Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Висоцької В.С., Колодійчука В.М.,

Умнової О.В., Фаловської І.М.,

розглянувши в судовому засіданні справу за скаргою ОСОБА_3 на дії старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Семенівського районного управління юстиції Чернігівської області Шумейко Людмили Анатоліївни щодо складання розрахунку заборгованості по аліментах, заінтересована особа - ОСОБА_5, за касаційною скаргою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_6 на ухвалу апеляційного суду Чернігівської області від 11 червня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з указаною скаргою, посилаючись на те, що на виконанні у відділі державної виконавчої служби Семенівського районного управління юстиції Чернігівської області (далі - ВДВС Семенівського РУЮ Чернігівської області) знаходиться виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_3 аліментів на користь ОСОБА_5 на утримання двох неповнолітніх дітей у розмірі ⅓ частини з усіх видів заробітку або доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27 серпня 2012 року. В грудні 2013 року старшим державним виконавцем Шумейко Л.А. складено розрахунок заборгованості по аліментах у розмірі 7852,52 грн. Розрахунок заборгованості нібито йому відправлявся, але він його не отримав. Дізнався про існування заборгованості 11 березня 2014 року з документів, які йому були надіслані з суду. Вважає, що розрахунок заборгованості є протиправним та підлягає скасуванню. З жовтня 2012 року по листопад 2013 року він за домовленістю зі стягувачем щомісяця перераховував грошові кошти, але старшим державним виконавцем зараховано було лише частково у рахунок сплати аліментів. Розмір поточних аліментів у розрахунку заборгованості по аліментах визначений державним виконавцем з розрахунку 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, встановленого спеціальним законом на 2012 та 2013 роки, тобто в даному випадку по 30 % прожиткового мінімуму на кожну дитину (30 % на одну дитину + 30 % на другу дитину), що є невірним. Між ним та стягувачем ніколи не було домовленості чи розмови про виплату додаткових витрат на дітей, що викликані особливими обставинами - розвитком здібностей дітей, їх хворобами тощо. Виплачені ним кошти, які не враховані державним виконавцем, є сплатою аліментів відповідно до рішення суду.

Ухвалою Семенівського районного суду Чернігівської області від 02 квітня 2014 року скаргу ОСОБА_3 на дії старшого державного виконавця ВДВС Семенівського РУЮ Чернігівської області Шумейко Л.А., заінтересована особа - ОСОБА_5, задоволено повністю. Визнано дії старшого державного виконавця ВДВС Семенівського РУЮ Чернігівської області Шумейко Л.А. щодо складання розрахунку заборгованості по аліментах протиправними. Розрахунок заборгованості по аліментах у розмірі 7852,52 грн. визнано незаконним, який скасовано. Зобов'язано старшого державного виконавця ВДВС Семенівського РУЮ Чернігівської області Шумейко Л.А. або іншу посадову особу відділу ДВС Семенівського РУЮ Чернігівської області задовольнити вимогу заявника ОСОБА_3 та усунути допущені порушення, поновити права шляхом складання розрахунку по аліментах на користь ОСОБА_5 з урахуванням заробітної плати, пенсії на період визначення заборгованості та з урахуванням сплачених аліментів на суму 8848,39 грн. Визнано поважними причини пропуску заявником ОСОБА_3 звернення до суду зі скаргою на дії державного виконавця та поновлено строк звернення з поважних причин.

Ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 11 червня 2014 року ухвалу суду першої інстанції скасовано та постановлено нову ухвалу, якою провадження у справі залишено без розгляду.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_3 - ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу апеляційного суду, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, та просить залишити в силі ухвалу місцевого суду.

Касаційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Залишаючи провадження без розгляду, апеляційний суд виходив із того, що оскільки з приводу розміру заборгованості є спір, тому такі вимоги повинні розглядатися судом в позовному порядку, а не як скарга на дії державного виконавця.

Проте з такими висновками суду апеляційної інстанції повністю погодитися не можна.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Судами установлено, що на виконанні у ВДВС Семенівського РУЮ Чернігівської області знаходиться виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_3 аліментів на користь ОСОБА_5 на утримання двох неповнолітніх дітей у розмірі ⅓ частини усіх видів заробітку або доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 27 серпня 2012 року.

В грудні 2013 року старшим державним виконавцем Шумейко Л.А. було складено розрахунок заборгованості по аліментах у розмірі 7852,52 грн.

Не погоджуючись із вказаним розрахунком, боржник звернувся до суду із скаргою на дії державного виконавця.

В п. 26 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» судам роз'яснено, що розмір заборгованості за виконавчим документом про стягнення аліментів державний виконавець повинен визначати, керуючись вимогами ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», відповідними нормами сімейного законодавства, а також постановою Кабінету Міністрів України від 26 лютого 1993 року № 146 (з наступними змінами) «Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб». При цьому він не може вирішувати питання про повне або часткове звільнення від сплати заборгованості. Спір щодо розміру заборгованості зі сплати аліментів вирішується судом за заявою заінтересованої особи. Залежно від предмета та суті вимог така заява може розглядатися у порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України, або у позовному провадженні.

Відповідно до вимог ст. 387 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Разом з тим, перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, якою задоволено скаргу на дії державного виконавця, апеляційний суд вказані норми закону та надані роз'яснення не врахував та керувався нормою процесуального права, викладеною у п. 6 ст. 235 ЦПК України, якою передбачено порядок розгляду справ окремого провадження, що призвело до порушення порядку вирішення вказаного питання.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 342 ЦПК України, розглянувши касаційну скаргу на ухвалу суду, суд касаційної інстанції скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої або апеляційної інстанції, якщо було порушено порядок, встановлений для його вирішення.

За таких обставин постановлена ухвала апеляційного суду підлягає скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 336, 342, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу апеляційного суду Чернігівської області від 11 червня 2014 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук

Судді: В.С. Висоцька

В.М. Колодійчук

О.В. Умнова

І.М. Фаловська