Справа № 305/735/13-ц
Провадження по справі № 2/305/8/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.09.2015 року. Рахівський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючої - судді Бліщ О.Б.

секретаря - Вербещука В.А.

за участю: позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рахів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Рахівського районного управління юстиції в Закарпатській області про визнання права власності,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Головного управління в Закарпатській області про визнання права власності.

Позовні вимоги мотивує тим, що право власності ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 0,15 га для будівництва і обслуговування житлового будинку №624 в с. Косівська Поляна Рахівського району Закарпатської області виникло 11 червня 1997 року, коли ОСОБА_1 отримав Державний акт ІІ-ЗК №007816 на право приватної власності на землю площею 0.15 га, тобто до запровадження Державного реєстру земель, коли кадастрові номери земельним ділянкам не присвоювалися. Восени 2005 року при підготовчих роботах для виготовлення проекту технічної документації із землеустрою, з метою перенесення в подальшому інформації про земельні ділянки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з Державного реєстру земель до Державного земельного кадастру, була виявлена помилка в Державному акті IIЗК № 007816: має місце розташування в межах земельної ділянки, відповідно до Державного Акту на право власності на земельну ділянку площею 0,0973 га Серія ЯЛ № 784928 (яка в 2005 р. була в користуванні ОСОБА_2Ф.), частини іншої земельної ділянки площею 0,15 га, згідно Державного акту IIЗК № 007816 (яка в 2005 р. була в користуванні ОСОБА_1С.). 23 листопада 2005 року він звернувся до сільського голови с. Косівська Поляна, ОСОБА_3 з клопотанням про прийняття рішення щодо виправлення помилки в Державному акті IIЗК № 007816 за матеріалами інвентаризації земель шляхом зміни конфігурації земельної ділянки. Відповідно до Державного Акту IIЗК № 007816 на право власності на земельну ділянку площею 0,15 га та за матеріалами інвентаризації земель, двадцять другою сесією 4 скликання Косівсько-Полянської сільської ради було прийнято рішення від 02 лютого 2006 р. щодо надання гр. ОСОБА_1 дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо відновлення меж земельної ділянки в натурі шляхом зміни її конфігурації на місцевості. На підставі рішення двадцять другої сесієї 4 скликання Косівсько-Полянської сільської ради від 02 лютого 2006 р., ОСОБА_1 замовив приватному підприємцю ОСОБА_4 виготовити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність (зміна конфігурації земельної ділянки) гр. ОСОБА_1 Після погодження з суміжними землекористувачами ОСОБА_2 та ОСОБА_5, проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки (із зміненою конфігурацією) у власність ОСОБА_1 в лютому 2007 р. був поданий на розгляд сесії Косівсько-Полянської сільської ради. 20 квітня 2007 р. шостою сесією 5 скликання Косівсько-Полянської сільської ради було прийнято рішення № 82, яким ОСОБА_1 відмовлено в затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність (зміна конфігурації земельної ділянки) гр. ОСОБА_1 для обслуговування житлового буд. № 624. ОСОБА_5 помер 11 грудня 2007 р. Його правонаступник, ОСОБА_6 (мешканець с. Косівська Поляна, № 625), разом з ОСОБА_7 (мешканка с. Косівська Поляна, № 626) здійснили самозахват спірної земельної ділянки за адресою с. Косівська Поляна, № 624. Ухвалою Рахівського районного суду у справі № 2-1239/2008 від 17 грудня 2008 р. ОСОБА_6 та ОСОБА_7 заборонено особисто або через третіх осіб проводити будівництво об'єктів на спірній земельній ділянці за адресою с. Косівська Поляна, № 624. Проте, 25 лютого 2009 р. сільський голова с. Косівська Поляна - ОСОБА_8 видає ОСОБА_6 сфальсифіковану довідку № 51 "...в тому, що ОСОБА_5 дійсно мав у користуванні присадибну земельну ділянку площею 0,12 га у дворогосподарстві № 625, яку подарував ОСОБА_6 (договір дарування ВЕЕ № 913571 від 4 квітня 2007 р.)". Насправді, в договорі дарування ВЕЕ № 913571 від 4 квітня 2007 р. ОСОБА_5 дарує ОСОБА_6 лише будинок № 625, оскільки ОСОБА_5 не мав Державного акту на право приватної власності на землю. Потім сільський голова с. Косівська Поляна, ОСОБА_8 ініціює рішенням 20 сесії 5 скликання Косівсько-Полянської сільської ради від 01.06.2009 р. № 247 про скасування рішення двадцять другої сесієї 4 скликання Косівсько- Полянської сільської ради від 02 лютого 2006 р. щодо надання гр. ОСОБА_1 дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо відновлення меж земельної ділянки в натурі шляхом зміни її конфігурації на місцевості. Проте, Постановою Святошинського районного суду м. Києва у справі 2а-417-1/10 від 06.12.2010 р., визнано незаконним та скасовано рішення 20 скликання Косівсько-Полянська сільська рада від 01.06.2009 р. № 247 про скасування рішення двадцять другої сесії 4 скликання Косівсько-Полянської сільської ради від 02.02.2006 р. щодо надання гр. ОСОБА_1 дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо відновлення меж земельної ділянки в натурі шляхом зміни її конфігурації на місцевості. Тому в 2010 р., на підставі рішення Косівсько-Полянської сільської ради № 136 від 02.02.2006, на замовлення ОСОБА_1 приватним підприємством "ТІСА" була виготовлена Технічна документація із землеустрою щодо складання документів, які посвідчують право власності гр. ОСОБА_1 на земельну ділянку із зміною конфігурації в с. Косівська Поляна, № 624, Рахівського району, Закарпатської області. У Висновку судово-землевпорядної експертизи від 17.10.2011 р. № 826 по цивільній справі № 2-18/11 записано, що: "...Матеріалів, зібраних у Технічній документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку із зміною конфігурації в с. Косівська Поляна, № 624, Рахівського району, Закарпатської області гр. ОСОБА_1, що розроблена Приватним підприємством "ТІСА", достатньо для виготовлення гр. ОСОБА_1 державного акту на право власності на земельну ділянку в с. Косівська Поляна, № 624, Рахівського району для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд із зміненою конфігурацією". Незважаючи на вищевикладене, сільський голова с. Косівська Поляна ОСОБА_8, всупереч вимогам нормативних актів, офіційним листом за № 66 від 06.03.2013 р. відмовився погодити (підписати) цю Технічну документацію із землеустрою. На підставі наведеного просив визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 0,15 га із зміненою конфігурацією, відведену для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, розташовану в с. Косівська Поляна, №624, Рахівського району Закарпатської області.

В процесі розгляду справи позивачем було подано заяву про уточнення позовних вимог. В даній заяві позивач просить визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 0,15 га, яка розташована на території с. Косівська Поляна, буд. №624, Рахівського району Закарпатської області із цільовим призначенням земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд на підставі рішення Косівсько-Полянської сільської ради від 13 квітня 1995 року про передачу земельної ділянки площею 0.15 га у приватну власність гр. ОСОБА_1.

Ухвалою суду від 22.08.2013 року первісного відповідача ОСОБА_9 управління юстиції у Закарпатській області було замінено на Рахівське районне управління юстиції в Закарпатській області.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримав з підстав наведених у позовній заяві. На задоволенні позову наполягає.

Представник відповідача, Рахівського районного управління юстиції в Закарпатській області в судове засідання, повторно не з"явився, були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи рекомендованими листами. Про причину своєї неявки суд не повідомили. Заперечень на позов не подавали.

Суд, заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами прийшов до наступного висновку.

У відповідності до положень частини 1 статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідачем у справі являється особа, діями якої порушуються права та інтереси відповідача.

Основною позовною вимогою позивача являється вимога про визнання за за ним право власності на земельну ділянку площею 0,15 га, яка розташована на території с. Косівська Поляна, буд. №624, Рахівського району Закарпатської області із цільовим призначенням земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд на підставі рішення Косівсько-Полянської сільської ради від 13 квітня 1995 року про передачу земельної ділянки площею 0.15 га у приватну власність гр. ОСОБА_1.

Судом встановлено, що на час звернення позивача до суду в нього є дійсний Державний акт на право приватної власності на землю серії IIЗК № 007816 від 11 червня 1997 року, згідно якого позивачу ОСОБА_1 на праві особистої приватної власності в цілій частині належить земельна ділянка загальною площею 0,15 га, що розташована на території Косівсько Полянської сільської ради Рахівського району, Закарпатської області з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку, господарських споруд і будівель.

Рішенням Косівсько-Полянської сільської ради Рахівського району від 20 квітня 2007 року №82 відмовлено ОСОБА_1 у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для обслуговування житлового будинку №624.

Відповідно до пункту б. ст. 12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

Згідно з ч. 11 ст. 118 Земельного кодексу України у випадку відмови органа виконавчої влади чи місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність чи залишення заяви без розгляду питання розглядається в судовому порядку.

Стаття 79 Земельного кодексу України визначає, що земельна ділянка це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Пункт 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року за № 7 Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 березня 2010 року № 2 встановлює, що при оскарженні рішень органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування по питанням, віднесеним до їх компетенції (при відмові в передачі у власність чи в продажу земельної ділянки чи розміщенні обєкту), суд у випадку задоволення позову визнає рішення цих органів недійсними та зобовязує їх, в залежності від характеру спору, здійснити певні дії на захист порушеного права, чи сам визнає це право за позивачем.

Відповідно до п. 12 Розділу X Перехідні положення Земельного кодексу України до розмежування земель державної та комунальної власності повноваження по розпорядженню землями в межах населених пунктів, крім земель, переданих у приватну власність, здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради.

Стаття 14 Конституції України визначає, що право власності на землю гарантується, це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Право на приватизацію земельної ділянки, яка перебуває в користуванні громадянина в межах норм безоплатної передачі земельних ділянок громадянам передбачене ст.ст. 116, 118, 121 Земельного кодексу України.

Згідно висновку судово-землевпорядної експертизи від 17.10.2011 р. № 826 по цивільній справі № 2-18/11 проведеної ДП "Закарпатським науково-дослідним та проектним інститутом землеустрою" встановлено, що матеріалів, зібраних у Технічній документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку із зміною конфігурації в с. Косівська Поляна, № 624, Рахівського району, Закарпатської області гр. ОСОБА_1, що розроблена Приватним підприємством "ТІСА", достатньо для виготовлення гр. ОСОБА_1 державного акту на право власності на земельну ділянку в с. Косівська Поляна, № 624, Рахівського району для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд із зміненою конфігурацією.

Згідно ч. 3 ст. 152 Земельного кодексу України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється окрім іншого шляхом визнання прав.

Судом встановлено, що позивач належним чином набув права власності на дану земельну ділянку, а відмова органу місцевого самоврядування у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для обслуговування житлового будинку, являється обставиною, яка підпадає під регулювання статті 392 ЦК України, за якими власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

У відповідності до частини 2 статті 59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Позивач довів відповідно до статті 60 цього ж Кодексу ті обставини, на які він посилався як на підставу своїх вимог і заперечень на підставі належних та допустимих доказів.

Відповідач не скористався своїм правом та не виконав свого обовязку доказування та подання доказів.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

В силу приписів статті 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а суд повинен сприяти всебічному і повному з'ясуванню обставин справи.

При розгляді даної справи суд посилається на положення статей 58-59 ЦПК України, згідно яких належними є ті докази, які містять інформацію щодо предмета доказування, а сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Керуючись положеннями ст.212 ЦПК України суд оцінює всі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Інших доказів сторони суду не надали, інших доказів, які б підтверджували доводи позовних вимог, інших доводів, які б спростовували позовні вимоги позивача в суді не здобуто, а суд не наділений правом збирання таких доказів, оскільки, обовязок збирання останніх лежить на сторонах.

У відповідності до положень статті 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

У звязку із цим, виходячи із матеріалів даної цивільної справи, виходячи з того, що за загальними цивільно-правовими нормами кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, в тому числі, шляхом визнання такого права, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, суд, зважаючи на всі обставини справи, в тому числі, матеріали та докази, подані позивачем до суду, вважає за можливе позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Питання про відшкодування судових витрат позивачем не ставилося.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 6, 8, 10, 11, 57, 58, 60, 88, 212- 215, 223, 294 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 0,15 га, яка розташована на території с. Косівська Поляна, буд. №624, Рахівського району Закарпатської області із цільовим призначенням земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд на підставі рішення Косівсько-Полянської сільської ради від 13 квітня 1995 року про передачу земельної ділянки площею 0.15 га у приватну власність гр. ОСОБА_1.

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення до цивільної палати апеляційного суду Закарпатської області через Рахівський районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуюча: Бліщ О.Б.

З оригіналом вірно,

Суддя Рахівського районного суду: Бліщ О.Б.