АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ[1]

10 вересня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого - Кирилюк Г.М.

суддів: Вербової І.М., Рейнарт І.М.

при секретарі Мікітчак А.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Печерського районного суду м. Києва від 14 жовтня 2014 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 19 червня 2015 року,

встановила:

06.04.2015 р. ОСОБА_1. звернувся до суду з заявою про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Печерського районного суду м. Києва від 14 жовтня 2014 року, в якій просив його скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову у повному обсязі.

Свої доводи обґрунтовував тим, що рішенням Печерського районного суду м. Києва від 14 жовтня 2014 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 18 грудня 2014 року, йому було відмовлено у задоволенні позову до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів у розмірі 10 000 євро.

06.04.2015 р. ТОВ «Футбольний клуб «Динамо» Київ» надало відповідь на його запит від 02.04.2015 р., зроблений ще в жовтні 2014 року, в якій підтвердило, що він був присутній як перекладач/довірена особа з боку ОСОБА_2 під час переговорів та укладення контрактів.

Вважав, що зазначена у відповіді інформація є нововиявленою обставиною, яка існувала на час розгляду справи та не могла бути йому відома на той час, оскільки надійшла через рік з дня подання запиту до футбольного клубу. Вказана нововиявлена обставина є істотною, оскільки врахування її судом разом із сукупністю інших доказів мало б наслідком ухвалення іншого за змістом рішення.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 19 червня 2015 року ОСОБА_1. в задоволенні заяви про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 14 жовтня 2014 року відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1., посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 19 червня 2015 року та рішення цього суду від 14 жовтня 2014 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Свої доводи мотивує тим, що судом першої інстанції не було досліджено факт виникнення у відповідача зобов'язань по виплаті винагороди за договором доручення та докази на підтвердження вказаного факту, а також нововиявлену обставину, що призвело до постановлення ухвали з порушенням норм матеріального права, а саме статей 250, 530, 639,1000, 1007 ЦК України.

В судовому засіданні ОСОБА_1. та його представник ОСОБА_3. апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити.

Інші особи, що беруть участь у справі, в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені завчасно та належним чином.

Заслухавши пояснення заявника та його представника, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про необхідність її відхилення з огляду на наступне.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 14 жовтня 2014 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 18 грудня 2014 року, в задоволенні позову ОСОБА_1. до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів у розмірі 10 000 євро відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні заяви про перегляд вказаного судового рішення у зв'язку з нововиявленою обставиною, суд першої інстанції виходив з відсутності для цього правових підстав.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, оскільки останній відповідає обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до ч.1 ст. 361 ЦПК України рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (частина друга статті 361 ЦПК).

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

На підтвердження існування юридичних фактів, які мають значення для розгляду даної справи, заявником надано письмову відповідь ТОВ «Футбольний клуб «Динамо» Київ» від 02 квітня 2015 р. на своє звернення.

Як вбачається зі змісту вказаної відповіді, «Переговори щодо трансферу ОСОБА_2 з ФК «Могрен» до ФК «Динамо» Київ тривали у період лютого-березня 2012 року. 01.03.2012 р. між ФК «Динамо» Київ та ФК «Могрен» (Чорногорія) було укладено трансферний контракт щодо переходу футболіста ОСОБА_2 до ФК «Динамо» Київ. У цей же день, 01.03.2012 р. було укладено трудовий контракт між ФК «Динамо» Київ та футболістом ОСОБА_2, який мав строк дії до 01.03.2015 р. ФК «Динамо» Київ підтверджує, що Ви були присутні 01.03.2012 року як перекладач/довірена особа з боку ОСОБА_2 під час переговорів та укладення контрактів. Під час укладання обох вищевказаних контрактів жодних претензій щодо їхнього змісту та умов ОСОБА_2 висловлено не було» (а.с. 146).

Разом з тим, вказана відповідь не є нововиявленою обставиною в розумінні ст.361 ЦПК України.

В даному випадку відповідь ТОВ «Футбольний клуб «Динамо» Київ» від 02 квітня 2015 р. є новим доказом, який не може бути підставою для перегляду судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Європейський Суд з прав людини в своєму рішення від 09.11.2004 р. в справі «Науменко проти України» зазначив, що правова певність передбачає дотримання принципу res judicata …, тобто принципу остаточності рішення, недопустимості повторного розгляду вже раз вирішеної справи. Цей принцип полягає в тому, що жодна сторона не має права домагатися перегляду кінцевого і обов'язкового рішення тільки з метою нового слухання і вирішення справи. Відхилення від цього принципу можливе тільки коли воно спричинене незалежними і непереборними обставинами.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, а також те, що зазначені в заяві факти не можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення поданої заяви.

Зважаючи на викладене, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм процесуального права, і підстав для її скасування з наведених у апеляційній скарзі доводів не вбачається.

Керуючись ст.303, 307, 312, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 19 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді:

Справа №22-ц/796/10249/2015

Головуючий у суді першої інстанції: Фаркош Ю.А.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Кирилюк Г.М.