Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" жовтня 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

Головуючого судді - БАРТАЩУК Л.П.

при секретарі Ізвольській С.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_1 звернулася з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем - ОСОБА_2, посилаючись на те, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 19.09.2009 року. Від шлюбу сторони мають дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1

Згідно пояснень позивача, перші два роки шлюбу сторони прожили у відносному порозумінні, але після народження дитини почали відбуватися часті сварки, ініціатором яких був чоловік. Наприкінці 2014 року після чергової сварки відповідач пішов жити окремо. З того часу вони проживають окремо, не ведуть спільного господарства і не підтримують подружніх стосунків. За цей час позивач дійшла до остаточного висновку про неможливість подальшого збереження формально існуючого шлюбу, необхідність його розірвання, оскільки шлюб фактично розпався.

; з вересня 2000 року шлюбні відносини між сторонами припинені, - кожен проживає окремо, спільне господарство не ведеться, примирення, як і збереження шлюбу, є неможливим.

Відповідач заперечував проти розірвання шлюбу, пояснивши, що не сам виїхав проживати на інше місце, а його виставили з квартири; підтвердив, що з того часу спільно сторони не проживають, він переніс операцію і на даний час потребує матеріальних втрат для реабілітації; зазначив, що з приводу дитини є спір, оскільки позивач з дитиною зустрічатися не дає.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 19.09.2009 року, зареєстрованому Відділом реєстрації актів громадянського стану Путівльського районного управління юстиції Сумської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження вчинено актовий запис № 67.

Від шлюбу сторони мають дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Сторони не ведуть спільного господарства і не проживають разом однією сім»єю з кінця 2014 року, з того ж часу не підтримують шлюбних стосунків.

Згідно зі ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу з підстав відсутності бажання перебувати у шлюбі, який вважає невдалим, з відповідачем, суд дійшов висновку про те, що подальше збереження шлюбу сторін суперечило б інтересам позивача, що має істотне значення для справи.

Керуючись ст. ст. 24, 112 Сімейного кодексу України, ст.ст. 10, 57-60, 88, 209-210, 212-215, 222, 223 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 19.09.2009 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Путівльського районного управління юстиції Сумської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження вчинено актовий запис № 67 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - розірвати.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги.

СУДДЯ: