Справа № 346/1315/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2015 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

у складі: головуючого-судді Хільчука І.І.,

секретаря Олексюк Г.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Коломия цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

16 березня 2015 року позивачка звернулася з даним позовом до суду, мотивуючи його тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_6. Відповідно до ст. 1261 ЦК України вона є спадкоємцем першої черги за законом, так як на день відкриття спадщини, вона проживала разом із чоловіком, що підтверджується довідкою Сопівської сільської ради № 7 від 12. 01. 2015 р. та відповідно до ст. 1268 ЦК України, вважається такою, що прийняла спадщину і стала власником спадкового майна з дня відкриття спадщини.

Крім неї, є ще спадкоємець першої черги за законом, це їхня дочка, відповідач по справі ОСОБА_2, але вона на спадкове майно не претендує і спадщини не приймала.

Дане господарство відносилося до колгоспних дворів, що підтверджується довідкою Сопівської сільської ради № 7 від 12 січня 2015 р. і на час ліквідації колгоспних дворів в ньому були зареєстровані відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5.

Так як вона прийняла спадщину, то звернулася в Першу Коломийську районну державну нотаріальну контору із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. 08 листопада 2004 року в Першій Коломийській районній нотаріальній конторі заведено спадкову справу після смерті ОСОБА_6 за № 986.

Однак нотаріус видати їй свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 не може, оскільки відповідно до п. п. 4.15, 4.18 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України для видачі свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, необхідно представити правовстановлюючий документ та витяг з реєстру прав власності, а в разі відсутності даних документів. Вона даних документів представити не може.

Крім того, господарство належало до колгоспних дворів, однак, не дивлячись, що відповідачі зареєстровані в колгоспному дворі, вони в господарстві не проживали, участі у ведені господарства не приймали, так як проживали у своєму будинку по АДРЕСА_2, однак будинок не зданий був в експлуатацію, а тому були зареєстровані у неї до 14 лютого 2001 року, що підтверджується довідкою Сопівської сільської ради. Крім того ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3, тобто коли вже почали ліквідовувати колгоспні двори.

На час ліквідації колгоспних дворі в господарстві проживала вона та чоловік, оскільки розмір частки члена колгоспного двору визначався, виходячи із рівності часток усіх членів двору, то їм з чоловіком повинно належати кожному по 1/2 частці майна, тобто їй належить 1/2 частка будинку з господарськими будівлями, як члену колгоспного двору, а 1/2 частка належить чоловіку, яка їй повинна перейти шляхом спадкування.

Просить суд визнати за нею право власності на майно члена колгоспного двору та спадкове майно після смерті чоловіка, ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, що складається із житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1, житловою площею 22,9 кв.м., загальною площею 55,3 кв.м..

Представник позивачки подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідачі теж подали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги визнають у повному обсязі.

З'ясувавши обставини, на які позивачка посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік ОСОБА_6. Після його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України позивачка є спадкоємцем першої черги за законом, так як на день відкриття спадщини, вона проживала разом із чоловіком, що підтверджується довідкою Сопівської сільської ради № 7 від 12. 01. 2015 р. та відповідно до ст. 1268 ЦК України, вважається такою, що прийняла спадщину і стала власником спадкового майна з дня відкриття спадщини. Крім неї, є ще спадкоємець першої черги за законом, це їхня дочка, відповідач по справі ОСОБА_2, але вона на спадкове майно не претендує і спадщини не приймала.

Дане господарство відносилося до колгоспних дворів, що підтверджується довідкою Сопівської сільської ради № 7 від 12 січня 2015 р. і на час ліквідації колгоспних дворів в ньому були зареєстровані відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5.

З метою оформлення спадщини позивачка звернулася в Першу Коломийську районну державну нотаріальну контору із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. ІНФОРМАЦІЯ_2 в Першій Коломийській районній нотаріальній конторі заведено спадкову справу після смерті ОСОБА_6 за № 986. Однак нотаріус видати їй свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 не може, оскільки відповідно до п. п. 4.15, 4.18 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України для видачі свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, необхідно представити правовстановлюючий документ та витяг з реєстру прав власності, а в разі відсутності даних документів. ОСОБА_1 даних документів представити не може.

Крім того, господарство належало до колгоспних дворів, а відповідно до роз'яснень Постанови Пленуму Верховного Суду № 20 "Про судову практику у справах про захист права приватної власності" від 22 грудня 1995 року право на майно колгоспного двору мають члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили право на частку в майні колгоспного двору. А втратили право на частку в майні колгоспного двору ті особи, які не менше трьох років підряд до 15 квітня 1991 року не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору.

Не дивлячись, що відповідачі зареєстровані в колгоспному дворі, вони в господарстві не проживали, участі у ведені господарства не приймали, так як проживали у своєму будинку по АДРЕСА_2, однак будинок не зданий був в експлуатацію, а тому були зареєстровані у будинку позивачки до 14 лютого 2001 року, що підтверджується довідкою Сопівської сільської ради. Крім того ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3, тобто коли вже почали ліквідовувати колгоспні двори.

Так як відповідачі в спірному господарстві не проживали, а тільки були зареєстровані станом на 01 липня 1990 року, проживали в своєму будинку, то відповідачі ОСОБА_3, та ОСОБА_5 втратили право на частку у майні колгоспного двору, а ОСОБА_4 ніколи і не набувала права на частку в майні, так як народилася після ІНФОРМАЦІЯ_4

А тому на час ліквідації колгоспних дворі в господарстві проживала ОСОБА_1 та її чоловік, оскільки розмір частки члена колгоспного двору визначався, виходячи із рівності часток усіх членів двору, то їм з чоловіком повинно належати кожному по 1/2 частці майна, тобто їй належить 1/2 частка будинку з господарськими будівлями, як члену колгоспного двору, а 1/2 частка належить чоловіку, яка їй повинна перейти шляхом спадкування.

Відповідно до ст. 331 ч. 2 ЦК України право власності на нерухоме майно виникає з часу державної реєстрації.

Спадковий будинок в Коломийському МБТІ не зареєстрований, що підтверджується випискою з інвентаризаційних матеріалів обласного комунального підприємства "Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації" від 12 травня 2014 року.

А так як відповідно до ст. 346 ч. 10 ЦК України право власності припиняється зі смертю, то в даний час будинок зареєструвати не можна у зв'язку із смертю власника.

Будинок позивачка з чоловіком побудувала в 1957 році, а деякі господарські спорудив 1970 році. На час будівництва будинку, господарських будівель та споруд діяла Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP, затверджена 31 січня 1966 p., яка втратила чинність 13 грудня 1995 року, передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ, в селах реєстрація (інвентаризація) не проводилася.

Відповідно до ч. 4 ст. З Закону України від 01 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом визнаються дійсним у разі відсутності державної реєстрації, якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. А тому до набрання чинності Цивільного Кодексу України, 2003 р. та Закону України від 01 липня 2004 р. "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" виникнення права власності на будинки, не залежало від державної реєстрації.

На час закінчення будівництва питання узаконення будівель та внесення записів про право власності на будинок за громадянами у погосподарські книги належали до компетенції виконкомів місцевих рад.

Записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Таким чином правовстановлюючим документом спадкодавця є запис в погосподарській книзі, однак відповідно до ст. 346 ч. 10 ЦК України в даний час провести реєстрацію права власності неможливо.

Оскільки позивачка прийняла спадщину, їй належить 1/2 частка будинку з господарськими будівлями, як члену колгоспного двору, а відповідачі не заперечують проти позову, то суд приходить до висновку, що необхідно визнати за ОСОБА_1 право власності на майно члена колгоспного двору та спадкове майно після смерті чоловіка, ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, що складається із житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1.

Наведене стверджується: копією свідоцтва про смерть /а.с.6/, копією свідоцтва про одруження /а.с.7/, копією технічного паспорта /а.с.8-13/, довідками Сопівської сільської ради від 12.01.2015 р. №7 та 12.02.2015р. № 125 /а.с.14-15/, випискою з інвентаризаційних матеріалів від 12.05.2014 р. /а.с.16/, постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 04.03.2015р. /а.с.17/.

На підставі ст.,ст. 331, 346, 1261, 1268 ЦК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 р. "Про судову практику у справах про спадкування", Інформаційного листа ВССУ про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 р., Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 "Про судову практику у справах про захист права приватної власності" від 22 грудня 1995 року та керуючись ст.,ст. 197 ч.2, 214-216, 218, 294 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності на майно члена колгоспного двору та спадкове майно після смерті чоловіка, ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, що складається із житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1, житловою площею 22,9 кв.м., загальною площею 55,3 кв.м..

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Коломийський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Оригінал рішення зберігається в матеріалах справи № 346/1315/15-ц.

Суддя: Хільчук І. І.