Справа № 461/478/15 Головуючий у 1 інстанції: Государський А.В.
Провадження № 22-ц/783/4452/15 Доповідач в 2-й інстанції: Кабаль І. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду

Львівської області в складі:

головуючого судді Кабаля І.І.,

суддів: Копняк С.М., Монастирецького Д.І.,

секретаря Куцика І.Б.,

з участю: представника позивача - ОСОБА_2,

відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Львівського міського комунального підприємства «Львівводоканал» на рішення Галицького районного суду м. Львова від 05 травня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, Львівського міського комунального підприємства «Львівводоканал», Львівського комунального підприємства «Снопківське» про зобов'язання до вчинення дій, відшкодування втраченої вигоди та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним рішенням позов ОСОБА_4 задоволено частково. Визнано протиправними дії ОСОБА_3, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1, щодо самовільного встановлення запірного крану на стояку водогону, який проходить через її квартиру №10 і через який здійснюється водопостачання нежитлового приміщення АДРЕСА_2.

Зобов'язано ОСОБА_3 та ЛКП «Снопківське» усунути перешкоди у здійсненні водопостачання і відновити водопостачання нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_2, шляхом демонтажу самовільно встановленого запораного крану на стояку водогону, який проходить через квартиру №10 і через який здійснюється водопостачання нежитлового приміщення АДРЕСА_1.

Зобов'язано ОСОБА_3 надати доступ до квартири за адресою: АДРЕСА_1 працівникам ЛМКП «Львівводоканал» та ЛКП «Снопківське» для виконання робіт по демонтажу самовільно встановленого запірного крану на стояку водогону, який проходить через квартиру №10 і через який здійснюється водопостачання нежитлового приміщення АДРЕСА_2.

Стягнено з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп. сплаченого судового збору.

В решті задоволення позовних вимог відмовлено.

Рішення суду оскаржило ЛМКП «Львівводоканал». В своїй апеляційній скарзі покликається на те, що між ЛМКП «Львівводоканал» та ЛКП «Снопківське» укладено договір № 201611 від 12.11.2001 року «Про подачу води з комунального водопроводу та приймання стічних вод в каналізаційні мережі».

01.07.2008 року між ЛМКП «Львівводоканал» та ЛКП «Снопківське» укладено договір 504290 про надання послуг з водопостачання та водовідведення між виробником цих послуг та виконавцем для будинку по вулиці І.Рутковича,7. На підставі п.2.4 даного договору визначено, що відповідальність виробника послуг та виконавця послуг за стан та обслуговування систем водопостачання та водовідведення визначається їх балансовою належністю.

Просить рішення змінити та викласти пункт 3 резолютивної частини рішення в наступній редакції: «Зобов'язати ЛКП «Снопківське» усунути перешкоди у здійсненні водопостачання і відновити водопостачання нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_2, шляхом демонтажу самовільно встановленого запорного крану на стояку водогону, який проходить через квартиру №10 і через який здійснюється водопостачання нежитлового приміщення АДРЕСА_1.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача - ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3, перевіривши матеріали справи, межі та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити.

Частиною 1 ст.292 ЦПК України передбачено, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Відповідно до статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.ст. 15,16 ЦК України, ст.3 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних прав, свобод чи інтересів у спосіб, передбачений законом або договором.

Захист цивільних прав це передбачені законом або договором способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Право визначення підстав і предмета позову належить позивачеві (ст. ст. 3, 10, 31 ЦПК України).

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку, або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

Згідно до ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів (ст. 57 ЦПК України).

За загальними положеннями ЦПК України обов'язок суду під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів.

Крім того, важливим є визначення правовідносин сторін, які випливають із встановлених обставин. Саме визначення цих правовідносин дає можливість суду остаточно визначитись, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Таким чином, рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а також правильно витлумачив ці норми.

Колегія суддів приходить до переконання, що дане рішення суду відповідає зазначеним вимогам закону.

Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Судом та матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_4 є власником приміщення художньої майстерні, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, загальною площею 15,2 кв.м., що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №15314283 від 24.12.2013 року (а.с.4).

Згідно акту реєстрації лічильника, в даному приміщенні відбулося опломбування і реєстрація лічильника холодної води (а.с.8).

Актом ЛКП Снопківське від 24.03.2014 року встановлено, що вода перекрита ОСОБА_3- мешканкою квартири №10, яка знаходиться на третьому поверсі під нежитловим приміщенням мезоніну (а.с.13).

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 не заперечила того факту, що саме вона перекрила кран на трубі холодної води, яка проходить через її квартиру.

Крім того свідок ОСОБА_6 у судовому засіданні першої інстанції підтвердив, що на момент укладення з позивачкою договору купівлі-продажу приміщення художньої майстерні, там здійснювалася подача води. Зі слів членів комісії Галицької районної адміністрації йому стало відомо про те, що власниця квартири АДРЕСА_1 - ОСОБА_3 перекрила кран на трубі холодної води, що стало причиною відсутності водопостачання у приміщенні майстерні.

Таким чином, зважаючи на вище викладене, суд першої інстанції прийшов правильного висновку про задоволення позову частково, визнавши протиправними дії ОСОБА_3, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1, щодо самовільного встановлення запірного крану на стояку водогону, який проходить через її квартиру №10 і через який здійснюється водопостачання нежитлового приміщення АДРЕСА_1, зобов'язавши ОСОБА_3 та ЛКП «Снопківське» усунути перешкоди у здійсненні водопостачання і відновити водопостачання нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_2, шляхом демонтажу самовільно встановленого запораного крану на стояку водогону, який проходить через квартиру №10 і через який здійснюється водопостачання нежитлового приміщення АДРЕСА_1, та зобов'язавши ОСОБА_3 надати доступ до квартири за адресою: АДРЕСА_1 працівникам ЛМКП «Львівводоканал» та ЛКП «Снопківське» для виконання робіт по демонтажу самовільно встановленого запірного крану на стояку водогону, який проходить через квартиру №10 і через який здійснюється водопостачання нежитлового приміщення АДРЕСА_2.

В решті задоволення позовних вимог про відшкодування втраченої вигоди та моральної шкодивідмовлено за недоведеністю та в цій частині рішення суду ніким не оскаржується.

Будь-яких інших належних та допустимих доказів для спростування рішення суду першої інстанції, передбачених статтями 57, 58, 59 ЦПК України, які б мали доказове значення та заслуговували на увагу, апелянтом не представлено, підстав передбачених ст.309 ЦПК України для скасування або зміни рішення суду першої інстанції, апеляційним судом не встановлено.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

Рішення відповідає вимогам закону і зібраним по справі доказам, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому підстав для її задоволення немає.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 314 ч.1 п.1, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Львівського міського комунального підприємства «Львівводоканал» відхилити.

Рішення Галицького районного суду м. Львова від 05 травня 2015 рокузалишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції..

Головуючий: Кабаль І.І.

Судді: Копняк С.М.

Монастирецький Д.І.