АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2015 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: судді-доповідача СтрижеусаА.М.,

суддів: Антоненко Н.О., Шкоріної О.І.

при секретарі: Басюк Ю.В.

розглянувши цивільну справу за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_2, яка діє на підставі довіреності в інтересах Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інгосстрах» на заочне рішення Деснянського районного суду м. Києва від 02 квітня 2015 року в справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інгосстрах» до ОСОБА_5, третя особа: ОСОБА_6 про відшкодування шкоди в порядку регресу, -

Справа №754/6489/2014
№ апеляційного провадження:22-ц-796/7707/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Лісовська О.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Стрижеус А.М.
В С Т А Н О В И Л А:

Позивач ПрАТ «СК «Інгосстрах» звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_5про відшкодування шкоди у звязку з дорожньо-транспортною пригодою в порядку регресу.

В обґрунтування позовних вимог послався на те, що 29 серпня 2010 року на автодорозі Львів - Рава Руська відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів «Сканіа 380» державнийномерний знак НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_6 та «Мітсубіші» державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням відповідача. Автомобіль «Сканіа 380» був застрахований в Страховій компанії за договором страхування від 30 серпня 2010 року.

В результаті ДТП автомобілю «Сканіа 380» були завданімеханічні пошкодження, а власнику - заподіяна матеріальна шкода в розмірі 55732 гривні 97 копійок.

На підставі Страхового акту ОСОБА_6 було виплачено страхове відшкодування у розмірі 55088 гривень 89 копійок.

Винним в даній ДТП визнаний відповідач, але добровільно відшкодувати завдані збитки не бажає. На підставі викладеного позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь Страхової компанії матеріальну шкоду у розмірі 55088 гривень 89 копійок, витрати на проведення оцінки у розмірі 450 гривень а також судові витрати по справі.

Заочним рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 02 квітня 2015 року у задоволенні позовних вимог Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інгосстрах» до ОСОБА_5, третя особа: ОСОБА_6, про відшкодування шкоди в порядку регресу - відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, представником позивача ОСОБА_2, яка діє на підставі довіреності в інтересах ПрАТ «СК «Інгосстрах», подано апеляційну скаргу, в якій вона просить рішення суду скасувати та ухвалити новее, яким повністю задовольнити позовні вимоги, посилаючись на те, що заочне рішення ухвалено з порушенням норм процессуального та матеріального права, за недоведеністю обставин, що мають значення та невідповідності висновків суду обставинам справи.

В судове засідання сторони не з'явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином (а.с.160, 161), а тому колегія суддів вважає можливим розглянути справу за їх відсутності у відповідності до вимог ч.2 ст.305 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши обґрунтованість та законність оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів справи та встановлено судом, 29 серпня 2010 року на автодорозі Львів - Рава Руська відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів «Сканіа 380» державний номерний знак НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_6 та «Мітсубіші» державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням відповідача.

В результаті ДТП автомобіль «Сканіа 380» отримав механічні пошкодження, а власнику автомобіля ОСОБА_6 заподіяна матеріальна шкода, розмір якої, відповідно до Звіту про оцінку вартості майнової шкоди, становить 55732 гривні 97 копійок (а.с.13-46).

Автомобіль «Сканіа 380» був застрахований у ПрАТ «Страхова компанія «Інгосстрах» за Договором добровільного страхування наземного транспорту від 30 серпня 2010 року (а.с.4).

Згідно умов Договору страхування Страхова компанія виплатила страхувальнику страхове відшкодування у розмірі 55088 гривень 89 копійок, згідно Страхового акту, що підтверджується платіжним дорученням (а.с.45).

Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Згідно із ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно із ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як убачається з наданих позивачем письмових доказів по справі, винність відповідача ОСОБА_5 у вчиненій 29 серпня 2010 року ДТП не підтверджена жодними належними доказами, будь-яких судових рішень щодо притягнення вказаної особи до адміністративної чи іншої відповідальності за порушення вимог Правил дорожнього руху при вищевказаній ДТП немає.

З наданої Жовківським районним судом Львівської області 14 серпня 2014 року відповіді вбачається, що протягом 2010 року справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_5 суду не надходила.

Довідка ДАІ, картка обліку дорожньо-транспортної пригоди та відповідь суду, як докази вини відповідача, не є належними доказами в розумінні вимог цивільно-процесуального кодексу.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими при вирішенні справи, доведені.

Висновки суду щодо наявності підстав для відмови в задоволенні позовних вимог відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не впливають на їх правильність.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість постановленого по даній справі рішення та відсутність підстав для його скасування та задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 218, 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_2, яка діє на підставі довіреності в інтересах Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інгосстрах»- відхилити.

Заочне рішення Деснянського районного суду м. Києва від 02 квітня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Суддя-доповідач:

Судді: