У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 липня 2015 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області в складі суддів: Бондаренко Н.В., Василевича В.С., Шимківа С.С.,

секретар судового засідання: Ковальчук Л.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рокитнівського районного суду Рівненської області від 2 червня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів,

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення відповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

Рішенням Рокитнівського районного суду Рівненської області від 2 червня 2015 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей : ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1500 грн. щомісячно, починаючи з 23 квітня 2015 року до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує, що рішення суду є незаконним, таким, що прийняте із порушенням норм матеріального та процесуального права при неповно з'ясованих обставинах справи.

Висновки суду викладені в рішенні щодо наявності у нього можливості сплачувати аліменти у розмірі 1500 грн. щомісячно не відповідають фактичним обставинам справи, так як я він був згоден лише на стягнення аліментів, однак не в такому розмірі, а в розмірі визначеному законодавством в частці від його доходу.

Зазначає, що судом не було враховано його матеріальний стан, оскільки на даний час він має намір створити нову сім'ю, є тимчасово безробітним та має мінливий, нерегулярний дохід, який не може забезпечити щомісячну сплату аліментів розмірі 1500 грн., що становить 480% мінімального розміру аліментів для дитини відповідного віку.

Позивачем не обґрунтовано, чому саме такий розмір аліментів необхідний для забезпечення нормальних матеріальних умов дітей та чим він підтверджується.

Просить змінити рішення суду першої інстанції та зменшити розмір, стягнутих з нього, аліментів на утримання дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з 1500 грн. до 700 грн. щомісячно до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

В запереченнях на апеляційну скаргу позивачка зазначає, що рішення судом першої інстанції постановлено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому просить її відхилити.

Апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Задовольняючи позов та, стягуючи з відповідача аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей у розмірі 1500 грн. щомісячно, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач в судовому засіданні погодився з таким розміром аліментів та визнав позов, що не суперечить закону, не порушує права, свободи, інтереси сторін.

З таким висновком погоджується колегія суддів, оскільки він відповідає обставинам справи та ґрунтується на вимогах закону.

Встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, який зареєстровано 15.05.2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, актовий запис № 426 та є батьками неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно довідки Рокитнівської селищної ради № 1512 від 22.04.2015 року діти проживають з матір'ю і знаходяться на її утриманні.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач в судовому засіданні позов визнав та погодився сплачувати аліменти на утримання дітей в розмірі 1500 грн. щомісячно.

В судовому засіданні апеляційного суду пояснив, що на даний час має змогу сплачувати аліменти в призначеному судом розмірі, однак не впевнений, що в майбутньому буде мати такі ж доходи, а тому оскаржив рішення суду.

При визначенні розміру аліментів судом враховано рівність обов'язку матері та батька по утриманню дитини, стан здоров'я та матеріальний стан дитини і платника аліментів, необхідний можливий та розумний обсяг матеріальних витрат на утримання дитини, що на думку суду, буде відповідати вимогам ст.180-182,184 СК України та забезпечувати нормальний розвиток дітей, які відповідач зобов'язаний утримувати.

Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Отже, враховуючи, що ОСОБА_1 погодився сплачувати аліменти на утримання дітей в розмірі про який просила позивач, його доводи про неможливість їх сплачувати в майбутньому не заслуговують на увагу.

Покликання ОСОБА_1 на те, що він має намір створити нову сім'ю, має мінливий, нерегулярний дохід не є підставою для зменшення розміру аліментів.

Доводи відповідача про те, що він був згідний на стягнення аліментів, однак не в розмірі 1500 грн. є необґрунтованими, оскільки згідно звукозапису судового засідання він погодився сплачувати аліменти саме у такому розмірі та судом наслідки визнання позову, передбачені ч. 4 ст. 174 ЦПК України йому роз'яснені, чого не заперечив він і в судовому засіданні апеляційного суду.

Викладені в апеляційній скарзі доводи висновків суду не спростовують та не є підставами для скасування рішення суду.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 317,325 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Рокитнівського районного суду Рівненської області від 2 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Судді: Бондаренко Н.В.

ОСОБА_5

ОСОБА_6