Справа №566/221/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2015 року Млинівський районний суд

Рівненської області

в складі:

головуючого - судді Лободзінського А.С.

при секретарі Мельничук Т. Ю.,

з участю позивача - ОСОБА_1 - його представника - ОСОБА_2 та адвоката- Шоцького В.І.,

відповідача - ОСОБА_3 - та представника відповідачів - адвоката Панчини П.Є.

представника третьої особи - Ільчука І.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Млинів Рівненської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_6, ОСОБА_3 про відновлення меж та усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, третя особа- Берегівська сільська рада Млинівського району Рівненської області,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовною заявою до ОСОБА_6, ОСОБА_3, в якій з врахуванням заяви про уточнення позовних вимог просить: відновити межі належної йому земельної ділянки з боку суміжних землекористувачів, які є відповідачами по справі та усунути перешкоди в користуванні його земельною ділянкою, що чиняться з боку ОСОБА_6 та ОСОБА_3.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що з 1985 року є власником житлового будинку в АДРЕСА_1. Будинок розташований на земельній ділянці площею 0,20 га. Вказана земельна ділянка рішенням сесії Берегівської сільської ради № 47 від 15 січня 1997 року у розмірі 0,20 га. передана йому у приватну власність для індивідуального будівництва і обслуговування житлового будинку. Однак, на даний час він не взмозі оформити документи на парво власності на земельну ділянку, оскільки впродовж останніх років сусіди - ОСОБА_6, ОСОБА_3 шляхом відгорювання, перемістили межі між земельними ділянками та самовільно зайняли частину належної йому на праві власності земельної ділянки розміром 0,02 га. В добровільному порядку сусіди відмовляються відновити межу, у зв'язку з чим він не взмозі виготовити технічну документацію на земельну ділянку.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 свій позов підтримав з тих же підстав. Суду пояснив, що його родина у 1985 році придбала у власність житловий будинок в АДРЕСА_1. Стверджує, що на той час під будинком у користуванні продавця також знаходилась земельна ділянка розміром 0,20 га., а тому вважає, що саме такий розмір земельної ділянки перейшов в його користування. В подальшому рішенням Берегівської сільської ради № 47 від 15 січня 1997 року вказана земельна ділянка у такому ж розмірі була передана йому у власність.

Крім цього, позивач також пояснив, що на даний час він проживає у Сарненському районі Рівненської області, а господарство у с. Береги має намір продати. Впродовж усього часу проживання в с. Береги Млинівського району будь-яких спорів з приводу межі між його земельною ділянкою та земельною ділянкою сім'ї Голоб'юків у нього не виникало, проте на сьогодні наполягає на тому, що є власником земельної ділянки розміром 0,20 га., у зв'язку з чим вимагає перемістити межу на 0,02 га. в сторону земельної ділянки, що в користуванні відповідачів.

Відповідач ОСОБА_3, а також представник відповідачів Панчина П.Є. в судовому засіданні позов не визнали. ОСОБА_3 суду пояснив, що первісним власником земельної ділянки, якою він та його дружина на даний час користуються є дід його дружини ОСОБА_7. За життя ОСОБА_7 склав заповіт, згідно якого все своє майно заповів йому - ОСОБА_3, а відтак він, прийнявши спадщину, є законним володільцем майна покійного, в тому числі земельної ділянки, розташованої під житловим будинком в АДРЕСА_2. При цьому ні за життя покійного ОСОБА_7 ні після його смерті між ними та ОСОБА_1 будь-яких спорів щодо межі між їхніми земельними ділянками не існувало. Межа, яка є на сьогоднішній день склалася історично і ніхто її не порушував. Стверджує, що самовільного захоплення належної ОСОБА_1 земельної ділянки не здійснював.

Представник третьої особи - Берегівської сільської ради Млинівського району Ільчук Ігор Полікарпович проти позову заперечив, посилаючись на те, що в порядку досудового врегулювання спору комісія від сільської ради у земельних спорах розглядала заяву ОСОБА_1, з виходом на місце розташування спірних земельних ділянок, і порушень земельного законодавства не встановила, а тому позов ОСОБА_1 вважає безпідставним.

В ході судового розгляду судом, крім пояснень сторін по справі, допитано свідків, досліджено представлені сторонами, а також витребувані судом, письмові докази.

Аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на підставі дублікату свідоцтва про право власності на нерухоме майно належить житловий будинок з надвірними будівлями, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 ( а.с. 4).

Крім цього, згідно архівного витягу з рішення № 47 сесії Берегівської сільської ради народних депутатів від 15 січня 1997 року ОСОБА_1 поряд з іншими громадянами згідно додатку 1 до рішення передано у приватну власність для ведення особистого підсобного господарства 0,52 га. в межах населеного пункту ( а.с. 58-59 ). Проте, на вказану земельну ділянку ОСОБА_1 державного акту не одержав. Після цього за заявою ОСОБА_1 рішенням № 54 сесії Берегівської сільської ради народних депутатів від 16 квітня 2007 року у позивача вилучено земельну ділянку, яка була передана йому у приватну власність для особистого підсобного господарства, розміром 0,35 га. ( а.с. 60 ) Після такого вилучення з власності ОСОБА_1 залишилась земельна ділянка розміром 0,17 га. Вказане підтверджується поясненнями представника третьої особи Ільчука І.П..

Наявність в ОСОБА_1 на праві власності земельної ділянки саме такого розміру, підтверджується, крім вказаних рішень Берегівської сільської ради та пояснень Ільчука І.П., також даними земельно-кадастрової книги по с. Береги Млинівського району.

Так, згідно даних особового рахунку № НОМЕР_1, за ОСОБА_1 під будівлями рахується 0,02 га. землі, ріллі - 0,16 га.. Всього, таким чином, з загальної площі присадибної ділянки за ОСОБА_1 рахується 0,18 га. земельної ділянки.(а.с. 51-53)

При цьому показаннями допитаних в судовому засіданні свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9, підтверджується та обставина, що при прийнятті рішень сільською радою щодо виділення громадянам земельних ділянок, в тому числі і позивачу, зазначалися орієнтовні розміри земельних ділянок, а точні їх розміри вказуються вже при виготовленні технічної документації та одержанні державних актів на землю. Похибка в таких розмірах могла становити від 0,005 до 0,02 га. Саме тому у відомостях, які є в погосподарській книзі вказані неточні розміри земельної ділянки, що значиться за ОСОБА_1, а саме загальна її площа за попередні роки вказана - 0,20 га..

Вирішуючи питання щодо розбіжності даних в погосподарській книзі, суд виходить з того, що визначальним і основним документом, який підтверджує наявність земельної ділянки та її розмірів, що рахується за ОСОБА_1 є земельнокадастрова книга, у якій вказано розмір належної ОСОБА_1 земельної ділянки - 0,18 га.. Саме ці дані суд вважає достовірними, оскільки вони узгоджуються з тим розміром земельної ділянки, який фактично залишився після вилучення в ОСОБА_1 0,35 га. земельної ділянки згідно рішення № 54 Берегівської сільської ради від 16 квітня 2007 року з урахуванням можливої похибки. Також цей розмір узгоджується з актом, складеним комісією Берегівської сільської ради по земельних спорах від 12.12.2014 року, з якого видно, що розміри земельної ділянки ОСОБА_1 складають : 51,8 м. від дороги; 8,64 м - уздовж хліва та 36,07 м. від хліва до річкової кручі; 24,36 м. по ширині уздовж дороги Млинів - Демидівка; по межі гр. ОСОБА_10 довжиною 76,95 м. та шириною вздовж річки Іква 22 м. Загальна площа земельної ділянки за цими розмірами, як видно з показань свідка ОСОБА_8 складає більше 0,18 га.

Поряд з цим будь-яких фактичних даних, які б підтверджували наявність на праві власності або користування в ОСОБА_11 земельної ділянки розміром 0,20 га., стороною позивача документально не підтверджено, оскільки будь-яких правовстановлюючих документів на таку земельну ділянку, або ж рішень Берегівської сільської ради про її виділення чи передачу у власність саме в такому розмірі, не представлено. При цьому судом витребовувались всі можливі рішення і додатки до них, які давали можливість припускати, що ОСОБА_11 виділено земельну ділянку в розмірі 0,20 га., зокрема додаток № 2 до рішення № 47, однак судом таких відомостей також не здобуто.

За правилом статті 22 Земельного Кодексу України в редакції Закону N 2196-XII ( 2196-12 ) від 13.03.92 року чинного на час передачі ОСОБА_1 у приватну власність земельної ділянки згідно рішення Берегівської сільської ради № 47 від 15.01.1997 року, право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право. Приступати до використання земельної ділянки, в тому числі на умовах оренди, до встановлення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує право власності або право користування землею, забороняється.

Згідно ст. 23 Земельного Кодексу України документами, що посвідчують право на земельну ділянку є державні акти, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 державного акту на належну йому земельну ділянку, що знаходиться під будинком, а саме присадибною ділянкою не отримав, однак володів і користувався нею по наявних на той час межах між суміжними землевласниками ( землекористувачами) і спорів щодо розмірів належної йому земельної ділянки чи її меж між сторонами по справі не існувало.

З огляду на вище викладене, суд прийшов до висновку, що посилання позивача на приналежність йому на праві приватної власності земельної ділянки розміром 0,20 га. не доведено. У зв'язку з цим, враховуючи, що належність ОСОБА_1 земельної ділянки в АДРЕСА_1 з більшими розмірами ( 0,20 га. ) ніж є по існуючих межах, не підтвердилось, то його посилання на самовільний захват належної йому земельної ділянки відповідачами є безпідставними. Отже, позивачем не доведено наявність у нього суб'єктивного права на земельну ділянку розміром 0,20 га., яке б підлягало захисту. А тому позовні вимоги ОСОБА_1 щодо відновлення меж та усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою до задоволення не підлягають.

Згідно ст. 88 ЦПК України понесені відповідачем судові витрати у справі підлягають стягненню з позивача. Документально- підтвердженими є витрати ОСОБА_3 на правову допомогу в розмірі 1000 гривень. (а.с. 27-28)

Враховуючи наведене, на підставі ст.ст.22, 23 Земельного Кодексу України в редакції Закону N 2196-XII ( 2196-12 ) від 13.03.92 року, керуючись ст.ст. 10, 11, 14, 15, 60, 88, 158-159, 208-210, 212-215 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_6, ОСОБА_3 про відновлення меж та усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, третя особа- Берегівська сільська рада Млинівського району Рівненської області - відмовити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 понесені ним витрати на правову допомогу в сумі 1000 (одна тисяча) гривень.

Рішення може бути оскаржене до судової палати у цивільних справах апеляційного суду Рівненської області через Млинівський районний суд шляхом подання в десятиденний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

СУДДЯ: