Справа№359/4319/15-ц
Провадження№2зз/359/6/2015
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2015 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Вознюка С.М.,

при секретарі Айрапетян Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду без технічної фіксації заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та поділ майна подружжя, -

в с т а н о в и в :

Згідно ухвали суду від 04.06.2013 року вимоги про поділ майна подружжя розєднані з вимогами про розірвання шлюбу.

До цього згідно ухвали суду в даній цивільній справі від 22.03.2013 року позов було забезпечено та постановлено накласти арешт на рухоме майно: автомобіль НОМЕР_1, що належить ОСОБА_1 (проживає за адресою:м. Київ, АДРЕСА_1, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1) та автомобіль НОМЕР_2, що належить ОСОБА_3 (проживає та зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1).

Також постановлено заборонити ОСОБА_1 (проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1) та ОСОБА_3 (проживає та зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1), - самостійного чи через представника здійснювати продаж чи інше відчуження рухомого майна: автомобіль НОМЕР_1 та автомобіль НОМЕР_2, - до розгляду справи в суді.

Ухвалою суду від 30.07.2013 року позовну заяву ОСОБА_1 про розірвання шлюбу залишено без розгляду, а щодо зустрічного позову ОСОБА_3 прийнято рішення.

15.05.2015 року ОСОБА_1 через свого уповноваженого представника подав до суду заяву про скасування заходів забезпечення позову, накладених згідно ухвали суду від 22.03.2013 року в частині належного йому автомобіля.

В судове засідання сторони не зявилися, повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи, причина неявки суду не відома. Клопотань про перенесення розгляду справи не надійшло.

До початку судового засідання ОСОБА_4 та його представник надали через канцелярію суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, в якій заяву про зняття арешту підтримують в повному обсязі та просять її задовольнити.

До розгляду указаної заяви ОСОБА_1 подала заяву про розгляд за її відсутності, проти скасування заходів забезпечення позову не заперечує.

Суд, вивчивши заяву, дослідивши матеріали справи, суд вважає її такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою старшого державного виконавця ВДВС Бориспільського МРУЮ від 22 березня 2013 року ВП №37163044, був накладений арешт на автомобіль НОМЕР_3, який належить боржнику ОСОБА_1 та заборонено здійснювати його відчуження.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 08.04.2014 року, яке набрало законної сили 21.04.2014 року, право власності на автомобіль НОМЕР_3 було визначено за ОСОБА_1.

З цього приводу слід дійти висновку, що по суті спір між сторонами вирішено.

Згідно ст.ст. 319 - 321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майно на власний розсуд, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 41 Конституції України передбачено непорушність права приватної власності. Непорушність права власності полягає в його недоторканості, а в водночас і в недоторканості самого майна власності. Всі особи мають утримуватися від безпідставного заволодіння майном власника та завдання йому шкоди.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема і з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст.ст.316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

За положеннями ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 6 від 27.08.76 «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» «за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним. Аналогічна позиція щодо належних відповідачів при розгляді позовів про зняття арешту ( боржник та особа, в інтересах якої накладено арешт) викладена в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003 N 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» в п. 16.

Стаття 60 Закону України „Про виконавче провадження» передбачає підстави та випадки для зняття арешту з майна (особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. З майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом.

Відповідно до ч.5 ст. 60 Закону України „Про виконавче провадження» визначає, що у всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду.

З цього приводу судом встановлено, що право власності ОСОБА_5 ніким не оспорюється, підстав для накладення заборони на відчуження автомобіля на даний час немає, таким чином заява підлягає задоволенню, оскільки ст. 60 Закону України "Про виконавче провадження" передбачає право суду зняти арешт з майна, оскільки виконавче провадження ще не завершене.

На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», п.3 ст. 154 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2, - задовольнити.

Зняти арешт встановлений постановою від 22 березня 2013 року ВП №37163044 (про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження) ВДВС Бориспільського МРУЮ Київської області на рухоме майно, а саме автомобіль НОМЕР_1, який належить ОСОБА_1 (проживає за адресою:м. Київ, АДРЕСА_1, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1).

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до апеляційного суду Київської області через Бориспільський міськрайонний суд Київської області протягом 5 (п'яти) днів з моменту отримання її копії.

Суддя : С.М.Вознюк