У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 вересня 2015 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі

головуючий суддя: Хилевич С.В.

судді: Собіна І.М., Оніпко О.В.

секретар судового засідання: Демчук Ю.Ю.

за участі: представника заявника,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Рівненського міського суду від 26 червня 2015 року у справі за заявою Акціонерного товариства "Банк "Фінанси та кредит" про зміну способу та порядку виконання рішення Рівненського міського суду від 22 січня 2013 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та кредит" в особі філії "Північно-Західне регіональне управління" АТ "Банк "Фінанси та кредит" до ОСОБА_1 про звернення стягнення на майно,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Рівненського міського суду від 26 червня 2015 року задоволено заяву Акціонерного товариства "Банк "Фінанси та кредит" про зміну способу та порядку виконання рішення Рівненського міського суду від 22 січня 2013 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та кредит" в особі філії "Північно-Західне регіональне управління" АТ "Банк "Фінанси та кредит" (далі - ПАТ "Банк "Фінанси та кредит") до ОСОБА_1 про звернення стягнення на майно:

Змінено спосіб та порядок виконання рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 22 січня 2013 року у цивільній справі №1715/14871/12 за позовом ПАТ "Банк "Фінанси та кредит" в особі філії "Північно-Західне регіональне управління "АТ "Банк "Фінанси та кредит" до ОСОБА_1 про звернення стягнення на майно і звернуто стягнення на предмет іпотеки - нерухоме майно: земельну ділянку площею 0,0732 га, що знаходиться по вул. Руській, під номером 13 у м. Рівне Рівненської області, Україна, якій присвоєно кадастровий номер НОМЕР_2, цільове призначення якої - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, та належить іпотекодавцю ОСОБА_1 (і.н. НОМЕР_1) в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №Ф1-08/63521-104 від 27 серпня 2008 року перед ПАТ "Банк "Фінанси та кредит" в особі філії "Північно-Західне регіональне управління" АТ "Банк "Фінанси та кредит" у розмірі: по кредиту 467 538,79 гривень, по відсотках 263 099,11 гривень, по пені 1 149 895,03 гривень, а всього 1 880 532, 94 гривень шляхом надання ПАТ "Банк "Фінанси та кредит" права на продаж від свого імені будь-якій особі - покупцеві зазначеного предмету іпотеки з укладенням договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою покупцем з встановленням початкової ціни продажу предмета іпотеки, в розмірі її оціночної вартості, що буде визначена незалежним суб'єктом оціночної діяльності на момент такого продажу за вибором банку.

Надано право АТ "Банк "Фінанси та кредит" усіх повноважень, необхідних для здійснення продажу (в т.ч., але не виключно: надання банку всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу; отримання дублікатів правовстановлюючих документів на предмет іпотеки з відповідних установ, організацій, підприємств незалежно від форм власності та підпорядкування чи органів нотаріату і їх реєстрація; здійснення будь-яких платежів за продавця; отримувати будь-які документи, довідки, витяги з реєстру прав на нерухоме мано в органах БТІ, ЖЕУ, нотаріату, ДЗК та інших органах, установах, організаціях; отримати дублікат державного акту на право власності на земельну ділянку в управлінні земельних ресурсів в м. Рівне Рівненської області; надання вільного доступу уповноважених представників банку до предмету іпотеки; подавати документи та заяви, необхідні для здійснення державної реєстрації права власності на предмет іпотеки, згідно з отриманими дублікатами правовстановлюючих документів та отримувати останні; подавати відповідні заяви, документи і отримувати інші документи, які пов'язані з оформленням права власності, тощо; отримати довідку про відсутність (наявність) обмежень (обтяжень) за даними державного земельного кадастру; отримати витяг з бази даних автоматизованої системи ведення державного земельного кадастру; отримати витяг з поземельної книги; довідки про нормативну-грошову оцінку земельної ділянки; довідки про відсутність забудови та/або наявність забудови тощо; право підпису договору купівлі-продажу; право банку отримати в органах державного реєстру прав на нерухоме майно, нотаріуса витяг з державного реєстру прав на предмет іпотеки; подавати від імені іпотекодавця в органи державної реєстрації прав, нотаріусу документи, необхідні для здійснення державної реєстрації права власності на предмет іпотеки, згідно з отриманими дублікатами правовстановлюючих документів та отримувати останні, а також подавати відповідні заяви, документи та отримувати інші документи від імені іпотекодавця, які пов'язані з оформленням права власності; право банку здійснювати будь-які платежі, що стосуються предмету іпотеки, який підлягає звернення стягненню за цим рішенням; з метою вжиття заходів щодо забезпечення збереження предмета іпотеки передати його в управління АТ "Банк "Фінанси та кредит" відповідно до вимог ст.ст. 34, 39 Закону України "Про іпотеку".

У поданій на ухвалу апеляційній скарзі ОСОБА_1 покликався на її незаконність і необґрунтованість через неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, та на порушення норм процесуального і матеріального права.

На її обґрунтування зазначав, що справу розглянуто за його відсутності, чим порушено норми процесуального права та обмежено права як учасника судового процесу. Судом не додержано вимог ст.ст. 57-59 ЦПК України щодо належності і допустимості доказів у справі, а також роз'яснень п.п. 23, 27 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року "Про застосування норм цивільно-процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" щодо доказування у справі.

Вважав, що судом не надано жодної правової оцінки погашенню заборгованості по кредиту шляхом стягнення коштів із заробітної плати, як поручителями та ним самим. Необґрунтованою є вказівка про те, що рішення суду не виконане, а виконавче провадження не здійснюється у зв'язку з відсутністю майна та доходів у грошовій формі.

Крім того, судом не зазначено про подальше здійснення виконавчого провадження.

З цих міркувань просив ухвалу суду першої інстанції скасувати та відмовити у задоволенні заяви про зміну способу та порядку виконання рішення Рівненського міського суду від 22 січня 2013 року.

У запереченнях на апеляційну скаргу заявник, вважаючи оскаржувану ухвалу законною і обґрунтованою, просив залишити її без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, думку осіб, які беруть участь у справі і з'явились в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи боржника, колегія суддів прийшла до висновку про відхилення апеляційної скарги.

Задовольняючи заяву ПАТ "Банк "Фінанси та кредит", суд першої інстанції правильно виходив з наявності обставин, що утруднюють виконання рішення суду, а тому зміна способу і порядку його виконання надасть можливість оптимізувати дії та продовжити виконавче провадження до його закінчення.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Рівненського міського суду від 22 січня 2013 року у цивільній справі за позовом ПАТ "Банк "Фінанси та кредит" в особі філії "Північно-Західне регіональне управління АТ "Банк "Фінанси та кредит" до ОСОБА_1 про звернення стягнення на майно задоволено частково: звернуто стягнення на предмет застави - земельну ділянку площею 0, 0732 га, що знаходиться по вулиці Руській, під номером 13 у м. Рівне Рівненської області, призначення якої - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, та належить іпотекодавцю - ОСОБА_1 (і.н. НОМЕР_1) в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №Ф1-08/63521-104 від 27 серпня 2008 року перед ПАТ "Банк "Фінанси та кредит" в особі філії "Північно-Західне регіональне управління" АТ "Банк "Фінанси та кредит"у розмірі: по кредиту - 467 538, 79 гривень, по відсотках - 263 099, 11 гривень, по пені - 1 149 895, 03 гривні, а всього 1 880 532, 94 гривні, шляхом продажу предмету іпотеки на прилюдних торгах в межах процедури виконавчого провадження та стягнуто судові витрати у справі, а саме судовий збір в розмірі 3 219 гривень.

26 березня 2014 року Рівненським міським судом видано виконавчий лист на виконання судового рішення.

21 січня 2014 року постановою державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції на підставі виконавчого листа відкрито виконавче провадження №41569887.

Згідно із ч. 1 ст. 52, ч. 1 ст. 54 Закону України "Про виконавче провадження" звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

Звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-заставодержателя.

Наказом Міністерства юстиції України від 16 квітня 2014 року №656/5 "Про проведення експерименту запровадження порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів" починаючи з 1 травня 2014 року у Рівненській області введено експеримент із запровадження реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів.

Пунктом 2 цього Наказу затверджено "Тимчасовий порядок реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів".

Пункт 1 "Тимчасового порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів" визначає поняття арештованого майна, а саме, що ним є рухоме або нерухоме майно боржника (крім земельних ділянок та майна, зазначеного в частині восьмій статті 57 Закону України "Про виконавче провадження", на яке звернено стягнення і яке підлягає примусовій реалізації).

Тобто наявність зазначених Наказу Міністерства юстиції України та "Тимчасового порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів" унеможливлюють виконання рішення Рівненського міського суду від 22 січня 2013 року, оскільки не ними не встановлено проведення прилюдних торгів з реалізації саме земельних ділянок.

Сторони визнають, що рішення суду не виконане.

Причиною зволікання виконавчого провадження є відсутність іншого майна боржника та незначні, порівняно із розміром існуючої заборгованості, відрахування із грошових доходів, а також через наявну заборону вчиняти дії щодо реалізації земельних ділянок. Наведені обставини утруднюють виконання рішення суду у передбачений законодавством про виконавче провадження строк.

Згідно зі ст. 373 ЦПК України за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 36 Закону України "Про виконавче провадження" за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання.

Питання про відстрочку або розстрочку виконання, встановлення чи зміну способу і порядку виконання розглядається судом у встановлений законом строк. Відповідне рішення може бути оскаржене у встановленому законом порядку.

Щодо інших рішень відстрочка або розстрочка виконання, встановлення чи зміна способу і порядку виконання не допускаються.

Норми ст. 38 Закону України "Про іпотеку" дають іпотекодержателю право від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі рішення суду.

Згідно зі ст. 39 Закону України "Про іпотеку" реалізація майна за рішенням суду може проводитися шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої ст. 38 цього Закону, тобто іпотекодержателем від свого імені.

Пунктом 12.3.2 іпотечного договору №53521-104 від 7 серпня 2008 року передбачено право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 Закону України "Про іпотеку".

Оскільки встановлені рішенням суду спосіб і порядок виконання не дозволяють закінчення виконавчого провадження з підстав неможливості реалізації іпотечного майна, тому правильним є висновок суду про те, що іпотекодержатель не позбавлений права здійснити зміну способу і порядку виконання рішення суду на звернення стягнення на майно шляхом продажу іпотекодержателем предмета іпотеки згідно зі ст.ст. 38, 39 Закону України "Про іпотеку".

Відповідно до ст. 39 Закону України "Про іпотеку" у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

Пункт 4 іпотечного договору №53521-104 від 7 серпня 2008 року визначає, що експертна оцінка предмету іпотеки становить 384 871 гривень, що ґрунтується на звіті суб'єкта оціночної діяльності про експертну грошову оцінку земельної ділянки, виданого Приватним підприємством фірмою "Експерт Рівне" 31 липня 2008 року.

Судом першої інстанції правильно враховано обставини справи та зазначені норми закону, а тому зроблено обґрунтований висновок, що під зміною способу і порядку виконання рішення суду слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку та в спосіб, що встановлені раніше. Підставою для зміни способу та порядку виконання рішення повинні бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим судом способом.

Зміна способу і порядку виконання рішення Рівненського міського суду від 22 січня 2013 року у запропонованому заявником контексті вимог дає можливість оптимізувати дії та продовжити виконавче провадження, закінчивши його відповідно до чинного законодавства. В зв'язку з цим суд правильно встановив підставність зміни способу і порядку виконання рішення суду шляхом звернення стягнення на іпотечне майно для більш широкої можливості здійснення виконавчого провадження і захисту порушених прав стягувача.

За таких обставин правильними є висновки суду першої інстанції, якими обґрунтовується необхідність застосування вимог ст. 373 ЦПК України і ст. 36 Закону України "Про виконавче провадження".

При постановленні ухвали судом у мотивувальній частині вірно зазначено також і про норми ст. 657 ЦК України щодо встановлених вимог при укладенні договору купівлі-продажу об'єкта нерухомого майна та про норми п.п. 1.1, 1.7, 1.11, 2.7 глави 2 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, що затверджений 22 лютого 2012 року наказом Міністерства юстиції України №296/5 і тоді є зареєстровано Міністерством юстиції України за №282/20595, щодо обов'язкових умов посвідчення нотаріусами договорів купівлі-продажу нерухомого майна, в т.ч. і договорів відчуження предмета іпотеки.

Повно і правильно з'ясувавши обставини справи та застосувавши норми закону, які підлягали застосуванню при вирішенні питання, суд першої інстанції обґрунтовано змінив спосіб і порядок виконання рішення Рівненського міського суду від 22 січня 2013 року.

Доводи апеляційної скарги про неповідомлення боржника щодо часу і місця розгляду справи, чим порушено процесуальні права останнього, є необґрунтованими.

Так, боржнику було відомо про розгляд справи, 2 червня 2015 року він уклав договір з адвокатом про надання правової допомоги (а.с. 63), його неодноразово повідомлено про судові засідання у справі, про що свідчать судові повістки в матеріалах справи - на 8 травня 2015 року (а.с. 60) та на 5 червня 2015 року (а.с. 72).

З довідкового листа до справи видно, що представник боржника - адвокат Берун Р.В. брав участь у розгляді справи. Також він власноручно розписався про ознайомлення з датою судового засідання, коли було постановлено оскаржувану ухвалу - 26 червня 2015 року, що відповідно до ч. 5 ст. 76 ЦПК України вказує про те, що ОСОБА_1 також був обізнаний про час і місце судового розгляду.

Не можна погодитися і з доводами боржника про недодержання вимог ст.ст. 57-59 ЦПК України щодо належності і допустимості доказів у справі, а також роз'яснень п.п. 23, 27 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року "Про застосування норм цивільно-процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" щодо доказування у справі, оскільки спростовуються правильністю висновків суду першої інстанції.

З тих самих міркувань не заслуговують на увагу покликання боржника про неналежну правову оцінку в частині виконаного зобов'язання та про відсутність висновків стосовно подальшого здійснення виконавчого провадження.

Відповідно до п. 1 ст. 312 ЦПК України постановлення судом першої інстанції ухвали з додержанням вимог закону є підставою для залишення її без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312-315, 324-325 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, а ухвалу Рівненського міського суду від 26 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий: Судді: