АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/114/15 Головуючий 1 інст. - Тарасов Д.С.
Справа № 420/324/14-ц Доповідач - Кругова С.С.
Категорія: відшкодування шкоди
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - КРУГОВОЇ С.С.,

суддів - ЗАЗУЛИНСЬКОЇ Т.П., МІНЕНКОВОЇ Н.О.,

секретаря - Шпарага О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою Луганського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності Виконавча дирекція на рішення Новопсковського районного суду Луганської області від 22 квітня 2014 року по справі за позовом Луганського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності Виконавча дирекція до ОСОБА_1 про стягнення матеріального збитку,-

в с т а н о в и л а :

У березні 2014 року позивач ВД Луганського ОВФСС з тимчасової втрати працездатності звернулася до суду із вказаним позовом у якому просила стягнути з відповідача на користь позивача суму заподіяної шкоди з оплати листів непрацездатності в розмірі 4315,08 грн.

У запереченнях на позовну заяву ОСОБА_1 просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у зв'язку з їх необґрунтованістю та суперечливістю з чинним законодавством.

Рішенням Новопсковського районного суду Луганської області від 22 квітня 2014 року у задоволенні позовних вимог відмовлено у повному обсязі.

Не погоджуючись з рішенням, представник Виконавчої дирекції Луганського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності звернувся до суду з апеляційною скаргою, у якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що рішення суду є необґрунтованим та ухваленим з порушенням норм матеріального права, оскільки висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Вказує, що висновки суду про те, що законодавство не передбачає право страховика, який сплатив страхове відшкодування потерпілій особі, застрахованій за договором загальнообов'язкового державного соціального страхування згідно із Законом, на звернення з вимогою до винної особи про відшкодування сплачених застрахованих сум не відповідають нормам Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням».

Зазначає, що відповідно до Закону суб'єктами такого загальнообов'язкового соціального страхування є застрахована особа (найманий працівник, на користь якого здійснюється страхування), страхувальник (роботодавець) та страховик (Фонд соціального страхування з тимчасової втрати працездатності). Також ним встановлено, що у разі настання у застрахованої особи тимчасової непрацездатності внаслідок травми, не пов'язаної з нещасним випадком на виробництві, їй надається допомога по тимчасовій непрацездатності у формі матеріального забезпечення, яке повністю або частково компенсує втрату заробітної плати (доходу). Така допомога виплачується Фондом застрахованим особам за основним місцем роботи, починаючи з шостого дня непрацездатності за весь період до її відновлення або до встановлення медико-соціальною комісією інвалідності. Підставою для призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності є виданий у встановленому порядку листок непрацездатності, який є підставою для звільнення від роботи у зв'язку з непрацездатністю. Рішення про призначення зазначеного матеріального забезпечення приймається комісією (уповноваженим) із соціального страхування.

Відповідно до ст.1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я фізичній особі, зобов'язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, проте відповідно до Закону втрату заробітної плати застрахованій особі, у разі настання передбачених ним випадків, компенсує саме Фонд соціального страхування з тимчасової втрати працездатності.

Враховуючи наведене зазначає, що до правовідносин, що виникають під час фінансування відділенням Фонду допомоги по тимчасовій непрацездатності застрахованій особі, внаслідок отриманої травми через заподіяння винною особою ушкодження здоров'ю у відділення Фонду виникає право зворотної вимоги до винної особи та право звернення Фонду до органів судової влади за відшкодування сум, втрачених відділенням Фонду для надання матеріального забезпечення особі, що постраждала внаслідок злочину.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Судовим розглядом встановлено, що комісією по соціальному страхуванню Новопсковського РТМО у зв»язку з тимчасовою втратою працездатності було прийнято рішення про виплату по лікарняним листкам застрахованій особі ОСОБА_3 - 4 315 грн. 08 коп. У зв»язку з тим, що на лікарняних ОСОБА_3 знаходилась , оскільки їй були заподіяні тілесні ушкодження ОСОБА_1 , Луганське обласне відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності звернулось з позовом до нього, як до винної особи про відшкодування шкоди по оплаті листків непрацездатності. При цьому, позивач посилається на ст..1191 та 1166 ЦК України.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки сфера дії Закону поширюється виключно на застрахованих осіб, страхувальників та страховика й цим Законом, а також іншими нормативно-правовими актами, не врегульований правовий механізм відносин Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності як страховика з іншими особами, відповідальними за шкоду, завдану життю та здоров'ю застрахованої особи, то до таких правовідносин підлягають застосуванню загальні положення ЦК України щодо страхування.

З таким висновком суду, судова колегія погоджується і зазначає, що позивач помилково посилався на ст.. ст..1191 та 1166 ЦК України, тому що ці статті регулюють правовідносини, які виникли у зв"язку із заподіянням шкоди і не можуть застосовуватись до договорних правовідносин, які виникли між Фондом і ОСОБА_3

Суд першої інстанції правильно встановив обставини у справі і дійшов правильного висновку про відмову у позові, оскільки зворотнє право вимоги Фонду до винної особи про стягнення виплаченої заробітної плати за час непрацездатності застрахованої особи не є в розумінні ст.1191 ЦК України шкодою, а Фонд не є особою, яка відшкодувала шкоду.

Доводи апеляційної скарги не є суттєвими, і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст. 308 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відхиляє апеляційну скаргу, якщо визнає, що суд першої інстанції постановив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Під час розгляду справи в апеляційному суді було з»ясовано, що відповідач ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 помер. З огляду на те, що на час ухвалення рішення суду 22 квітня 2014 року відповідач був живий , в силу ч.2 ст.310 ЦПК України , рішення суду не може бути скасоване.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307,308,313, 314, 315, 317, 319, 324 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Луганського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності Виконавча дирекція-відхилити. Рішення Новопсковського районного суду Луганської області від 22 квітня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення. Касаційна скарга може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий -

Судді -