Номер провадження: 22-ц/785/7643/15
Головуючий у першій інстанції Нікітіна С. Й.
Доповідач Дрішлюк А. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.10.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого судді Дрішлюка А.І., суддів Сєвєрова Є.С., Мартинова К.П.,

при секретарі судового засідання Решетник М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ТАСТ-Гарантія» - Мартинюк Ольги Володимирівни на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 20.07.2015 року по справі за позовом ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ТАСТ-Гарантія» про відшкодування шкоди, завданої майну в результаті ДТП, -

ВСТАНОВИЛА:

До Приморського районного суду м. Одеси звернувся ОСОБА_3 з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ТАСТ-Гарантія» про відшкодування шкоди, завданої майну в результаті ДТП. В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 11.01.2013 року водій ОСОБА_5, керуючи транспортним засобом «Nissan Micro», реєстраційний номер НОМЕР_1, по вул. Одеська у смт. Овідіополь Одеської області, виїжджаючи з прилеглої території автозаправної станції АЗС «ТАТ-Нефт» не надала перевагу в русі транспортному засобу «Opel Vectra», реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3, який рухався по головній дорозі, та допустила з ним зіткнення, в результаті даної дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Позивач стверджував, що звертався до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ТАСТ-Гарантія» з заявою на виплату страхового відшкодування, що підтверджується відповідною заявою, зареєстрованою у відповідача, разом з якою було надано усі необхідні документи, що передбачаються ст. 35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для визнання випадку страховим та для визначення розміру страхового відшкодування. Позивач зазначає, що крайній строк виплати страхового відшкодування припадав на 04.06.2013 року, проте на момент подання позовної заяви 09.07.2014 року виплату визначеного розміру страхового відшкодування відповідач не здійснив. ОСОБА_3 просив суд стягнути з відповідача суму страхового відшкодування у розмірі 8505,31 грн., суму пені у розмірі 1345,28 грн., моральну шкоду у розмірі 5000 грн., витрати на правову допомогу у розмірі 3000 грн., витрати на оплату судового збору в розмірі 243,60 грн. (а.с.2-6).

Після уточнення вимог, позивач просив - стягнути з ПрАТ «СК «ТАСТ-Гарантія» на його користь: суму страхового відшкодування у розмірі 8105,17 грн.; суму пені у розмірі 2249,47 грн.; суму збитків з урахуванням індексу інфляції у розмірі 2045,65 грн.; суму 3% річних за користування грошовими коштами 379,72 грн.; витрати на проведення огляду ТЗ 400,14 грн.; виплати на оплату судового збору 243,60 грн.; витрати на правову допомогу 3000,00 грн. (а.с.74-75).

Рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 20.07.2015 року було частково задоволено позов ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ТАСТ-Гарантія» про відшкодування шкоди, завданої майну в результаті ДТП. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ТАСТ-Гарантія» на користь ОСОБА_3 8105,17 гривень, в рахунок відшкодування матеріальних збитків, спричинених ДТП. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ТАСТ-Гарантія» на користь ОСОБА_3: суму пені у розмірі 2249,47 грн.; суму збитків з урахуванням індексу інфляції у розмірі 2045,65 грн.; суму 3% річних за користування грошовими коштами 379,72 грн.; витрати на проведення огляду ТЗ 400,14 грн.; виплати на оплату судового збору 243,60 грн.В іншій частині позовних вимог було відмовлено (а.с.106-108).

Представником Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ТАСТ -Гарантія» - Мартинюк Ольгою Володимирівною поштовим відправленням подано апеляційну скаргу на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 20.07.2015 року. Апеляційна скарга прийнята канцелярією Приморського районного суду м.Одеси 18.08.2015 року. Представник з рішенням суду частково не погодився та вважає, що при прийнятті оскаржуваного рішення судом першої інстанції порушено норми процесуального права, неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, висновки суду не відповідають обставинам справи. А саме посилався на те, що судом першої інстанції не були взяти до уваги письмові докази про сплату заборгованості, а саме копія платіжного доручення, та уточнені у зв'язку з цим дорученням позовні вимоги ОСОБА_3. В апеляційній скарзі апелянт просить суд скасувати рішення Приморського районного суду м. Одеси від 20.07.2015 року в частині стягнення с ПрАТ «СК «ТАСТ-Гарантія» на користь ОСОБА_3 8105,17 грн., в рахунок відшкодування матеріальних збитків, спричинених ДТП та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 щодо стягнення з ПрАТ «СК «ТАСТ-Гарантія» 8105,17 грн. - відмовити. Також апелянт просить стягнути на користь ПрАТ «СК «ТАСТ-Гарантія» витрати на оплату судового збору у розмірі 121,80 грн. (а.с.116-118).

В судовому засіданні представник апелянта скаргу підтримав.

Представник позивача проти задоволення апеляційної скарги заперечував.

В зв'язку з запереченнями представника позивача до матеріалів справи в апеляційному суді Одеської області було приєднано копію договору про співпрацю № 032 між МТСБУ та страховиком у сфері обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за внутрішніми договорами (а.с. 145-148).

Дослідивши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, доводи скарги, пояснення учасників провадження, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення Приморського районного суду м.Одеси від 20.07.2015 року в частині стягнення с ПрАТ «СК «ТАСТ-Гарантія» на користь ОСОБА_3 8105,17 грн., в рахунок відшкодування матеріальних збитків, спричинених ДТП скасуванню з прийняттям нового рішення у скасованій частині виходячи з наступного.

Статтею 303 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення.

Приймаючи рішення по справі суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до ч. 1 ст. 988, ч. 1 ст. 990 ЦК України страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Суд першої інстанції посилався на те, що законодавством України чітко передбачений порядок відшкодування шкоди, завданої транспортному засобу внаслідок ДТП, за наявності договору добровільного страхування. Таким чином, суд зробив висновок, що відповідно до норм чинного законодавства з ПрАТ «СК «Таст-Гарантія» на користь ОСОБА_3 підлягає стягненню 8105,17 грн., в рахунок відшкодування матеріальних збитків, спричинених його автомобілю, внаслідок ДТП. Рішення оскаржено відповідачем в частині цього стягнення.

Між тим, повністю погодитись з обсягом встановлених обставин та їх оцінкою колегія суддів не може виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи відповідачем були надані докази сплати суми страхового відшкодування у розмірі 8105,7 грн., а саме була надана копія платіжного доручення № 8994 від 26.02.2014 року (а.с. 98). Факт отримання вказаних грошових коштів стороною позивача не заперечується, що зафіксовано технічними засобами фіксації процесу. Вказана оплата була проведена МТСБУ України (а.с. 97) на підставі листа від 24.03.15 ПрАТ «СК «Таст-Гарантія» № 528-17 та № 527-17 шляхом повернення гарантійного внеску шляхом відшкодування шкоди потерпілим за переліком (а.с. 90), куди було включено і позивача по справі (а.с. 91) через відсутність грошових коштів у відповідача. Вказані обставини залишились поза увагою суду першої інстанції та не знайшли своєї оцінки в рішенні суду в порушення норм ст.ст. 213-215 ЦПК України, хоча на вказані обставини звертав увагу представник відповідача (а.с. 88-89).

Окремо колегія суддів зауважує, що спірні правовідносини виникли між сторонами в зв'язку з страхуванням цивільно-правової відповідальності ОСОБА_5, якої були порушені ПДР та скоєна ДТП, а не в зв'язку з виконанням договору добровільного страхування, як зазначив суд першої інстанції. При цьому згідно зі ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Оскільки відповідальність ОСОБА_5 була застрахована в ПрАТ «СК «Таст-Гарантія», що підтверджується Полісом №АЕ/0050822 від 10.11.2012 р. (а.с. 14-15), та настав страховий випадок, то згідно зі ст.ст. 22, 28, 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у відповідача по справі виник перед позивачем обов'язок відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодувати у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Як вбачається з матеріалів справи вартість матеріального збитку позивача з урахуванням коефіцієнта зносу - 9105,17 грн. За умовами страхування сума франшизи визначена сторонами договору в розмірі 1000 грн. Таким чином розмір страхового відшкодування, який підлягав сплаті відповідачем повинен був складати 8105,17 грн. (а.с. 18-36).

Судом першої інстанції не було враховано, що згідно з ст. 39.2.1. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» основними завданнями МТСБУ є, зокрема, здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених цим Законом. При цьому відповідно до ст. 41.2 вказаного закону МТСБУ за рахунок коштів фонду страхових гарантій відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння у разі недостатності коштів та майна страховика - повного члена МТСБУ, що визнаний банкрутом та/або ліквідований, для виконання його зобов'язань за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Таким чином, закон прямо передбачає можливість здійснення оплати за страховика, який не має грошових коштів, компенсаційних виплат.

Наведений висновок колегії узгоджується з загальними положеннями ст. 528 ЦК України згідно з якою виконання обов'язку може бути покладено боржником на іншу особу, якщо з умов договору, вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства або суті зобов'язання не випливає обов'язок боржника виконати зобов'язання особисто. У цьому разі кредитор зобов'язаний прийняти виконання, запропоноване за боржника іншою особою. Оскільки прямої заборони щодо можливості виконання за боржника сплати не встановлено, а навпаки, ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» побудований таким чином, що спеціально створена юридична особа - МТСБУ повинна забезпечувати незалежно від стану страховика виконання обов'язків щодо компенсації шкоди завданої джерелом підвищеної небезпеки, та з врахуванням наданого представником відповідача договору про співпрацю, колегія суддів вважає, що підстав для повторного стягнення з боржника вже сплачених грошових коштів МТСБУ та отриманих позивачем не має. При цьому вказані грошові кошти є належним виконанням, та не можуть бути повернуті МТСБУ з власної ініціативи. Таким чином, доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження, а тому в зв'язку з наведеним та на підставі п.п. 1, 3,4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України колегія суддів скасовує рішення в частині, яке оскаржувалось та приймає в скасованій частині нове рішення про відмову в задоволені позовних вимог.

На підстав викладеного та керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу представника Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ТАСТ-Гарантія» - Мартинюк Ольги Володимирівни на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 20.07.2015 року - задовольнити частково.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 20.07.2015 року в частині стягнення з ПрАТ «СК «ТАСТ-Гарантія» 8105,17 грн скасувати, прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 щодо стягнення з ПрАТ «СК «ТАСТ-Гарантія» 8105,17 грн - відмовити.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржено шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до суду касаційної інстанції.

Судді апеляційного суду

Одеської області А.І. Дрішлюк

К.П. Мартпнова

Є.С. Сєвєрова