Справа № 345/7020/13-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.05.2015

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області у складі :

Головуючого - судді Юрчака Л.Б.

секретаря Пукіш В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання головного державного виконавця ВДВС Калуського МРУЮ ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон ОСОБА_2 ,

ВСТАНОВИВ :

Державний виконавець звернувся до суду з подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України посилаючись на те, що на підставі виконавчого листа №345/7020/13-ц від 19.09.2014р. про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 боргу за договором позики у розмірі 105000,00 грн., 4418,63 грн. пені, 3165,82 грн. відсотків , 11550,00 грн. інфляційних витрат та 13,03,66 грн. судового збору, 6000,00 грн. витрат на правову допомогу, 1845,00 грн. витрат на проведення почеркознавчої експертизи. А так, як від виконання даного рішення суду вона ухиляється, однак здійснює поїздки за кордон у приватно-комерційних цілях , то державний виконавець звернувся з поданням до суду про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України.

В судове засідання державний виконавець подав клопотання про підтримання подання та слухання справи у його відсутності.

Суд, перевіривши матеріали справи , вважає, що дане подання не підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

Приписами ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантовано свободу пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Норми ЗУ "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" від 21 січня 1994 року регулюють порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначають випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлюють порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Так, згідно п. 5 ч. 1 ст. 6 цього Закону, однією з підстав для тимчасового обмеження у праві виїзду громадянина України за кордон є ухилення ним від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов'язань.

Питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України вирішується при виконанні судових рішень, ухвалених у порядку, передбаченому ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» та ст. 377-1 ЦПК України, зокрема в разі доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання.

Відповідно до положення ч. 2 ст. 10 ЦПК наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання.

Розглядаючи подання та вирішуючи питання чи дійсно боржник ухилявся від виконання рішення суду, суд виходить із положень ч.6 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження», де зазначені обов'язки боржника, зокрема, утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; надання у строк, встановлений державним виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасна явка за викликом державного виконавця; письмове повідомлення державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

Разом з тим, державним виконавцем не надано доказів на підтвердження навмисного ухилення боржника від виконання судового рішення, не вказано, які перешкоди вчинені з його боку для проведення виконавчих дій державному виконавцеві, обґрунтування ухилення боржника від повного виконання зобов'язання; не зазначено, які дії були здійснені державним виконавцем щодо виконання вимоги про сплату боргу, тощо. Крім того, не надано підтверджень здійснення виходів державного виконавця за адресою боржника.

Також, державним виконавцем не надано і будь-яких доказів, що останнім вчинялися певні виконавчі дії для своєчасного та повного виконання рішення суду, а саме: в матеріалах справи немає відомостей про виклик боржника до державного виконавця з питання добровільного виконання рішення суду.

Таким чином, судом не встановлено фактів та беззаперечних доказів, що на час постановлення ухвали ставили під загрозу питання примусового виконання судового рішення та потребували тимчасового обмеження права виїзду боржника за межі України.

Враховуючи наведене, тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон відповідача на сьогоднішній день є передчасним.

Керуючись ст. 33 Конституції України, ст. 5 ЗУ Про виконавче провадження, ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в»їзду в Україну громадян України» ,ст. 209 ЦПК України,

УХВАЛИВ :

У задоволенні подання головного державного виконавця ВДВС Калуського МРУЮ ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон ОСОБА_2 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГОЛОВУЮЧИЙ СУДДЯ :