Номер провадження: 22-ц/785/441/15
Головуючий у першій інстанції Турецький О. С.
Доповідач Артеменко І. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.05.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Артеменка І.А.,

суддів Суворова В.О.,

Черевка П.М.,

при секретарі Фабіжевській Т. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 16 жовтня 2014 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" до Першого Київського відділу Державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, відділу примусового виконання рішень Головного управління юстиції в Одеській області, Першого Приморського відділу Державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, Відділу Державної реєстраційної служби, третя особа: ОСОБА_3 про звільнення майна з-під арешту,-

встановила:

У серпні 2014 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, в якому просив звільнити з-під арешту квартиру АДРЕСА_1, що належить на праві приватної власності ОСОБА_3.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 26.02.2007 року між ЗАТ "ОТП Банк" (правонаступником якого є АТ "ОТП Банк") та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № ML - 501/024/2007, відповідно до якого останньому були надані кошти у розмірі 169000 доларів США.

У якості забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 26.02.2007 року міжЗАТ "ОТП Банк" та ОСОБА_3 було укладено іпотечний договір, відповідно до якого у іпотеку було передано квартиру АДРЕСА_1.

Згідно з умовами договору купівлі-продажу кредитного портфелю № б/н від 28.05.2010 року та договору відступлення прав б/н від 28.05.2010 року за Кредитним договором № ML-501/024/2007 від 26.02.2007 року Публічне акціонерне товариство "ОТП Банк" відступило, а ТОВ "ОТП Факторинг Україна" прийняло право вимоги за ним.

У зв'язку з невиконанням ОСОБА_3 зобов`язань за кредитним договором позивачем було отримано виконавчий лист про стягнення заборгованості.

Однак було виявлено, що на іпотечне майно накладено ряд арештів, які перешкоджають Банку першочергово задовольнити свої вимоги, а саме: постановою Відділу примусового виконання рішення ВДВС ГУЮ в Одеській області від 27.11.2008 року; постановою від 29.09.2011 року Першого Приморського ВДВС Одеського міського управління юстиції; постановою від 15.11.2011 року Першого Київського ВДВС Одеського міського управління юстиції; постановою від 07.12.2011 року Першого Приморського ВДВС Одеського міського управління юстиції; постановою від 24.01.2012 року Першого Київського ВДВС Одеського міського управління юстиції; постановою від 21.07.2012 року Першого Київського ВДВС Одеського міського управління юстиції; ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 11.03.2011.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 16 жовтня 2014 року позовні вимоги задоволено.

Скасовано арешт, накладений згідно постанови Відділу примусового виконання рішення ВДВС ГУЮ в Одеській області від 27.11.2008 року, на квартиру АДРЕСА_1 та належить на праві приватної власності ОСОБА_3.

Скасовано арешт, накладений згідно постанови від 29.09.2011 року Першого Приморського ВДВС Одеського міського управління юстиції, на все майно ОСОБА_3.

Скасовано арешт, накладений згідно постанови від 15.11.2011 року Першого Київського ВДВС Одеського міського управління юстиції, на все майно ОСОБА_3.

Скасовано арешт, накладений згідно постанови від 07.12.2011 року Першого Приморського ВДВС Одеського міського управління юстиції, на квартиру АДРЕСА_1 та належить на праві приватної власності ОСОБА_3.

Скасовано арешт, накладений згідно постанови від 24.01.2012 року Першого Київського ВДВС Одеського міського управління юстиції, на все майно ОСОБА_3.

Скасовано арешт, накладений згідно постанови від 21.07.2012 року Першого Київського ВДВС Одеського міського управління юстиції, на все майно ОСОБА_3.

Скасовано арешт, який був накладений ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 11.03.2011 року, на квартиру № 12, загальною площею 104,9 кв.м., розташованої за адресою: АДРЕСА_1 та належить на праві приватної власності ОСОБА_3.

Не погоджуючись з зазначеною ухвалою суду, Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати, ухвалити по справі нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову ТОВ "ОТП Факторинг України" в частині скасування арешту, накладеного згідно постанови Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області від 27.11.2008 року, на квартиру АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_3.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, який доповів зміст рішення, яке оскаржено, доводи апеляційної скарги, межі, в яких повинні здійснюватись перевірка рішення, встановлюватися обставини і досліджуватися докази, вислухавши думку учасників процесу, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу задовольнити частково, з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Відповідно до ч. 3 ст. 303 ЦПК України апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Задовольняючи позовні вимоги ТОВ "ОТП Факторинг-Україна" та скасовуючи арешти, які були накладені на іпотечне майно, суд першої інстанції виходив з того, що зазначені арешти перешкоджають реалізації прав ТОВ "ОТП Факторинг-Україна" на дострокове звернення стягнення на предмет іпотеки в порядку, передбаченому чинним законодавством України, та погашенню боргу за рахунок коштів, одержаних від його реалізації.

Однак колегія суддів повністю не може повністю погодитися з висновками суду першої інстанції, оскільки висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи, суд неправильно застосував норми процесуального права.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 2 постанови від 18 грудня 2009 року № 14 "Про судове рішення у цивільній справі" рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 2 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 8 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 16 жовтня 2014 року зазначеним вимогам не відповідає.

Так, апеляційним судом встановлено, підтверджено матеріалами справи та не спростовується сторонами, що 26.02.2007 року між ЗАТ "ОТП Банк" (правонаступником якого є АТ "ОТП Банк") та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір, відповідно до якого останній отримав кредит розмірі 169000 доларів США.

26.02.2007 року у якості забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між ЗАТ "ОТП Банк" та ОСОБА_3 був укладений іпотечний договір, відповідно до якого у іпотеку було передано квартиру № 12, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно з умовами договору купівлі-продажу кредитного портфелю № б/н від 28.05.2010 року та договору відступлення прав б/н від 28.05.2010 року за Кредитним договором № ML-501/024/2007 від 26.02.2007 року Публічне акціонерне товариство "ОТП Банк" у відповідності ст.ст. 512, 514, 1077 - 1079, 1082, 1084 Цивільного кодексу України відступило, а ТОВ "ОТП Факторинг Україна" прийняло право вимоги за Кредитним договором ML-501/024/2007 від 26.02.2007 року.

Відповідно до ст. 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав (ст. 514 ЦК України).

Таким чином, до Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" перейшли всі права Публічного акціонерного товариства "ОТП Банк" щодо права вимоги до боржника за Кредитним договором ML-501/024/2007 від 26.02.2007року, договором поруки та договором іпотеки ML-501/024/2007 від 26.02.2007року.

У зв'язку з невиконанням ОСОБА_3 зобов`язань за кредитним договором, ТОВ "ОТП Факторинг Україна" було отримано виконавчий лист № 522/3754/13-ц, виданий 19.09.2013 року Приморським районним судом м. Одеси, про стягнення заборгованості за кредитним договором.

19.09.2013 року виконавчий лист було подано до Другого Приморського ВДВС Одеського МУЮ, однак державним виконавцем було перевірено об'єкт на наявність арештів та встановлено, що на іпотечне майно накладено ряд арештів, які перешкоджають Банку першочергово задовольнити свої вимоги, а саме: постановою Відділу примусового виконання рішення ВДВС ГУЮ в Одеській області від 27.11.2008 року; постановою від 29.09.2011 року Першого Приморського ВДВС Одеського міського управління юстиції; постановою від 15.11.2011 року Першого Київського ВДВС Одеського міського управління юстиції; постановою від 07.12.2011 року Першого Приморського ВДВС Одеського міського управління юстиції; постановою від 24.01.2012 року Першого Київського ВДВС Одеського міського управління юстиції; постановою від 21.07.2012 року Першого Київського ВДВС Одеського міського управління юстиції; ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 11.03.2011 року.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 1 ЗУ "Про іпотеку" іпотекою є вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Частиною сьомою ст. 3 вказаного Закону передбачено, що пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації.

Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації.

Згідно з ч. 6 ст. 3 ЗУ "Про іпотеку", у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що арешти перешкоджають реалізації прав ТОВ "ОТП Факторинг Україна" на дострокове звернення стягнення на предмет іпотеки у порядку, передбаченому чинним законодавством України, та погашенню боргу за рахунок коштів, одержаних від його реалізації.

Частиною 5 ст. 60 ЗУ "Про виконавче провадження" передбачено, що арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду.

Але, колегія суддів звертає увагу, що, скасовуючи ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 11.03.2011 року, якою був накладений арешт на квартири: АДРЕСА_1 та квартиру АДРЕСА_2, що належить на праві приватної власності ОСОБА_3, суд першої інстанції порушив норми процесуального права, оскільки зазначеною ухвалою було задоволено заяву про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення боргу, а тому законом, передбачений іншій порядок знаття арешту: скасування арешту судом, яким постановлено цю ухвалу, або оскарження її в апеляційному порядку. Тобто позивачем неправильно обрано спосіб захисту свого порушеного права.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції в частині скасування ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 11.03.2011 року є незаконним, необґрунтованим та в цій частині підлягає скасуванню.

В оскаржуваній частині рішення суду є обґрунтованим, ухвалено з дотриманням норм процесуального права, тому колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.

Посилання апелянта на те, що постанова Відділу примусового виконання рішення ВДВС ГУЮ в Одеській області від 27.11.2008 року, якою був накладений арешт на квартиру АДРЕСА_1 та належить на праві приватної власності ОСОБА_3, була винесена відповідно та в порядку встановленому ЗУ "Про виконавче провадження" не може бути підставою для відмови у задоволенні позову ТОВ "ОТП Факторинг Україна" про звільнення майна з-під арешту з наведених вище підстав.

На підставі зазначеного, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції зміні - в частині скасування ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 11.03.2011 року.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч. 1 п. 2, ст. 309 ч. 1 п.п. 3, 4, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області, -

вирішила:

Апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області задовольнити частково.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 16 жовтня 2014 року змінити, скасувати в частині скасування арешту, накладеного ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 11.03.2011 року, та відмовити у задоволенні позовних вимог в цій частині.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення колегії судів набирає законної сили з моменту проголошення.

Рішення колегії суддів може бути оскаржено у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня проголошення до суду касаційної інстанції.

Судді апеляційного суду Одеської області

І.А. Артеменко

П.М. Черевко

В.О. Суворов