Справа № 189/1800/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

28.07.2015 року Покровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Лукінової К.С.

при секретарі Копиця С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Покровськеп цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Покровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, третя особа: Державна реєстраційна служба Покровського районного управління юстиції Дніпропетровської області про визнання права постійного користування земельними ділянками для ведення селянського (фермерського) господарства в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Покровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, третя особа: Державна реєстраційна служба Покровського районного управління юстиції Дніпропетровської області про визнання права постійного користування земельними ділянками для ведення селянського (фермерського) господарства в порядку спадкування за законом. В обґрунтування поданого позову позивач ОСОБА_1 вказав на те, що 29.09.2014 року помер його батько ОСОБА_2, після його смерті відкрилась спадщина на майно у вигляді селянського (фермерського) господарства "Райдуга" ідентифікаційний код юридичної особи 24425164, місцезнаходження: Дніпропетровська область, Покровський район, с. Першотравневе, вул.. Південна, 34; земельної ділянки площею 50 га., яка розташована на території Вишнівської сільської ради, яка надана ОСОБА_2 для ведення селянського фермерського господарства на підставі рішення Покровського районного суду Дніпропетровської області від 03.08.1995 року та посвідченої Державним актом на право постійного користування землею. Позивач прийняв спадщину після свого батька та отримав свідоцтво про право на спадщину. На даний час діяльність СФГ "Райдуга" не припинено. Позивач вважає, що він, як спадкоємець першої черги має право на спадкування права на постійне користування земельною ділянкою, наданої для ведення фермерського господарства, загальною площею 50 га. Посилаючись на норми ЦК України, ЗК України просив задовольнити його позовні вимоги.

Позивач та його представник в судове засідання не з'явились, представник позивача направив суду заяву про розгляд справи в його відсутності. Позов підтримує.

Відповідач в судове засідання свого представника не направив. Від представника Покровської РДА Дніпропетровської області ОСОБА_3 надійшла заява в якій він просить справу розглянути за його відсутності, винести рішення згідно діючого законодавства.

Третя особа направила заяву про розгляд справи у відсутності їх представника. Просили вирішити справу на розсуд суду.

Суд, дослідивши матеріали справи, надані докази вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлене наступне:

Згідно копії свідоцтва про смерть серії І-КИ № 589330 від 01.10.2014 року ОСОБА_2 помер 29.09.2014 року (а.с. 7).

Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 спадкоємцем є його син ОСОБА_1. Спадщина, на яку видано свідоцтво складається з цілісного майнового комплексу селянського (фермерського) господарства "Райдуга", ідентифікаційний код 24425164 (а.с. 10).

Згідно копії виписки єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців селянське (фермерське) господарство "Райдуга" не є припиненим. Його керівником є ОСОБА_1. Що також підтверджується копією витягу зі Статуту СФГ "Райдуга" (нова редакція (а.с. 8,9).

Згідно копії Реєстраційної картки серії АБІ № 221139 Центру державного земельного кадастру, ОСОБА_2 було надано Держаний акт на право постійного користування землею в кількості 50 га. на території Вишнівської сільської ради за кадастровим номером :01:500:0001 (а.с. 11-12), що також підтверджується копією Державного акту серії І-ДП № 018552 (а.с. 13).

Суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову виходячи з наступних підстав.

Згідно ст.. 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися в зв'язку з його смертю.

Статтею 141 Земельного Кодексу України встановлені підстави припинення права користування земельною ділянкою, серед яких смерть особи - користувача земельної ділянки не є підставою припинення права користування земельною ділянкою.

Згідно роз'яснень, які містяться в п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (із збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут).

Згідно ч.2 ст.407 ЦК України право користування чужою земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) може відчужуватися і передаватися у порядку спадкування, крім випадків, передбачених частиною третьою цієї статті.

Частина 3, ст. 407 ЦК України передбачає, що право користування земельною ділянкою державної або комунальної власності для сільськогосподарських потреб не може бути відчужено її землекористувачем іншим особам, внесено до статутного фонду, передано у заставу.

Аналогічні норми містяться в ч.2 ст.102-1 Земельного кодексу України - право користування чужою земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) та право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій) можуть відчужуватися або передаватися в порядку спадкування, крім випадків, передбачених частиною третьою цієї статті.

Право користування земельною ділянкою державної або комунальної власності не може бути відчужено її землекористувачем іншим особам (крім випадків переходу права власності на будівлі та споруди), внесено до статутного капіталу, передано у заставу.

За вищевикладених підстав позовні вимоги слід задовольнити.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з того, що позивачем не ставилось питання про їх стягнення з відповідача на його користь.

На підставі наведеного та керуючись ст.. 1217, 1218 ЦК України, ст..ст. 102-1, 407, 141 ЗК України, ст..ст. 209-218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Покровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, третя особа: Державна реєстраційна служба Покровського районного управління юстиції Дніпропетровської області про визнання права постійного користування земельними ділянками для ведення селянського (фермерського) господарства в порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування право на постійне користування земельною ділянкою, розташованою на території Вишнівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області площею 50 га., яка належала ОСОБА_2 для ведення селянського фермерського господарства на підставі рішення Покровського районного суду Дніпропетровської області від 03.08.1995 року та посвідченої Державним актом на право постійного користування землею серії І-ДП № 018552 від 11.04.2000 року, зареєстрованого в Книзі реєстрації державних актів на право постійного користування землею за № 109; кадастровий номер :01:500:0001.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 10 днів через суд першої інстанції.

Суддя: К.С. Лукінова