Справа № 487/5163/15-ц
Провадження № 2/487/2165/15
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

07.07.2015 м. Миколаїв

Суддя Заводського районного суду міста Миколаєва Темнікова А.О., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про повернення грошових коштів з карткового рахунку, -

ВСТАНОВИВ:

До Заводського районного суду міста Миколаєва надійшла позовна заява ОСОБА_1 про зобовязання Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (далі ПАТ КБ «ПриватБанк») повернути грошові кошти у сумі 16777,24 гривень шляхом видачі готівкою через касу банку.

Зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Позивачка, яка мешкає в Ленінському районі міста Миколаєва, звертаючись до Заводського районного суду міста Миколаєва з вимогою до відповідача, юридичною адресою місцезнаходження якого є місто Дніпропетровськ, мотивує підстави свого звернення положеннями п. 8 ст. 110 ЦПК України щодо можливості застосування норм альтернативної підсудності до правовідносин, що виникли між сторонами.

Згідно п. 8 ст. 110 ЦПК України позови, що виникають з договорів, у яких зазначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть предявлятися також за місцем виконання цих договорів.

Обґрунтовуючи свої вимоги наявністю відповідної домовленості між сторонами з посиланням на п.1.1.7.28 договору, позивачка не зазначає при цьому, який саме договір мається на увазі та не додає до позовної заяви його копію, що робить неможливим перевірку судом підстав для застосування норм альтернативної підсудності у даному випадку.

Згідно п. 39 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ №3 від 01.03.2013 року, позови, що виникають із договорів, у яких зазначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть предявлятися також за місцем виконання цих договорів (частина восьма статті 110 ЦПК).

Правила визначення місця виконання зобовязання передбачено статтею 532 ЦК. При цьому слід ураховувати, що правила цієї статті застосовуються до зобовязань, виконання яких з урахуванням їх особливостей можливе лише у певному місці. У разі якщо така особливість не визначена (наприклад, пункт 4 частини першої статті 532 ЦК) і не вбачається зі специфіки спірних відносин, то підсудність справи визначається за загальними правилами підсудності.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обовязків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом (стаття 8 Закону № 2453-VI).

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні перевірити належність справ до їх юрисдикції та підсудності.

Згідно ст. 121 ЦПК України, відповідно до яких суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне залишити позовну заяву без руху, запропонувавши позивачу надати документи, які підтверджують можливість застосування до спірних правовідносин правил альтернативної підсудності, передбачених саме ч. 8 ст. 110 ЦПК України, та прийняття справи до провадження Заводським районним судом міста Миколаєва.

При цьому суд вважає за необхідне зазначити, що характер фінансово-кредитних відносин, стороною в якій є фізична особа, а також використані у Законах № 1023-XII «Про захист прав споживачів» та № 2664-III «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» терміни «споживчий кредит», «фінансова установа», «фінансова послуга» дають підстави вважати, що правовідносини, які виникають із кредитних договорів, договорів банківського вкладу, договорів страхування, підпадають під дію Закону № 1023-XII.

Відповідно до ч. 5 ст. 110 ЦПК України, позови про захист прав споживачів можуть предявлятися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

Згідно п. 7 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються споживачі - за позовами, що повязані з порушенням їхніх прав.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 119-121 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про повернення грошових коштів з карткового рахунку залишити без руху.

Запропонувати позивачу виправити указані в ухвалі суду недоліки у строк, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем ухвали, та розяснити, що в іншому випадку заява вважатиметься неподаною і буде повернута позивачу.

Ухвала про залишення позовної заяви без руху оскарженню не підлягає.

СУДДЯ: А.О. ТЕМНІКОВА