Справа № 354/802/13-ц
Провадження № 22-ц/779/1716/2015
Головуючий у 1 інстанції Марчак Ю. І.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2015 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Бойчука І.В.,

суддів Горейко М.Д., Ясеновенко Л.В.,

секретаря Петріва Д.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання недійсним договору оренди та зустрічним позовом ОСОБА_5, як третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору до ОСОБА_3, виконавчого комітету Поляницької сільської ради, Обласного комунального підприємства "Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації", ОСОБА_2, ОСОБА_4 про визнання недійсним договору оренди, визнання недійсним та скасування п.2 рішення виконавчого комітету Поляницької сільської ради №167-22-2012р. від 23.08.2012 року, про визнання незаконним та скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно, про визнання права власності на нежитлові будівлі за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу Яремчанського міського суду від 24 березня 2015 року

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Яремчанського міського суду від 24 березня 2015 року відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення в даній справі.

Апелянт незгідний з ухвалою суду першої інстанції подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що ухвалу є незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

Судом першої інстанції не враховано що стороною позивача було надано пояснення та відповідні докази щодо визнання недійсним договору оренди від 21 жовтня 2012 року, однак зі змісту мотивувальної частини рішення суду першої інстанції не вбачається викладених обставини щодо його позовної вимоги саме про визнання недійсним договору оренди, хоча вони досліджувалися під час розгляду справи, однак рішення стосовно цієї вимоги судом не ухвалено.

Натомість суд у рішенні наводить посилання на дослідження ним і прийняття рішення щодо позовних вимог про визнання недійсним договору оренди від 21.09.2012, що не має значення для вирішення питання щодо заяви про ухвалення додаткового рішення.

В ході розгляду вищевказаної цивільної справи позивачі не відмовлявся від вказаної вимоги ні в усній формі, ні в письмовій, а навпаки просили задовольнити позов у повному обсязі.

Просить ухвалу суду першої інстанції скасувати і ухвалити додаткове рішення яким вирішити спір стосовно позовної вимоги щодо недійсності договору оренди приміщення готельно-ресторанного комплексу загальною площею 1 628,8 кв. м, що знаходиться за адресою: с. Поляниця, участок Вишні, буд. 255 Яремчанської міської ради Івано-Франківської області, укладеного 21 жовтня 2012 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги.

Судом встановлено, що відповідно до вимог ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, в тому числі стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін, їх присутність не є обов'язковою.

Із змісту рішення Яремчанського міського суду від 05 червня 2014 року у даній цивільній справі вбачається , що спір щодо позовної вимоги про визнання недійсним договору оренди приміщення готельно-ресторанного комплексу загальною площею 1 628,8 кв. м, що знаходиться за адресою: с. Поляниця , участок Вишні, буд. 255 Яремчанської міської ради Івано-Франківської області, укладеного 21 жовтня 2012 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_4 судом першої інстанції був вирішений.

Зокрема, в мотивувальній частині вказаного рішення зазначено, що суд, дослідивши зібрані по справі докази, прийшов до висновку, що згідно додаткової угоди від 21.09.2013 року до договору оренди майна від 21 жовтня 2012 року вбачається, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 припинили дію договору оренди майна від 21.10.2012 року з 21.10.2013 року (а.с.43 т.1). Оскільки даний договір оренди майна припинив свою дію, тому вимоги ОСОБА_2 в цій частині не підлягають до задоволення і в цій частині позовних вимог відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні заяви ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення, суд першої інстанції правильно встановив, що твердження заявниці про те, що з приводу її позовної вимоги про визнання недійсним договору оренди від 21 жовтня 2012 року, який був предметом дослідження під час розгляду справи, але з цього приводу не прийнято рішення, є голослівними та спростовуються постановленим у даній справі судовим рішенням.

Колегія суддів вважає, що ухвалу судом першої інстанції постановлено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують її законності і обґрунтованості.

Підстав для її скасування з мотивів, наведених у апеляційній скарзі, не встановлено.

Керуючись ст.ст. 307, 312, 313-315 ЦПК України колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Ухвалу Яремчанського міського суду від 24 березня 2015 року залишити без зміни.

Ухвала остаточна і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: І.В. Бойчук

ОСОБА_8

ОСОБА_9