Номер провадження: 22-ц/785/6051/15
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Доценко Л. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.07.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Доценко Л.І.,

суддів Гірняк Л.А., Кварталової А.М.,

за участю секретаря Давидова Д.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дітей, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Любашівського районного суду Одеської області від 05 червня 2015 року,

ВСТАНОВИЛА :

12.05.2015 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дітей.

Позивачка вказує, що 29.12.1998 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. За період шлюбу в них народилось двоє дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

В подальшому їх сімейне життя не склалося, вони припинили шлюбні стосунки, спільного господарства не ведуть, тому просила розірвати шлюб між ними. Крім того, враховуючи, що відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, хоча в змозі її надавати, так як являється приватним підприємцем, просила стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 2000 грн.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, пояснив, що на розлучення він згодний, аліменти згодний сплачувати, але не в такій сумі.

Рішенням Любашівського районного суду Одеської області від 05 червня 2015 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дітей задоволено частково.

Шлюб, зареєстрований 29 серпня 1998 року у Зеленогіроській селищній раді Любашівського району Одеської області, актовий запис № 11 між ОСОБА_3 та ОСОБА_3 (дошлюбне прізвище Левенец) ОСОБА_6 розірвано.

Стягнуто з ОСОБА_3 аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання дітей: доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 та сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 гривень щомісячно, починаючи з 12 травня 2015 року до 22 листопада 2020 року, з 22 листопада 2020 року по 04 грудня 2027 року в розмірі 750 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

Рішення суду оскаржує ОСОБА_2 М в частині стягнення аліментів.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду в частині стягнення аліментів змінити, стягнути з ОСОБА_3 аліменти на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в розмірі 2000 грн. на обох дітей щомісячно, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дітьми повноліття, в іншій частині рішення залишити без змін, посилаючись на порушення судом норм матеріального права.

В суд апеляційної інстанції сторони не з;явились, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення судових повісток.

Справа розглянута у відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК україни та ч.2 ст.305 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, яка доповіла доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Задовольняючи позовні вимоги про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей: доньки ОСОБА_4, 22.11.2002року народження на сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4 в розмірі 1500 гривень щомісячно, суд першої інстанції виходив з того, що дохід відповідача є мінливим, нерегулярним і дана сума буде розумною враховуючи дохід відповідача від підприємницкої діяльності.

Розглядаючи спір, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що сторони уклали шлюб 29 серпня 1998 року в Зеленогірській селищній раді Любашівського району Одеської області, актовий запис № 11.

Від шлюбу у сторін народилось двоє дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 і їх батьком є ОСОБА_3.

Діти проживають разом з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Вказаний факт підтверджується довідкою Любашівської селищної ради № 2041 від 05.06.2015 року.

Згідно ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно ч.1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що має істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

На підставі наведеного, колегія суддів прийшла до висновку, що судом першої інстанції правильно встановлено, що відповідач являється приватним підприємцем, має двох найманих працівників, його дохід є мінливим та нерегулярним, тому обгрунтовано стягнув аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 гривень, щомісячно.

Посилання апеляційної скарги на те, що відповідач є підприємцем і має можливість сплачувати аліменти по 1000 грн. на кожну дитину, оскільки у нього дохід складає 7000грн., колегія суддів не приймає до уваги, оскільки відповідач з даної суми доходу сплачує податки та виплачує заробітну плату двом найманим працівникам по 1220грн. кожному, що підтверджується трудовими договорами ( а.с.21-22).

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 307 ч.1п.1, 308, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Любашівського районного суду Одеської області від 05 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий Л.І. Доценко

Судді Л.А. Гірняк

ОСОБА_8