У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2015 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області в складі:головуючого судді: - Ковальчук Н.М.,

суддів - Григоренка М.П., Максимчук З.М.,

секретар судового засідання - Шептицькій С.С.,

з участю представника позивача - Ляшка Д.В.,

представника відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Рівненського міського суду від 10 грудня 2014 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Рівнетеплоенерго» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Рівненського міського суду від 10 грудня 2014 року вказаний позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ТзОВ «Рівнетеплоенерго» 14 666,69 грн. заборгованості за спожиту теплову енергію. Вирішено питання про судові витрати.

Вважаючи рішення суду таким, що не відповідає нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи, ОСОБА_4 оскаржив його в апеляційному порядку. В поданій апеляційній скарзі зазначає, що місцевим судом не дано оцінки тому факту, що у квартирі АДРЕСА_1 відсутні радіатори систем централізованого опалення, що підтверджується листом КП РМР «Теплотранссервіс» від 29.06.2009 року, в котрому йдеться про те, що у даному помешканні централізоване опалення демонтовано, а опалення та підігрів води здійснюється з допомогою автономного котла. Доводить, що висновок суду про наявність між позивачем та відповідачем цивільних прав та обов'язків як підставу для стягнення заборгованості, не доведений жодними доказами, які б підтверджували, що товариство постачає в його житло теплову енергію. Вказує, що місцевим судом не враховано двох основоположних принципів договірних правовідносин: свободи договору та факту укладення договору як підстави виникнення правовідносин між сторонами. Пояснює, що договору з ТзОВ «Рівнетеплоенерго» він не укладав, і більш того, наміру укласти його в майбутньому він не має через низьку якість послуг позивача. Наполягає на тому, що відсутність договору між ним та позивачем свідчить про відсутність цивільно-правових відносин, а отже, і будь-яких зобов'язань.Звертає увагу колегії суддів на порушення процесуальних норм, у зв'язку із застосуванням судом першої інстанції «Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання», затвердженого Наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22.11.2005 року № 4, не врахувавши при цьому норми ЦК України, якими врегульовано спірні правовідносини, і які при цьому мають вищу юридичну силу.З наведених підстав просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову в позові.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, беручи до уваги пояснення учасників процесу, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню.

______________________________________________________________________________________________________________________

Справа 569/9462/14-ц Головуючий у 1 інстанції - Тимощук О.Я.

Провадження № 22-ц 787/206/2014 Доповідач - Ковальчук Н.М.

Згідно ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Судом встановлено, що ТзОВ «Рівнетеплоенерго» надає теплову енергію для опалення та гарячого водопостачання у квартиру АДРЕСА_1 (особовий рахунок НОМЕР_1), квартиронаймачем (власником) якого відповідач ОСОБА_4.

Спірні відносини між сторонами виникли у зв'язку із неналежним виконанням ОСОБА_4 своїх зобов'язань по сплаті поточних платежів за надані послуги теплопостачання та як наслідок - утворення заборгованості в сумі 14 666,69 грн. (а.с. 3), яку останній відмовляється сплачувати, мотивуючи тим, що його помешкання відключене від мережі централізованого опалення.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції керувався передбаченим ст. 68 Житлового кодексу України обов'язком квартиронаймача (власника) сплачувати комунальні платежі, та виходив з того, що оскільки відключення від мереж централізованого теплопостачання було проведене відповідачем самовільно, з порушенням вимог закону, а надання позивачем послуг з теплопостачання проводилось у належний спосіб та у необхідному обсязі в квартиру відповідача, тому підлягає оплаті останнім відповідно до розрахунку заборгованості.

З даним висновком місцевого суду колегія суддів апеляційного суду погоджується.

Судом установлено,що згідно зі свідоцтвом про право власності на квартиру, відповідач проживає і є власником квартири АДРЕСА_1. Послуги з теплопостачання в будинок АДРЕСА_1 надає ТзОВ «Рівнетеплоенерго» .

ОСОБА_4 згоди на відключення квартири від системи центрального теплопостачання не надавалась, як і не надавався дозвіл на влаштування автономної системи опалення квартири АДРЕСА_1.

Питання відключення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання врегульовано Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630.

Відповідно до п. 24 Правил споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води.

Згідно із п. 25 Правил відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється.

Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженим наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року № 4 (далі - Порядок) встановлено, що таке відключення відбувається на підставі рішення постійно діючої міжвідомчої комісії, створеної органом місцевого самоврядування або місцевим органом виконавчої влади.

Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 6 листопада 2007 року №169 були внесені зміни, які унеможливлюють відключення від мереж центрального опалення і гарячого водопостачання окремих квартир у багатоквартирному будинку і дозволяють таке відключення лише будинку в цілому.

Згідно з п. 1.2 Порядку для реалізації права споживачів на відмову від отримання послуг централізованого опалення та постачання гарячої води орган місцевого самоврядування або місцевий орган виконавчої влади створює своїм рішенням постійно діючу міжвідомчу комісію для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води, призначає голову та затверджує її склад, затверджує положення про роботу комісії.

Пунктом 2.2 Порядку передбачено, що Комісія розглядає надані документи лише за наявності затвердженої органом місцевого самоврядування в установленому порядку оптимізованої схеми перспективного розвитку систем теплопостачання населеного пункту та у відповідності до неї. Наступним кроком для здійснення відключення від централізованого опалення є отримання від відповідних організацій технічних умов для подальшої розробки проекту відключення.

Доводи апеляційної скарги про те, що послуги з теплопостачання в квартиру не надавались не спростовуються законних висновків суду першої інстанції і на увагу не заслуговують.

Відповідач жодними доказами не довів, що звертався в установленому порядку з заявою про надання дозволу на відключення від теплопостачання, або теплопостачальною організацією приймалось будь-яке рішення щодо відключення квартири від тепла.

Наявна в матеріалах справи постанова від 26 червня 2009 року про накладення адміністртивного стягнення на дружинку відповідача -ОСОБА_3, не свідчить про відсутність факту споживання послуг(а.с.21).

Як видно з вказаної постанови ОСОБА_3 притягнута до адміністративної відповідальності за самовільне, без дозволу теплопостачальної організації, демонтування системи центрального опалення. Після накладення шрафу, власника квартири АДРЕСА_1 зобов»язано відновити систему централізованого опалення до попереднього стану(а.с.23).

Не спростовують законних висновків суду і умови Договору від 28 грудня 2005 року про надання послуг з газопостачання, який відповідач подав до суду, обгрунтовуючи свої заперечення щодо позову(а.с.25-26).

Відповідно до п.6.2.21 цього Договору в квартирі АДРЕСА_1 з газових приладів встановлена тільки чотириконфоркова газова плита. Газовий водонагрівач в квартирі відсутній.

Таким чином, квартира ОСОБА_4 не відключалася окремо від системи центрального опалення, та не було надано у встановленому законодавством порядку дозвіл на влаштування в квартирі системи індивідуального опалення.

Відповідач стверджує, що за опалення квартири сплачує ВАТ «Рівнегаз», про що подав до суду квитанції, однак, при цьому не надав доказів про заключення з газопостачальною організацією договору на встановлення та обслуговування в квартирі газових котлів або газових водонагрівачів, що спростовує його доводи про те, що послуги по отопленні квартири надаються газопостачальною організацією.

Відповідно до наведених норм законодавства, самочинне влаштування ОСОБА_4 у квартирі індивідуального опалення не є підтвердженням факту припинення надання чи ненадання йому послуг з опалення та підставою для звільнення останнього від оплати цих послуг.Отже, відключення від централізованої опалення та влаштування в квартирі відповідача індивідуальної системи опалення проведено останнім з порушенням Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, тому надані позивачем послуги з опалення мають бути оплачені в повному обсязі.

Також ч. 3 ст. 24 Закону України "Про теплопостачання" передбачено основні обов'язками споживача теплової енергії, зокрема, своєчасне укладання договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії.

Однак відсутність відповідного договору не є підставою для не стягнення заборгованості за послуги опалення, оскільки згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають також із дій осіб, які породжують ці права та обов'язки, і такою дією є надання послуг та їх отримання відповідачем.

Враховуючи долучені до матеріалів справи докази та вимоги закону, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що відповідач не подав до суду доказів, які спростовували б наявність у нього боргу перед позивачем, а тому, позовні вимоги про стягнення заборгованості є обґрунтованими.

Норми процесуального права передбачають, що обставини цивільних справ з'ясовуються судом на засадах змагальності, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Щодо обов'язку доказування і подання доказів, то кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Однак, будь-яких доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції, особою, яка подала апеляційну скаргу, не надано.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції були правильно, всебічно і повно встановлені обставини справи, характер правовідносин, які виникли між сторонами та застосовано правові норми, які підлягали застосуванню при вирішенні даного спору, в зв'язку із чим рішення підлягає залишенню без змін, як ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 303, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Рівненського міського суду від 10 грудня 2014 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий суддя Ковальчук Н.М.

Судді : Григоренко М.П.

Максимчук З.М.