АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 213/3735/14-ц Головуючий в 1-й інстанції
Провадження 22ц/774/966/К/15 суддя Макарова Т.Ю.
Категорія - 31 ( І ) Доповідач - Михайлів Л.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді: Михайлів Л.В.

суддів: Бондар Я.М., Ляховської І.Є.,

при секретарі: Петренко К.І.

за участю: представника відповідача Криворізького міського управління ГУМВС України у Дніпропетровській області - Новікової Світлани Анатоліївни,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі апеляційну скаргу Криворізького міського управління ГУМВС України у Дніпропетровській області на рішення Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 30 березня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_3 до Криворізького міського управління ГУМВС України у Дніпропетровській області, третя особа: ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення,-

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Криворізького міського управління ГУМВС України у Дніпропетровській області, третя особа: ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення, посилаючись на те, що 12.05.2013 року, постановою слідчого СВ Криворізького міського управління ГУМВС України в Дніпропетровській області відносно позивача було відкрито кримінальне провадження № 0000126. В ході досудового слідства, згідно протоколу огляду 12.05.2013 року, у позивача було вилучено ноутбук "Асеr", автомобільний GPS навігатор, 2 телефони: "Sony Ericsson", "LG" та спортивну кофту. Згідно вироку Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 28.04.2014 року, який було винесено відносно позивача, було вирішено повернути ОСОБА_3 всі вилучену речові докази, як такі, що належать йому на праві власності та не містять в собі слідів кримінального правопорушення.

На звернення позивача до Криворізького міського управління ГУМВС України в Дніпропетровській області, з приводу повернення належних йому речей отримав відповідь від 15.07.2014 року № 26/Н-54, про те що всі речі крім ноутбука "Асеr", позивач отримав під розписку. Автомобільний GPS навігатор в переліку речей, які слід повернути згідно вироку суду, відсутній.

За фактом відсутності ноутбука "Асеr", відкрито кримінальне провадження та ведеться досудове розслідування, за результатами якого встановлено, що третя особа у справі - ОСОБА_4, перебуваючи на посаді старшини обслуговуючого персоналу, підпорядкованого сектору ресурсного забезпечення Криворізького міського управління ГУМВС України в Дніпропетровській області у званні молодшого сержанта міліції, в період часу з 13.06.2013 року по 30.12.2013 року, достовірно знаючи про те, що вказані речові докази ввірені йому для зберігання, здійснив розтрату ввіреного йому майна та передав під заставу невідомим особам ноутбук "Acer", за що отримав грошові кошти, сума яких слідством не встановлена.

Вироком Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 16.07.2014 року, встановлено, що під час вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4, перебував в трудових відносинах із КМУ УМВС України Дніпропетровської області.

Даними незаконними діями відповідача та третьої особи, позивачу було заподіяно матеріальну шкоду на суму 6999 грн.: автомобільний GPS навігатор Prestigio Geo Vision - 4120 на суму 1400 грн. та ноутбук "Асеr" AS-560G-6344G64Mnkk в сумі 5599 грн.

Також, позивачу було заподіяно моральну шкоду, яка полягає в тому, що своїми протиправними діями третя особа ОСОБА_4, який перебував в трудових відносинах із КМУ УМВС України Дніпропетровської області, внаслідок порушення своїх професійних обов'язків допустив розтрату майна - ноутбука "Acer", що належав позивачеві на праві власності.

Крім цього, речі які були вилучені у позивача, під час проведення досудового розслідування працівниками КМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області до сих пір позивачу не повернуті, і він не знає їхнього місця знаходження. Позивач вважає, що внаслідок вищезазначених обставин йому заподіяно моральну шкоду яку він оцінює у 10 000 гривень.

Враховуючи зазначене просив суд, стягнути з Криворізького міського управління ГУМВС України у Дніпропетровській області на совою користь 6999 грн. та моральну шкоду у сумі 10 000 грн., судові витрати покласти на відповідача.

Рішенням Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 30 березня 2015 року позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Стягнуто з Криворізького міського управління ГУМВС України у Дніпропетровській області на користь ОСОБА_3 на відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням 5599 грн. за рахунок державного бюджету з єдиного казначейського рахунку Державного

В задоволені інших позовних вимог, щодо відшкодування вартості GPS - навігатора та відшкодування моральної шкоди - відмовлено.

Стягнуто з Криворізького міського управління ГУМВС України у Дніпропетровській області на користь держави судовий збір у сумі 243,60 грн.

В апеляційній скарзі Криворізьке міське управління ГУМВС України у Дніпропетровській області ставить питання про скасування рішення суду в частині задоволених позовних вимог з ухваленням нового рішення, в цій частині про відмову у задоволені позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Так, судом невірно застосовано положення ст..1166 ЦК України та ст. 134 КЗпП України, та не враховано, що згідно вироку Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 16.07.2014 року суд визнав винним ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 388 КК України (розтрата, відчуження, приховування, підміна, пошкодження, знищення майна або інші незаконні дії з майном, на яке накладено арешт або яке описано чи порушення обмеження права користування таким майном, здійснене особою, якій це майно ввірено) та призначив йому покарання у вигляді штрафу, а отже саме ОСОБА_4, на підставі вказаних норм права, а не відповідач по справі і має відшкодовувати заподіяну ним шкоди позивачеві.

Також не погоджуються з розміром матеріальної шкоди визначеної оскаржуваним рішенням суду, оскільки при її визначені не враховані вимоги ч.2 ст.1192 ЦК України, відповідно до якої розмір збитків що підлягають відшкодуванню потерпілому визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи.

Крім того суд невірно визначився із відповідачем по справі та незаконно стягнув з Криворізького міського управління на користь позивача матеріальну шкоду, так дані кошти, в відповідності до вимог ст. 1174 ЦК України, мають бути стягнуті з держави через Державну казначейську службу України, оскільки відповідач хоча і є юридичною особою, однак є складовою частиною МВС України, тобто державним органом виконавчої влади, ст.1 ЗУ "Про міліцію".

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів позовної заяви, апеляційної скарги, колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з вимогами ч.1 ст.303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Виходячи з доводів апеляційної скарги, рішення суду оскаржується апелянтом тільки в частині задоволення позову ОСОБА_3, в частині відмови в задоволенні позову ОСОБА_3 рішення суду апелянтом не оскаржується.

В зв'язку з цим, виходячи з принципу диспозитивності цивільного процесу, предметом апеляційного розгляду є рішення суду в частині : задоволення позову про стягнення з відповідача Криворізького міського управління ГУМВС України у Дніпропетровській області на користь позивача матеріальної шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням у сумі 5599 грн.

Як встановлено судом та сторонами не оспорюється, вироком Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 28.04.2014 року ОСОБА_3 було притягнуто до кримінальної відповідальності за ст.ст. 345 ч.2, 296ч.3 КК України.

В ході досудового розслідування відповідно до протоколу огляду від 12.05.2013 року у ОСОБА_3 було вилучено: три стріляні гільзи патронів пістолету ПМ ЛПЗ 9х18; перстень з жовтого металу з 8 каміннями; марлевий тампон з речовиною бурого кольору; погон та карман від форменого одягу працівника міліції; блок керування рації KENWOOD, інв.НОМЕР_2; сумка чорного кольору зі страховим полісом автомобіля М 2140 ОСОБА_5; шість слідів рук на 5 липких стрічках; автомобіль Пежо державний номер НОМЕР_1; ноутбук "Ассе" з сумкою, диктофон, годинник, 2 телефони /а.с.6,7/.

Відповідно до вироку Центрально-.Міського районного суду від 16.07.2014 року, 13.06.2013 року, старший слідчий СВ Криворізького міського управління ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_6., передав, а старшина обслуговуючого персоналу, підпорядкованого сектору ресурсного забезпечення Криворізького міського управління ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_4, прийняв на зберігання до камери схову речових доказів Криворізького міського управління ГУМВС України в Дніпропетровській області, речові докази по кримінальному провадженню №0000126 - ноутбук "Acсе", який вилучено 12.05.2013 року в ході проведення огляду місця події біля магазину "Дарна", розташованого біля буд. 28 по пр. Перемоги в Інгулецькому районі м. Кривого Рогу про що складено квитанцію передачі-прийому без номеру від 13.06.2013 року /зворот а.с.85/.

ОСОБА_4, перебуваючи на посаді старшини обслуговуючого персоналу, підпорядкованого сектору ресурсного забезпечення Криворізького міського управління ГУМВС України в Дніпропетровській області у званні молодшого сержанта міліції, в період часу з 13.06.2013 року по 30.12.2013 року, достовірно знаючи про те, що вказані речові докази ввірені йому для зберігання, діючи умисно, достовірно знаючи, що він є відповідальною особою за схоронність переданих речових доказів, здійснив розтрату ввіреного йому майна та передав під заставу невідомим особам ноутбук "Acсе", за що отримав грошові кошти, сума яких слідством не встановлена.

Відповідно до зазначеного вироку ОСОБА_4 визнаний винним за ст.388 ч.1 КК України та йому призначено покарання у вигляді штрафу у розмірі 3400 гривень /а.с. 84-86/.

Відповідно до ч.4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Отже згідно положення вищезазначеної статті не підлягають доказуванню факти, встановлені вироком у кримінальній справі.

Частково задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3 про стягнення на його користь на відшкодування матеріальної шкоди у сумі 5599 грн. суд першої інстанції керувався, ст. 1166,1172 ЦК України та виходи із встановленого факту, що на час скоєння кримінального правопорушення 3-я особа ОСОБА_4 знаходився у трудових відносинах з відповідачем, у зв'язку із чим відповідальність за спричинення матеріальної шкоди має нести останній.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

За правилами ст.. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівникам під час виконання своїх трудових (службових) обов'язків.

Факт перебування ОСОБА_4 в трудових відносинах з КМУ ГУ МВСУ в Дніпропетровській області встановлено судом першої інстанції та не спростовано сторонами.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції правильно, на підставі досліджених доказів, інших матеріалів справи встановив її обставини, врахував обставини, що мають істотне значення, і правильно застосував до спірних правовідносин положення ст. 11, ст. 1166, ст. 1167, ст. 1172 ч. 1, ЦК України, якими вони регулюються та передбачають обов'язок юридичної особи (роботодавця) відшкодувати у повному обсязі шкоду, завдану її працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

З огляду на фактичні обставини справи, на пред'явлення позову про відшкодування шкоди як такої, що завдана кримінальним правопорушенням, з підстави, передбаченої передусім ст. 1172 ч. 1 ЦК України, та беручи до уваги факти і обставини, встановлені вищевказаними судовими рішеннями, за наявних умов відповідальним за шкоду слід визнати УМВС.

Щодо інших доводів апеляції колегія суддів констатує наступне. Посилання у скарзі на ст. 1174 ЦК України безпідставне, оскільки норми цієї статті не регулюють спірних правовідносин, для їх застосування підстав не було і суд першої інстанції їх не застосовував, внаслідок чого необґрунтованим є і твердження апелянта про необхідність притягнення в якості відповідача за позовом органу Державної казначейської служби. Сам по собі факт перебування ОСОБА_4 в трудових відносинах з КМУ ГУ МВСУ в Дніпропетровській області не робить правовідносини, що виникли, публічно-правовими, та на їх суть і характер як деліктних не впливає.

Визначаючи розмір матеріальної шкоди саме у сумі 5599 грн., суд першої інстанції виходив з доведеності його вартості позивачем та відсутності заперечень, щодо визначеної вартості з боку відповідача.

Такий висновок відповідає обставинам справи.

Так вартість ноутбука "Асеr" AS560G-6344G64Mnkk підтверджена наданим позивачем фіскальним чеком та становить суму 5599,00 грн. /а.с.91/.

При цьому суд враховує, що вартість ноутбука, визначену позивачем, відповідач не оспорював, визнавав, про що свідчать і надані суду письмові заперечення відповідача, а отже суд вважає, що вартість ноутбука погоджена сторонами, та доказуванню не підлягає.

Крім того, представником відповідача під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції клопотання, з приводу встановлення вартості майна, а саме ноутбука "Асеr" AS560G-6344G64Mnkk, не заявлялось.

Доводи апеляційної скарги з приводу невірного застосування судом першої інстанції ч.2 ст. 1172 ЦК України, колегія суддів відхиляє, враховуючи відсутність ноутбука "Асеr" AS560G-6344G64Mnkk та не можливістю у зв'язку із чим установити його вартість на час постановлення рішення у справі.

Так, як встановлено вироком Центрально-.Міського районного суду від 16.07.2014 року ОСОБА_4 здійснив розтрату ввіреного йому майна та передав під заставу невідомим особам ноутбук "Acсе", за що отримав грошові кошти, сума яких слідством не встановлена.

Інші доводи апеляційної скарги спростовуються вищевказаним, та здебільшого зводяться до незгоди з оскаржуваним рішенням суду першої інстанції, що в свою чергу не може бути підставою для скасування законного по суті рішення суду.

Статтею 308 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції відхиляє апеляційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про її відхилення та залишення без змін рішення суду першої інстанції, оскільки воно законне та обґрунтоване, ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Криворізького міського управління ГУМВС України у Дніпропетровській області відхилити.

Рішення Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 30 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий :

Судді: