Справа № 495/2698/15-ц
Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2015 року Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого одноособово судді Гайда-Герасименко О.Д.,

при секретарі Завацькій І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Білгород-Дністровському заяву ОСОБА_1 про роз'яснення рішення суду від 11 червня 2013 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа,Ю що не заявляє самостійних вимог на предмет спору відділ державної виконавчої служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції про звернення стягнення на заставне майно,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про роз'яснення рішення суду від 11 червня 2013 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа,Ю що не заявляє самостійних вимог на предмет спору відділ державної виконавчої служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції про звернення стягнення на заставне майно.

В судове засідання заявниця не зявилась, була повідомлена належним чином, причини неявки суду не відомі.

Згідно ч.3 ст.221 ЦПК України, неявка осіб, які брали участь у справі не перешкоджає розгляду питання про розяснення рішення суду.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, докази, суд вважає, що заява про роз'яснення рішення суду не підлягає задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Одеської області від 11 червня 2013 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа,Ю що не заявляє самостійних вимог на предмет спору відділ державної виконавчої служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції про звернення стягнення на заставне майно задоволені в повному обсязі.

Звернення стягнення на предмет застави шляхом передачі автомобіля марки «Тайота» модель «Камри», 2005 року випуску, легковий седан, шасі/кузов, рама/ JTDBF30К100170538, реєстраційний номер НОМЕР_1, який належить ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії ВНС 004491, виданого РЕВ 4-го МРВ УДАІ ГУМВС України в Одеській області 19 грудня 2006 року та зареєстрованого РЕВ 4-го МРВ УДАІ ГУМВС України в Одеській області 19 грудня 2006 року, що є предметом забезпечувального обтяження у власність ОСОБА_1 в рахунок виконання забезпеченого обтяженням зобовязання.

Ухвалою колегії суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області від 10 вересня 2013 року апеляційна скарга представника ОСОБА_2 відхилена.

Рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Одеської області від 11 червня 2013 року залишено без змін.

На теперішній час заявниця звернулась до суду з заявою про роз'яснення рішення суду, свою заяву обґрунтовує тим, що їй не зрозуміло рішення суду в частині визнання права власності на автомобіль.

Відповідно до ч.1 ст.221 ЦПК України якщо рішення є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій розяснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

В рішенні Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Одеської області від 11 червня 2013 року за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа,Ю що не заявляє самостійних вимог на предмет спору відділ державної виконавчої служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції про звернення стягнення на заставне майно, містяться чіткі та вичерпні висновки щодо вимог, які були предметом позову, тобто в рішенні суду був підведений підсумок усього судового розгляду.

Рішення суду не повинно містити зайвої деталізації, яка не має правового значення для вирішення справи. Відповідно до вимог законодавства суд не повинен змінювати змісту відповідного рішення суду.

Ухвала про роз'яснення рішення може вирішувати тільки питання більш повного і ясного викладення тих положень резолютивної частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи змісту його і не вирішуючи питань, які не були розв'язані в ньому.

Відповідно до ч.2 ст.10 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Згідно ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.2 ст.60 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Суд не вбачає підстав для розяснення рішення суду, а тому в задоволенні заяви про розяснення рішення суду слід відмовити, оскільки рішення суду є обґрунтованим та зрозумілим.

Керуючись ст.ст.10, 60, 221 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз'яснення рішення суду від 11 червня 2013 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа,Ю що не заявляє самостійних вимог на предмет спору відділ державної виконавчої служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції про звернення стягнення на заставне майно відмовити.

Ухвалу суду може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області протягом пяти днів з дня її проголошення.

Суддя