Справа №484/3919/14-ц 20.01.2015 20.01.2015 20.01.2015
Провадження № 22ц-784/30/15 Головуючий у 1-й інстанції Паньков Д.А.
Категорія 30 Доповідач апеляційного суду Кушнірова Т.Б.
Ухвала

Іменем України

20 січня 2015 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого - Базовкіної Т.М.,

суддів: Кушнірової Т.Б., Яворської Ж.М.,

при секретарі Шпонарській О.Ю.,

за участю:

- позивачки ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою

ОСОБА_2

на рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 17 жовтня 2014 року

за позовом

ОСОБА_2 до Комунального підприємства «Первомайський міський водоканал», третя особа без самостійних вимог управління Пенсійного фонду України в м. Первомайську та Первомайському районі Миколаївської області

про

стягнення шкоди,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2014 року ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до Комунального підприємства «Первомайський міський водоканал», зазначивши третю особу без самостійних вимог управління Пенсійного фонду України в м. Первомайську та Первомайському районі Миколаївської області про стягнення шкоди.

Позивачка зазначала, що працювала у КП «Первомайський міський водоканал». Після виходу на пенсію з 24 січня 2007 року продовжує працювати у відповідача.

Зазначала, що Управлінням Пенсійного фонду України в м. Первомайську та Первомайському районі не було здійснено перерахування пенсії з урахуванням страхового стажу з посиланням на те, що підприємство, на якому працює позивачка з 31 грудня 2005 року по 14 серпня 2014 року не сплачувало страхові внески.

Посилаючись на те, внаслідок таких дій відповідача вона отримувала пенсію у зменшеному розмірі, просила стягнути з відповідача не отримані нею грошові кошти за вказаний період.

Крім того вказувала на те, що такими неправомірними діями відповідача їй була заподіяна моральна шкода у розмірі 2 000 грн.

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 17 жовтня 2014 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню із наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ст. 24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі -Закон) страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Порядок обчислення та сплати страхових внесків врегульовує ст..20 зазначеного Закону, якою передбачено, що страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі.

Обчислення страхових внесків застрахованих осіб, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

Таким чином, перерахунок пенсії провадиться з урахуванням часу, коли особа підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню, та за який підприємством, де працює людина, (страхувальником) сплачені щомісячні страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Отже, обов'язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено на страхувальника.

Відповідно до ч. 4 ст. 42 Закону у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, провадиться перерахунок пенсії з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії. Перерахунок пенсії здійснюється із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія, або за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону.

З матеріалів справи вбачається, що з 01 грудня 2004 року по 12 березня 2006 року ОСОБА_2 працювала на КП «Первомайський міський водоканал».

З 22 березня 2006 року позивачці призначена пенсія.

24 січня 2007 року ОСОБА_2 була працевлаштована на вказане підприємство де працює й по теперішній час.

З рішення управління Пенсійного фонду України в м. Первомайську та Первомайському районі Миколаївської області від 25 липня 2014 року вбачається, що відповідач, як роботодавець, з 31 грудня 2005 року не сплачував страхові внески із заробітної плати позивачки до Пенсійного фонду відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

З розрахункових відомостей про нарахування заробітної плати видно, що відповідач від суми заробітної плати позивачки утримував страховий внесок, який підлягав перерахуванню до Пенсійного фонду.

Пунктом 3 ч.1 ст. 16 Закону встановлено, що застрахована особа має право вимагати від страхувальника сплатити страхові внески, у тому числі в судовому порядку.

Наведені обставини свідчать про порушення роботодавцем вимог Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» щодо несвоєчасної сплати ним таких внесків, що призвело до зменшення розміру пенсії позивачки і таке є підставою для стягнення недоотриманих позивачкою грошових коштів.

Статтею 44 Закону визначено, що для призначення (перерахунку) пенсії, особа повинна звернутися із заявою до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Відповідно до частини третьої статті 45 Закону перерахунок пенсії провадиться з дня подання заяви з усіма необхідними документами. Документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до пункту 37 даного Порядку орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, відстрочку часу її призначення, перерахунок та відновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою. Заяви про перерахунок пенсії приймаються органом, що призначає пенсію, при наявності в особи всіх необхідних документів. Заяви осіб про перерахунок пенсії реєструються в журналі реєстрації рішень органу, що призначає пенсію. Особі або посадовій особі органом, що призначає пенсію, видається розписка із зазначенням дати приймання заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати в трьохмісячний термін з дня прийняття заяви.

Частиною 4 ст. 42 Закону передбачено, що кожний наступний перерахунок пенсії провадиться не раніш як через два роки після попереднього перерахунку з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії.

Тобто, право на перерахунок пенсії пов'язується зі спливом двох календарних років з моменту призначення або попереднього перерахунку пенсії і для його проведення особа повинна звернутися із заявою до територіального органу Пенсійного фонду.

Як вбачається із листа УПФ України в м. Первомайську та Первомайському районі Миколаївської області від 16 жовтня 2014 року, ОСОБА_2 до управління із заявою про перерахунок пенсії по стажу роботи за період з 22 березня 2006 року, тобто з часу призначення пенсії по 16 липня 2014 роки не зверталася, а звернулася до уповноваженого органу із заявою про перерахунок пенсії лише 16 липня 2014 року. У зв'язку з чим, з 01 серпня 2014 року їй було здійснено перерахунок пенсії відповідно до ст.. 45 Закону (а.с.39).

З огляду на наведене, підстав для стягнення з відповідача різниці між фактично отриманою пенсією та правильно нарахованою пенсією за період з 22 березня 2006 року по 16 липня 2014 року немає.

В той же час, позивачка має право на стягнення з відповідача недоотриманих позивачкою коштів з 01 серпня 2014 року.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Із матеріалів справи видно, що позивачка заявила вимогу про стягнення недоотриманих нею з вини відповідача коштів, не зазначила суму яка підлягає стягненню та не надала обґрунтований розрахунок втраченої пенсії , зокрема розмір фактично отриманої нею пенсії і яка сума мала б бути отримана за умови дотримання відповідачем вимог Закону.

Матеріали справи теж не містять відомостей, які становлять предмет доказування у справі, зокрема розмір її заробітної плати за кожен місяць відповідного періоду, розмір страхового внеску від її суми, який підлягав перерахуванню до Пенсійного фонду і не був перерахований відповідачем, що позбавляє суд можливості самостійно визначити розрахунок заборгованості.

З огляду на наведене. Колегія не вбачає підстав для скасування оскаржуваного рішення.

Доводи апеляційної скарги, враховуючи межі заявлених ОСОБА_2 вимог, не спростовують висновків суду.

Керуючись статтями 303, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, а рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 17 жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді