Справа № 266/2164/15-ц
Провадження № 2/266/901/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

10.09.2015 року м. Маріуполь

Приморський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Дзюба М.В.,

з участю секретаря - Петрухіної Т.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Азовзагальмаш" про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки розрахунку, відшкодування моральної шкоди та витрат на правову допомогу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому зазначив, що він працював на підприємстві ПАТ "Азовзагальмаш" та бувзвільнений на підставі ст. 38 КЗпП України. Підприємство не виплачувало йому заробітну плату, при звільненні заборгованість по заробітній платі йому не виплачена. Розмір заборгованості по заробітній платі за період з 01.10.2014 року по 12.05.2015 року складає 16 914,84 гривень. Просив стягнути з відповідача на його користь суму заборгованості по заробітній платі, а також середній заробіток за час затримки розрахунку, що нараховується у разі, якщо не було проведено остаточного розрахунку на момент звільнення, за весь період по день фактичного розрахунку. За його уточненим письмовим розрахунком сума середнього заробітку за час затримки розрахунку становить: за період з 13.05.2015 року по 16.06.2015 року- 2414,70 гривень, з моменту звернення до суду до постановлення судом рішення -5698,33 гривень.

В суді позивач надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги підтримав, просив суд стягнути з відповідача на його користь у відшкодування заборгованості по заробітній платі 16 914,84 гривень та середній заробіток за час затримки розрахунку за період з дня звільнення по день постановлення рішення суду згідно приведеного ним розрахунку.

Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату та час розгляду справи, до суду не зявився та заяви про розгляд справи за його відсутності не надав, про причини неодноразової неявки суд не повідомив. Однак на адресу суду від відповідача надійшли письмові заперечення, в яких він позов визнав частково: визнав в частині існування заборгованості перед позивачем, однак в меншому розмірі 12 060,94 гривень, та визнав частково позовні вимоги в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку за 24 робочих дня, а не 25 робочих днів, як просив позивач.

Враховуючи відсутність заяви відповідача про розгляд справи за його відсутності та неповідомлення ним про причини неявки, суд, відповідно до ст.224 ЦПК України, за згодою позивача здійснив заочний розгляд справи.

Дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що позивач у період з 05 січня 2011 року по 12 травня 2015 року працював в ПАТ "Азовзагальмаш". 12.05.2015 року він звільнений з вказаного підприємства за власним бажанням, що підтверджується відповідними записами в трудовій книжці (а.с. 4).

Відповідно до ст.115 КЗпП України, заробітна плата виплачується робітникам регулярно в робочі дні в строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погоджені з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Згідно ст.116 ч.1 КЗпП України при звільненні робітника виплата всіх сум, що підлягають сплаті від підприємства, закладу, організації проводиться в день звільнення. Про нараховані суми, що підлягають сплаті робітнику при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити робітника перед виплатою вказаних сум.

Частиною 2 ст.233 КЗпП України передбачено, що в разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Судом встановлено, що відповідачем при звільненні ОСОБА_1не була виплачена заборгованість по заробітній платі за період з 01.10.2014р. по 12.05.2015 року включно.

Як вбачається з розрахункового листа ПАТ «Азовзагальмаш» за липень 2015 року сума нарахованої та невиплаченої позивачеві заробітної плати за період з 01.10.2014 року по 12.05.2015 року включно, складає 16 914,84грн. (а.с. 42).

При цьому, суд не приймає до уваги надану відповідачем довідку про розмір заборгованості по заробітній платі, оскільки вона містить недостовірні відомості в частині сумарної суми заборгованості.

Так, як з довідки підприємства, так і з розрахункових листів, слід, що заборгованість по заробітній платі перед позивачем складається з наступного:

-жовтень 2014 року 3014,53 грн (з урахуванням обовязкових податків та інших утримань 2 394,74 гривень);

-листопад 2014 року 3019,49 грн (2 398,69 грн)

-грудень 2014 року 3061,67 грн (2432,18 грн)

-січень 2015 року 926,75 грн (830,31 грн)

-лютий 2015 року 2796,27 грн (1904,96 грн)

-березень 2015 року 2643,58 грн (2100,06 грн)

-квітень 2015 року -1132,19 грн (990,77 грн)

-травень 2015 року 8254,53 грн (компенсація за відпустку 4566,16 грн. та 3863,13 грн)

Таким чином, наростаючим підсумком за період з жовтня 2014 року по травень 2015 року включно сума заборгованості (якщо підсумувати щомісячні нарахування) становить 16 914 гривень 84 копійки з урахуванням обовязкових податків та зборів, а не 12 060,94 гривень як зазначено у наданій суду відповідачем довідці із тими самим сумами щомісячних нарахувань. Тому розмір заборгованості відповідача перед позивачем суд визначає в сумі 16 914 гривень 84 копійки.

Даних про виплату заборгованості перед позивачем повністю чи частково до моменту ухвалення судом даного рішення відповідач суду не надав.

На підставі ст. 117 КЗпП України у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Відповідно до п.20 Постанови від 24 грудня 1999 року № 13 Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» зазначено, що встановивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення суд на підставі ст. 117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведені його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини.

Згідно із графіком № 1 роботи працюючих в одну зміну з робочим днем тривалістю 8,2год. на 2015 рік кількість робочих днів з 13.05.2015 року (наступний день з дня звільнення) по 10.09.2015 року (день винесення рішення суду) складає 84 дні.

Відповідно до «Порядку обчислення середньої заробітної плати», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100, згідно пункту 8 якого нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин).

Оскільки розрахунок середньої заробітної плати, виконаний позивачем, не вірний, а визнаний відповідачем у розмірі 70,25 гривень, також неправильний, суд не бере їх до уваги і самостійно наводить свій розрахунок.

Так як в останній місяць роботи квітень, позивач тривалий час перебував на лікарняному, а тому суд бере для розрахунку середньоденної заробітної плати два повних відпрацьованих позивачем напередодні звільнення місяці лютий та березень, заробітна плата за які склала в сумі 4005,02 грн. Фактично відпрацьовано робочих днів за ці два місяця згідно табелю обліку використання робочого часу 40 днів. Таким чином, розмір середньоденної заробітної плати становить 100,12грн. А розмір середньої заробітної плати за весь час затримки заробітної плати, тобто з 13.05.2015 року по 10.09.2015 року (день винесення рішення) становить 8410,08 грн. (84 робочих дня х 100,12 (середньоденна заробітна плата).

Відповідно дост.88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь держави судові витрати у вигляді судового збору в сумі 253,24 грн.

Керуючись ст. ст. 3, 10, 58-60, 208-209, 212-215, 218, 224-227 ЦПК України, ст. ст. 43, 48 Конституції України, ст. ст. 2, 38, 115-117 КЗоТ України, ст. 43 ЗУ «Про оплату праці», суд

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Азовзагальмаш" про стягнення заборгованості заробітної плати, середнього заробітку задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Азовзагальмаш" на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, заборгованість по заробітній платі за період з 01 жовтня 2014 року по 12 травня 2015 включно (з урахуванням обовязкових податків та зборів) в сумі 16 914 (шістнадцять тисяч девятсот чотирнадцять) гривень 84 копійки та середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 13.05.2015р. по 10.09.2015р. в сумі 8 410 (вісім тисяч чотириста десять) гривень 08 копійок, а усього стягнути 25 324 (двадцять пять тисяч триста двадцять чотири) гривні 92 коп.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Азовзагальмаш" на користь держави судовий збір в розмірі 253 (двісті пятдесят три) грн. 24 грн.

На заочне рішення відповідачем може бути подана заява про його перегляд до Приморського районного суду м. Маріуполя протягом 10 днів з дня отримання його копії.

На рішення може бути подана апеляція в апеляційний суд Донецької області через Приморський районний суд м. Маріуполя.

Суддя Дзюба М. В.