АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження 22ц/791/429/15 Головуючий в суді І інстанції: Стамбула М.І.
Категорія: 19 Доповідач: Чиркова К.Г.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2015 року січня місяця 27 дня колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого: Чиркової К.Г.

Суддів: Пузанової Л.В.

Фурман Т.Г.

при секретарі: Бараш Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Херсонська теплоелектроцентраль» на рішення Дніпровського районного суду м. Херсона від 04 грудня 2014 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Херсонська теплоелектроцентраль» до ОСОБА_3 про стягнення боргу за спожиту теплову енергію і гаряче водопостачання,

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2014 року Публічне акціонерне товариство «Херсонська теплоелектроцентраль» звернулося до суду із позовом із позовом до ОСОБА_3 про стягнення боргу за спожиту теплову енергію і гаряче водопостачання, мотивуючи тим, що вони надають послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання до будинку АДРЕСА_1 у якому відповідачу належить на праві власності квартира НОМЕР_2.

Позивач посилаючись на те, що ОСОБА_3 споживає надані ними послуги, однак не проводить їх оплату у повному обсязі, у зв'язку з чим має заборгованість в сумі 935 грн.66 коп. за період з листопада 1996 року по вересень 2014 року, просив суд стягнути зазначену суму заборгованості з відповідача на його користь та судові витрати.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 04 грудня 2014 року у задоволенні позову відмовлено у зв'язку з необґрунтованістю.

В апеляційній скарзі Публічне акціонерне товариство «Херсонська теплоелектроцентраль» просить рішення суду скасувати і ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи.

Зокрема, суд першої інстанції не надав належної оцінки розрахунку заборгованості, із якого вбачається, що відповідач здійснювала платежі, які не відповідають нарахованій сумі за конкретний місяць, що свідчить про визнання нею заборгованості у результаті чого строк позовної давності перервано.

У письмових запереченнях на подану апеляційну скаргу ОСОБА_3 її доводів не визнала, рішення суду першої інстанції просила залишити без змін.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах, передбачених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що подана апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Пунктом 1 частини 1 статті 13 Закону України «Про житлово - комунальні послуги» послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води віднесені до житлово - комунальних послуг.

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Судом установлено, що Публічне акціонерне товариство «Херсонська теплоелектроцентраль» надає послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води у тому числі і до будинку АДРЕСА_1

ОСОБА_3 є власником квартири АДРЕСА_1 має відкритий у позивача особовий рахунок НОМЕР_1, згідно якого ведеться облік розрахунків за надані послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води.

Із особового рахунку, відкритого на ім'я ОСОБА_3 вбачається, що борг по оплаті послуг з теплопостачання у неї утворився, починаючи з листопада 1996 року по липень 2014 року у сумі 935 грн. 66 коп. (а.с. 8-9).

Відповідно до ст.257 ЦК України, позовна давність встановлюється у три роки.

Частиною 1 статті 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до частин 3,4 статті 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

У ході судового розгляду справи, ОСОБА_3 звернулася до суду із клопотанням про застосування до спірних правовідносин наслідків спливу строку позовної давності.

Матеріали справи свідчать про те, що Публічне акціонерне товариство «Херсонська теплоелектроцентраль» звернулося до суду із позовом про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води за період з листопада 1996 року по липень 2014 року, лише 30.10.2014 року, тобто з пропуском строку позовної давності, і поважність причин пропуску цього строку ним не наведено.

Суд першої інстанції вирішуючи спір по суті повно і всебічно дослідив обставини справи, встановив, що ОСОБА_3 має заборгованість за спожиту теплову енергію і гаряче водопостачання в сумі 935 грн. 66 коп. про стягнення, якої позивачем заявлено за межами строку позовної давності, тому обґрунтовано дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог позивача у зв'язку із спливом строку позовної давності.

Висновки суду відповідають обставинам справи в межах наданих сторонами і досліджених в судовому засіданні доказів та нормам матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

Доводи апеляційної скарги, як такі, що висновки суду не спростовують, а тому підлягають відхиленню.

Колегія суддів вважає такими, що не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про те, що відповідач регулярно здійснювала платежі, які не відповідають нарахованій сумі за конкретний місяць, що свідчить про визнання нею заборгованості та переривання строків позовної давності, оскільки із наявного в матеріалах справи розрахунку заборгованості вбачається, що заборгованість за надані послуги у сумі 935 грн. 66 коп. виникла наприкінці 2009 року і початку 2010 року, а відповідач проводила поточну оплату комунальних послуг, при цьому не здійснила жодного платежу, який би був платежем на сплату заборгованості за попередні місяці та свідчив про переривання перебігу позовної давності і позивач таких доказів до суду не надав.

Разом з тим, колегія суддів вважає помилковим зазначення суду в резолютивній частині рішення про те, що у задоволенні позову слід відмовити за необґрунтованістю, оскільки встановивши, що права позивача порушені, через несплату відповідачем боргу, але строк для звернення з позовом пропущено, суд у мотивувальній частині рішення зазначав про відмову в позові з цих підстав.

Таким чином, колегія суддів вважає за необхідне виключити з резолютивної частини рішення суду посилання суду на те, що у задоволенні позову відмовлено за необґрунтованістю та вважати, що у задоволенні позову відмовлено за пропуском строку позовної давності.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального права і підстави для його скасування чи зміни відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Херсонська теплоелектроцентраль» відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду м. Херсона від 04 грудня 2014 року залишити без змін, виключивши з резолютивної частини рішення посилання суду на те, що у задоволенні позову відмовлено за необґрунтованістю, вважати, що у задоволенні позову відмовлено за пропуском строку позовної давності.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно з дня її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: