АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/4991/15 Справа № 182/8849/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - Багрова А. Г. Доповідач - Тамакулова В.О.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2015 року м. Дніпропетровськ 20 липня 2015 року колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого-судді: Тамакулової В.О.

суддів: Петренко І.О., Котушенко С.П.,

при секретарі: Порубай М.Л.,

яка розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз» на заочне рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 лютого 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації „Дніпропетровськгаз" про захист прав споживачів, -

В С Т А Н О В И Л А:

В листопаді 2014 року позивач звернулась з позовом до відповідача, просила суд визнати безпідставним припинення 08 липня 2014 року газопостачання відповідачем за адресою: АДРЕСА_1, стягнути на її користь матеріальну шкоду у розмірі 861,15 грн., стягнути з відповідача завдану неправомірними діями моральну шкоду у розмірі 1500 грн.

В обґрунтування позову послалась на те, що 08 липня 2014 року без будь-яких попереджень її домоволодіння було відключено від газопостачання з посиланням на те, що вона має борг зі сплати за спожитий газ у розмірі 529,20 грн. На день відключення від газу вона боргу не мала, що підтверджується розрахунковою книжкою та квитанціями.

Оскільки припинення постачання газу викликало проблеми для її сім'ї з приготування їжі, порушився звичний спосіб життя, вона вимушена була оплатити незрозумілу суму зазначену в акті про відключення в розмірі 529 грн. 20 коп., а також за пуск газу в розмірі 331 грн. 95 коп. для якнайшвидшого відновлення газопостачання.

Такими діями відповідача вона зазнала приниження та моральних страждань, оскільки сумлінно сплачувала за спожитий газ, внаслідок припинення постачання газу, вимушена була докладати додаткових зусиль для організації життя сім'ї, нести непердбачувані витрати, в сім'ї виникли сварки та непорозуміння, виникли проблеми щодо приготування їжі, а тому просить задовольнити її вимоги та відшкодувати сплачені нею кошти в розмірі 861 грн. 15 коп. та стягнути моральну шкоду в розмірі 1500 грн.

Заочним рішенням Нікопольського міськрайонного суду, Дніпропетровської області від 18 лютого 2015 року позовну заяву ОСОБА_2 задоволено.

Визнано безпідставним припинення 08 липня 2014 року газопостачання Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації "Дніпропетровськгаз" домоволодіння АДРЕСА_1.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Дніпропетровськгаз" на користь ОСОБА_2 збитки в розмірі 861,15 грн. ( вісімсот шістдесят одна грн. 15 коп.), завдану моральну шкоду в розмірі 1500 грн. ( одна тисяча п'ятсот грн.).

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Дніпропетровськгаз" на користь держави судовий збір з позовних вимог майнового характеру 243 грн. 60 коп. та немайнового характеру 243 грн. 60 коп.

В скарзі апелянт посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування судом обставин справи, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить скасувати рішення й постановити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог(а.с.56-60).

У запереченні на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просить скаргу відповідача залишити без задоволення, а рішення суду І інстанції - без змін(а.с.105-107).

Колегія суддів перевірила законність, обґрунтованість рішення суду в межах заяв-лених вимог та апеляційної скарги і дійшла до висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду частковому скасуванню з ухваленням нового рішення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду першої інстанції зазначеним вимогам закону частково не відповідає.

Судом встановлено, що 08 липня 2014 року домоволодіння АДРЕСА_1 відповідачем було відключено від газопостачання, про що посадовими особами було складено акт від 08 липня 2014 року (а.с. 4).

ОСОБА_2 проживає в будинку АДРЕСА_1 разом зі своєю сім'єю та є споживачем послуг з газопостачання, які надає відповідач (а.с. 3).

Відповідно до Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених постановою КМУ від 09 грудня 1999 р. № 2246 визначено підстави припинення надання споживачу послуг з газопостачання, однією з яких є порушення споживачем строків сплати за надані послуги газопостачання, тобто несвоєчасна оплата за надані послуги.

Правилами визначено порядок, за яким виконавець послуг з газопостачання набуває право відключення споживача від газопостачання, а саме надіслання останньому письмового попередження про припинення газопостачання.

Однак відповідачем до судового засідання не надано доказів про попередження позивача ОСОБА_2 про наявність заборгованості за спожитий газ та про припинення газопостачання.

Встановлено, що 08 липня 2014 року відповідачем в порушення умов Договору ( а.с.3) та Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених постановою КМУ від 09 грудня 1999 р. № 2246 було протиправно порушено право позивача на безперервне отримання газу.

Правилами надання населенню послуг з газопостачання, затверджених постановою КМУ від 09 грудня 1999 р. № 2246 визначено право споживача на відшкодування збитків, завданих порушенням відповідачем цих правил.

Задовольняючи позовні вимоги в частині стягнення матеріальних збитків, суд першої інстанції правильно виходив з того, що в матеріалах справи містяться докази відносно систематичної оплати споживачем за спожитий газ, в розрахунковій книжці є відмітки щодо відсутності боргу.

Відповідач не надав суду доказів, що на день відключення - 08 липня 2014 року ОСОБА_2 мала борг , що вона належним чином про наявність боргу і про припинення газопостачання була повідомлена.

Тому суд першої інстанції правильно дійшов до висновку про те, що є вимушеною оплата ОСОБА_2 зазначеної в акті суми в розмірі 529,20 грн. після її відключення та суми в розмірі 331,95 грн. за пуск газу, яка є витратами позивача, що стались внаслідок протиправних дій відповідача, а тому зазначені збитки в розмірі 861,15 грн. підлягають стягненню з відповідача відповідно до вимог статті 22 ЦК України.

Рішення суду в цій частині відповідає вимогам норм матеріального, процесуального права, встановленим обставинам і матеріалам справи.

При задоволенні вимог позивача в частині стягнення моральної шкоди, суд першої інстанції посилався на частину 2 статті 22 Закону України „Про захист прав споживачів" , якою передбачено, що при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди та на ст.23 ЦК України , якою визначено, що моральна шкода відшкодувається незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню та не пов'язана з розміром цього відшкодування.

Суд визначився, що через безпідставне та незаконне відключення відповідачем домоволодіння позивачки від газопостачання, вона та члени її сім'ї пережили чимало переживань з приводу подальшого нормального проживання, порушився їх звичайний спосіб життя, виникли проблеми з приготуванням їжі, почали виникати суперечки в сім'ї, так як грошові кошти, що були наявні у них витрачені вимушено на погашення безпідставних вимог відповідача , а тому суд вважає, що позивач зазнала і моральної шкоди.

Стосовно стягнення моральної шкоди, то ст. 23 ЦК України та Постанова Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" передбачають правові підстави для такого відшкодування.

За правилам ст. 4 Закону України "Про захист прав споживачів" право споживачів на відшкодування моральної шкоди виникає тільки в разі її заподіяння небезпечною для життя і здоров'я людей продукцією у випадках, передбачених законодавством.

У справі не встановлено обставин, з якими Закон пов'язує право споживача на відшкодування моральної шкоди, тому висновок про задоволення позовних вимог у цій частині є помилковим, судове рішення в частині стягнення моральної шкоди на користь позивача підлягає скасуванню з відмовою в заявлених вимогах.

У зв'язку з порушенням судом першої інстанції норм матеріального права, колегія суддів вважає за необхідне скасувати оскаржуване рішення суду в частині стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди і у задоволенні позовних вимог в цій частині відмовити. В іншій частині рішення суду слід залишити без змін.

Доводи апеляційної скарги про незаконність рішення суду в частині визнання безпідставним припинення 8 липня 2014 року газопостачання відповідачем до будинку позивача, необґрунтовані.

Згідно вимог ч.3 ст.10 та ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Правилами надання населенню послуг з газопостачання, затверджених постановою КМУ від 09 грудня 1999 р. № 2246 визначено підстави припинення надання споживачу послуг з газопостачання.

Однією з яких є порушення споживачем строків сплати за надані послуги газопостачання, тобто несвоєчасна оплата за надані послуги.

Правилами визначено порядок, за яким виконавець послуг з газопостачання набуває право відключення споживача від газопостачання, а саме: надіслання останньому письмового попередження про припинення газопостачання.

Відповідач не надав суду першої та апеляційної інстанції належних та допустимих доказів відповідно до вимог ст.ст.57-59 ЦПК України що на день відключення 08 липня 2014 року ОСОБА_2 мала борг , що вона належним чином про наявність боргу і про припинення газопостачання була особисто повідомлена.

В іншій частині доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки доказів по справі і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального та порушення норм процесуального права, що призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз» задовольнити частково.

Заочне рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 лютого 2015 року скасувати в частині стягнення з Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Дніпропетровськгаз" на користь ОСОБА_2 завданої моральної шкоди у розмірі 1500 грн. ( одна тисяча п'ятсот грн.) і у задоволенні позову в цій частині відмовити.

Скасувати заочне рішення Нікопольського міськрайонного суду, Дніпропетровської області в частині стягнення з Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Дніпропетровськгаз" на користь держави судового збору з позовних вимог немайнового характеру 243 грн. 60 коп.

В іншій частині заочне рішення суду залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним чинності.

Головуючий: Тамакулова В.О.

С у д д і : Петренко І.О.

Котушенко С.П.