Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Гончара В.П.,

суддів: Амеліна В.І., Дербенцевої Т.П.,

Карпенко С.О., Остапчука Д.О.,

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до публічного акціонерного товариства Банк «Меркурій» про визнання припиненими іпотечних договорів

за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства Банк «Меркурій» на рішення апеляційного суду Харківської області від 09 квітня 2015 року, -

в с т а н о в и л а :

У січні 2015 року ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 звернулися до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що 07 березня 2008 року між АКБ «Меркурій», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство Банк «Меркурій» (далі - ПАТ Банк «Меркурій»), та ОСОБА_3 було укладено договір № 18-06П-38 про іпотечний кредит, відповідно до умов якого ОСОБА_3 отримав кредит у розмірі 2 300 000 грн до 06 березня 2018 року.

30 листопада 2010 pоку між банком та ОСОБА_3 було укладено додаткову угоду № 6 до договору №18-06П-38 про іпотечний кредит від 07 березня 2008 року, відповідно до якої назву договору змінено на «Договір № 18-06П-38 на кредитну лінію», а також збільшено ліміт кредитування до 2 700 000 грн (п. 2 додаткової угоди № 6).

17 жовтня 2011 року між банком та ОСОБА_3 укладено додаткову угоду № 7 до договору № 18- 06П-38 на кредитну лінію, відповідно до якої сторони встановили ліміт кредитування у розмірі 4 352 700 грн.

У забезпечення виконання зобов'язань за договором № 18- 06П-38 було укладено іпотечні договори: іпотечний договір № 16-03-82 від 07 березня 2008 року, укладений із ОСОБА_3; іпотечний договір № 02/2-08-204 від 17 жовтня 2011 року, укладений із ОСОБА_4, іпотечний договір № 02/2-08-205 від 17 жовтня 2011 року, укладений із ОСОБА_5, іпотечний договір № 02/2-08-206 від 17 жовтня 2011 року, укладений із ОСОБА_6

На іпотечне майно було накладено заборону відчуження та зареєстровано іпотеку у встановленому законодавством порядку.

18 грудня 2014 року ОСОБА_3 отримав вимогу про дострокове виконання кредитних зобов'язань.

24 грудня 2014 року між ОСОБА_3 та товариством з обмеженою відповідальністю «Василиск» (далі - ТОВ «Василиск») було укладено договір про відступлення права вимоги до ПАТ Банк «Меркурій» за договором банківського рахунку № 2728/12 від 16 січня 2012 року щодо сплати частини заборгованості у розмірі 3 595 079, 57 грн.

Відповідно до розрахунку ПАТ «Меркурій» від 29 грудня 2014 року сума заборгованості ОСОБА_3 за кредитним договором станом на 28 грудня 2014 року складає 3 595 079,57 грн.

Посилаючись на те, що ОСОБА_3 є боржником ПАТ «Меркурій» відповідно до договору про іпотечний кредит від 07 березня 2008 року № 18-06П-38 і кредитором ПАТ Банк «Меркурій» відповідно до договору про відступлення права вимоги від 24 грудня 2014 року, позивачі просили суд визнати припиненими іпотечні договори у зв'язку з припиненням основного зобов'язання на підставі ст. 601 ЦК України, яка передбачає припинення зобов'язання зарахуванням зустрічних однорідних вимог.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 23 лютого 2015 року у задоволені позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 09 квітня 2015 року скасовано рішення суду першої інстанції та ухвалено нове рішення про задоволення позову.

Визнано припиненими зобов'язання ОСОБА_3 перед ПАТ Банк «Меркурій» за договором № 18-06П-38 про іпотечний кредит від 07 березня 2008 року та додатковими угодами до нього - додаткова угода № 6 до договору від 30 листопада 2010 року № 18-06П-38 про іпотечний кредит від 07 березня 2008 року, додаткова угода № 7 від 17 жовтня 2011 року до договору № 18-06П-38 про іпотечний кредит від 07 березня 2008 року у зв'язку з поєднанням боржника і кредитора в одній особі.

Визнано припиненими у зв'язку з припиненням основного зобов'язання іпотечні договори:

Іпотечний договір № 16-03-82 від 07 березня 2008 року, реєстровий № 1978, укладений між ОСОБА_3 та АКБ «Меркурій», правонаступником якого є ПАТ Банк «Меркурій», посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Літвіновою Я.М., в редакції договорів від 30 квітня 2008 року, реєстровий № 2905 та від 24 жовтня 2011 року, реєстровий № 5060 про внесення змін до іпотечного договору № 16-03-82, посвідчених приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Літвіновою Я.М.;

Іпотечний договір № 02/2-08-204 від 17 жовтня 2011 року, реєстровий № 4422, укладений між ОСОБА_4 та ПАТ Банк «Меркурій», посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Лавінда Н.О.;

Іпотечний договір № 02/2-08-205 від 17 жовтня 2011 року, реєстровий № 4424, укладений між ОСОБА_5 та ПАТ Банк «Меркурій», посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Лавінда Н.О.;

Іпотечний договір № 02/2-08-206 від 17 жовтня 2011 року, реєстровий № 4427, укладений між ОСОБА_6 та ПАТ Банк «Меркурій», посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Лавінда Н.О.

У касаційній скарзі ПАТ Банк «Меркурій», посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи скарги та вивчивши обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Згідно ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотекою визнається вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право у разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

За ст. 3 Закону України «Про іпотеку» іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про іпотеку» іпотека припиняється у зв'язку із припиненням основного зобов'язання.

Підстави припинення зобов'язання врегульовані Главою 50 ЦК України, серед яких: проведення належним чином виконання зобов'язання; зарахування зустрічних вимог; домовленість сторін; прощення боргу; поєднання боржника і кредитора в одній особі тощо.

Встановлено, що 07 березня 2008 року між АКБ «Меркурій», правонаступником якого є ПАТ Банк «Меркурій», та ОСОБА_3 було укладено договір № 18-06П-38 про іпотечний кредит, відповідно до умов якого ОСОБА_3 отримав кредит у розмірі 2 300 000 грн до 06 березня 2018 року.

30 листопада 2010 pоку між банком та ОСОБА_3 було укладено додаткову угоду № 6 до договору №18-06П-38 про іпотечний кредит від 07 березня 2008 року, відповідно до якої назву договору змінено на «Договір № 18-06П-38 на кредитну лінію», а також збільшено ліміт кредитування до 2 700 000 грн (п. 2 додаткової угоди № 6).

17 жовтня 2011 року між банком та ОСОБА_3 укладено додаткову угоду № 7 до договору № 18-06П-38 на кредитну лінію, відповідно до якої сторони встановили ліміт кредитування у розмірі 4 352 700 грн.

У забезпечення виконання зобов'язань за договором № 18- 06П-38 було укладено іпотечні договори: іпотечний договір № 16-03-82 від 07 березня 2008 року, укладений із ОСОБА_3; іпотечний договір № 02/2-08-204 від 17 жовтня 2011 року, укладений із ОСОБА_4, іпотечний договір № 02/2-08-205 від 17 жовтня 2011 року, укладений із ОСОБА_5, іпотечний договір № 02/2-08-206 від 17 жовтня 2011 року, укладений із ОСОБА_6

Постановою НБУ від 10 червня 2014 року № 340 відкликано банківську ліцензію ПАТ Банк «Меркурій» та прийнято рішення про ліквідацію банку із 12 червня 2014 року.

12 червня 2014 року виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 47 «Про початок ліквідації ПАТ Банк «Меркурій» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію».

24 грудня 2014 року між ОСОБА_3 та ТОВ «Василиск» було укладено договір про відступлення права вимоги до ПАТ Банк «Меркурій» за договором банківського рахунку № 2728/12 від 16 січня 2012 року щодо сплати частини заборгованості у розмірі 3 595 079, 57 грн.

Право вимоги за цим договором акцептовано ПАТ Банк «Меркурій» та внесено до переліку (реєстру) акцептованих вимог ПАТ Банк «Меркурій», затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 182/14 від 21 серпня 2014 року (7 черга).

Відповідно до розрахунку ПАТ «Меркурій» від 29 грудня 2014 року сума заборгованості ОСОБА_3 за кредитним договором станом на 28 грудня 2014 року складає 3 595 079, 57 грн.

Задовольняючи позов, апеляційний суд виходив із того, що з урахуванням наведених обставин основне зобов'язання за кредитним договором припинилося на підставі ст. 606 ЦК України у зв'язку із поєднанням боржника і кредитора в одній особі, а тому договори іпотеки підлягають припиненню.

Разом з тим, апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах вимог, заявлених у суді першої інстанції (ст. 303 ЦПК України).

У суді першої інстанції позивачі просили визнати припиненими лише договори забезпечення у зв'язку із припиненням основного зобов'язання шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог. При цьому здійснюється посилання також на ст. 606 ЦК України, яка визначає підставу припинення зобов'язання у зв'язку із поєднанням боржника і кредитора в одній особі (а. с. 5, 96-106).

У доповненнях до апеляційної скарги (а. с. 163-166) позивачами заявлено вимогу й щодо визнання припиненим кредитного зобов'язання на підставі ст. 606 ЦК України у зв'язку із поєднанням боржника і кредитора в одній особі та визнання припиненими з цих підстав договорів іпотеки.

Апеляційний суд прийняв такі доповнення до апеляційної скарги поза межами строків на апеляційне оскарження (ст. ст. 294, 300 ЦПК України), вимоги прохальної частини доповнень до апеляційної скарги у порушення

ч.2 ст335 ЦПК України розглянув як позовні .

Враховуючи те, що позовна заява з урахуванням її уточнень містить посилання на дві взаємовиключні підстави припинення зобов'язання - ст. 601 та ст. 606 ЦК України (а.с.5,96-106), а судом першої інстанції конкретну підставу позову не уточнено, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню поза межами доводів касаційної скарги на підставі ч.3ст. 335 ЦПК України, а рішення апеляційного суду за ст. 338 ЦПК України, із передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 335, 336 <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_2128/ed_2012_09_22/pravo1/T041618.html?pravo=1>, 338 ЦПК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_2134/ed_2012_09_22/pravo1/T041618.html?pravo=1>, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства Банк «Меркурій» задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 23 лютого 2015 року та рішення апеляційного суду Харківської області від 09 квітня 2015 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.П. Гончар

Судді: В.І. Амелін

Т.П. Дербенцева

С.О. Карпенко

Д.О. Остапчук