У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О.,
суддів: Ізмайлової Т.Л., Кадєтової О.В., Мостової Г.І., Наумчука М.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до Публічного акціонерного товариства «Хмельниччина-Авто» про стягнення неустойки, за касаційною скаргою представника Публічного акціонерного товариства «Хмельниччина-Авто» - Васютинської Анжели Євгенівни - на рішення апеляційного суду Тернопільської області від 07 серпня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2014 року ОСОБА_6 звернулася до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Хмельниччина-Авто» (далі - ПАТ «Хмельниччина-Авто») про стягнення неустойки.

На обґрунтування вимог позивач ОСОБА_6 посилалася на те, що 24 серпня 2007 року нею у ПАТ «Хмельниччина-Авто» придбано автомобіль марки «Опель Астра», 2007 року випуску, державний номер НОМЕР_1.

Протягом усього періоду експлуатації автомобіля виконувались всі вимоги, викладені у розділі 2 «Обов'язки покупця», гарантійних зобов'язань. Позивач ОСОБА_6 користувалася автомобілем відповідно до його цільового призначення та дотримувалася умов (вимоги, норми, правила), встановлених виробником в експлуатаційній документації, виконувала усі рекомендації щодо дотримання зазначених у сервісній книжці періодичності та регламенту технічного обслуговування автомобіля тощо.

20 грудня 2010 року під час експлуатації автомобіля ОСОБА_6 було виявлено порушення у нормальній роботі механічної коробки перемикання передач (далі - КПП). Одразу ж під час його виявлення позивач припинив експлуатацію несправного автомобіля, а його довіритель негайно звернувся до сервісної служби станції технічного обслуговування (далі - СТО) відповідача та повідомив про вказані несправності.

Працівники СТО провели огляд автомобіля та повідомили, що автомобіль у справному стані і що він придатний для подальшої експлуатації, ніяких порушень в його роботі не виявлені.

Через декілька днів, а саме: 29 грудня 2010 року, позивачем було виявлено несправність КПП автомобіля, повідомлено сервісну службу, а автомобіль 30 грудня 2010 року був доставлений за допомогою евакуатора до сервісної служби СТО відповідача.

Через два місяці автомобіль був оглянутий та складений рекламаційний акт, в якому зазначено, що несправність КПП не пов'язана із якістю виготовлення автомобіля та його складових частин, а виникла унаслідок перевищення допустимого навантаження на складові частини автомобіля під час його експлуатації.

Виконати замовлення-наряд відповідач відмовився, мотивуючи це неналежною експлуатацією автомобіля позивачем. У зв'язку з чим позивач був змушений звернутися до суду з позовом про зобов'язання відповідача здійснити гарантійний ремонт автомобіля.

З метою спростування висновку відповідача відносно причин несправності автомобіля Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз була проведена експертиза.

Згідно з висновками експертів від 30 листопада 2012 року ознак об'єктивного характеру, які дозволяли б вважати, що технічною причиною відмови роботи трансмісії досліджуваного автомобіля були неналежні умови експлуатації транспортного засобу споживачем, при експертному дослідженні не виявлено.

Посилання відповідача на те, що КПП автомобіля вийшла з ладу у зв'язку з неналежною експлуатацію, не були підкріплені жодними письмовими доказами, що свідчить про намагання відповідача уникнути цивільно-правової відповідальності.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07 серпня 2013 року ПАТ «Хмельниччина-Авто» було зобов'язано здійснити гарантійний ремонт механічної коробки передач автомобіля.

Указане рішення набрало законної сили 07 жовтня 2013 року, а тому строки звернення з вказаним позовом обчислюються з дня набрання рішенням суду законної сили.

17 жовтня 2013 року згідно з актом виконаних робіт автомобіль позивача був відремонтований.

Посилаючись на положення ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів» та враховуючи, що відповідач безпідставно не виконував свого обов'язку відносно усунення недоліків, наявних у механічній коробці передач автомобіля з 30 грудня 2010 року по 17 жовтня 2013 року, позивач вважав, що стягненню підлягає неустойка за останні 6 місяців, а саме: з 17 квітня по 17 жовтня 2013 року, що становить 180 днів.

Автомобіль був придбаний за 83 410 грн, тому сума неустойки становить: 83 410 грн / 100 х 1 % 180 днів = 150 138 грн.

Тому ОСОБА_6 просила стягнути з ПАТ «Хмельниччина-Авто» на її користь неустойку у сумі 150 138 грн за прострочення виконання гарантійного ремонту механічної коробки перемикання передач автомобіля марки «Опель Астра», 2007 року випуску.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28 квітня 2014 року у задоволенні позову ОСОБА_6 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Тернопільської області від 07 серпня 2014 року рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28 квітня 2014 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_6 задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ «Хмельниччина-Авто» на користь ОСОБА_6 25 000 грн неустойки. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі представник ПАТ «Хмельниччина-Авто» - Васютинська А.Є. - порушує питання про скасування рішення суду апеляційної інстанції із залишенням у силі рішення суду першої інстанції, мотивуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Судами встановлено, що 24 серпня 2007 року позивач ОСОБА_6 придбала в Акціонерному товаристві «Хмельниччина-Авто» автомобіль «Опель Астра», 2007 року випуску.

Відповідач, як продавець, надав гарантію на даний автомобіль, яка діє протягом 60 місяців без обмеження пробігу автомобіля.

20 грудня 2010 року позивачем було виявлено порушення в нормальній роботі механічної коробки перемикання передач, після чого експлуатація автомобіля була негайно припинена, автомобіль був оглянутий сервісною службою СТО відповідача. Після огляду автомобіля працівники СТО повідомили, що порушень у роботі немає і автомобіль придатний для подальшої експлуатації.

Однак 29 грудня 2010 року механічна коробка передач вийшла з ладу, експлуатація автомобіля припинена і 30 грудня 2010 року автомобіль був доставлений за допомогою евакуатора на сервісну службу СТО відповідача та подано заяву про гарантійний ремонт автомобіля. 18 лютого 2011 року відповідач склав рекламаційний акт, згідно з яким заявлена несправність коробки передач не пов'язана з якістю виготовлення автомобіля та його складових частин, а виникла внаслідок перевищення допустимого навантаження на складові частини автомобіля при його експлуатації споживачем, тому несправність підлягає усуненню за рахунок споживача.

Позивач, не погодившись з таким висновком відповідача, після написання декількох звернень та отримання відповідей про відмову у проведенні гарантійного ремонту у жовтні 2011 року звернулась до суду із вимогою зобов'язати відповідача провести гарантійний ремонт автомобіля.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07 серпня 2013 року ПАТ «Хмельниччина-Авто» було зобов'язано здійснити гарантійний ремонт механічної коробки передач автомобіля марки «Опель Астра», 2007 року випуску, державний номер НОМЕР_1, який на праві власності належить ОСОБА_6

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області набрало законної сили 07 жовтня 2013 року.

Наряд-замовлення № ЗН-0006923 про виконання гарантійного ремонту автомобіля ОСОБА_6 було оформлено 09 жовтня 2013 року.

17 жовтня 2013 року гарантійний ремонт було завершено, що підтверджується актом виконаних робіт від 17 жовтня 2013 року № ЗА-0015904.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 708 ЦК України передбачено, що у разі виявлення покупцем протягом гарантійного або інших строків, встановлених обов'язковими для сторін правилами чи договором, недоліків, не застережених продавцем, або фальсифікації товару покупець має право, серед іншого, вимагати від продавця або виготовлювача безоплатного усунення недоліків товару або відшкодування витрат, здійснених покупцем чи третьою особою, на їх виправлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів», у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку недоліків споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством, має право вимагати безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк.

За змістом ч. 3 ст. 709 ЦК України, ч. 9 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів» вимога покупця про безоплатне усунення недоліків товару підлягає задоволенню продавцем або виготовлювачем протягом чотирнадцяти днів або, за домовленістю сторін, в інший строк.

За кожний день затримки виконання вимоги про надання товару аналогічної марки (моделі, артикулу, модифікації) та за кожний день затримки усунення недоліків понад установлений строк (чотирнадцять днів) споживачеві виплачується неустойка відповідно в розмірі одного відсотка вартості товару.

Частиною третьою статті 551 ЦК України передбачено, зокрема, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків.

Отже, частина третя статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір значно перевищує розмір збитків.

Згідно з п. 1 Порядку гарантійного ремонту (обслуговування) або гарантійної заміни дорожніх транспортних засобів, затвердженого наказом Міністерства промислової політики України від 29 грудня 2004 року № 721 (далі - Порядок), недоліком є окрема невідповідність дорожнього транспортного засобу вимогам нормативних документів, умовам договорів або вимогам, що пред'являються до нього, а також інформації про ДТЗ, яка надана виробником (виконавцем, продавцем).

Пунктом 20 Порядку визначено, що у разі виявлення у процесі експлуатації ДТЗ недоліку або істотного недоліку споживач має право звернутися до виконавця на один з пунктів сервісної мережі, зазначених у сервісній книжці, за власним вибором.

У разі ухилення або безпідставної чи необґрунтованої відмови виконавця від виконання гарантійного ремонту ДТЗ споживач має право звернутися безпосередньо до продавця або виробника для усунення цих недоліків і виконання гарантійного ремонту, або до уповноважених органів захисту прав споживачів.

У разі ухилення або безпідставної чи необґрунтованої відмови продавця або виробника від виконання гарантійного ремонту ДТЗ споживач має право для захисту своїх прав звернутися до суду.

Згідно з пунктами 25, 26 Порядку документом, який підтверджує передавання ДТЗ на гарантійний ремонт, є наряд-замовлення. Споживач підписом у наряді-замовленні погоджує обсяги та терміни виконання гарантійного ремонту. Після виконання робіт із гарантійного ремонту виконавець робить відмітку в сервісній книжці про проведення гарантійного ремонту із зазначенням номера й дати оформлення наряду-замовлення, згідно з яким було виконано гарантійний ремонт.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що гарантійний ремонт вказаного автомобіля тривав 9 днів, з 09 жовтня по 17 жовтня 2013 року, тому вважав, що відсутні підстави для покладення на відповідача відповідальності, передбаченої ч. 9 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки позовні вимоги ОСОБА_6 про те, що відповідач прострочив строк виконання гарантійного ремонту понад встановлений термін (14 днів), не доведені.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та частково задовольняючи позовні вимоги, суд апеляційної інстанції, встановивши, що позивач ОСОБА_6 передала автомобіль на СТО відповідача для проведення гарантійного ремонту 30 грудня 2010 року та відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів» та Порядку подала письмову заяву про проведення гарантійного ремонту, спору між сторонами з приводу дати передання автомобіля відповідачу немає, автомобіль знаходився безперервно у відповідача з 30 грудня до 17 жовтня 2013 року, однак наряд-замовлення на проведення гарантійного ремонту був оформлений відповідачем лише 07 жовтня 2013 року, обґрунтовано вважав, що саме з моменту подання позивачкою обґрунтованої заяви відповідачу про усунення недоліків проданого товару шляхом проведення гарантійного ремонту та передання автомобіля для проведення цього ремонту необхідно обчислювати строки безоплатного усунення недоліків товару, та з урахуванням ч. 3 ст. 551 ЦК України дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_6 про стягнення неустойки за останні 6 місяців за кожен день затримки усунення недоліків понад установлений строк (14 днів) відповідно до п. 9 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів».

В іншій частині доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують та зводяться до переоцінки доказів, що не відповідає вимогам ст. 335 ЦПК України, оскільки суд касаційної інстанції позбавлений можливості встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства «Хмельниччина-Авто» - Васютинської Анжели Євгенівни відхилити.

Рішення апеляційного суду Тернопільської області від 07 серпня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді:В.О. Кузнєцов Т.Л. Ізмайлова О.В. Кадєтова Г.І. Мостова М.І. Наумчук