УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Іваненко Ю.Г., Горелкіної Н.А., Євтушенко О.І.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом Галицької районної адміністрації Львівської міської ради до ОСОБА_4, третя особа - Львівське комунальне підприємство «Центральне», про зобов'язання вчинити дії, за касаційною скаргою Галицької районної адміністрації Львівської міської ради на рішення Галицького районного суду Львівської області від 1 квітня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 25 вересня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2012 року Галицька районна адміністрація Львівської міської ради (далі - Галицька РА ЛМР) звернулася до суду із зазначеною позовною заявою, посилаючись на те, що відповідач є власником квартири АДРЕСА_1. 23 грудня 2011 року Галицькою РА ЛМР прийнято розпорядження № р-627 «Про демонтаж самовільно влаштованого балкону до квартири АДРЕСА_1», яким зобов'язано ОСОБА_4 за власні кошти демонтувати самовільно влаштований балкон до квартири та привести балкон загального користування до попереднього стану. Однак, відповідач не виконав вказаного розпорядження, на неодноразові попередження не реагує, у зв'язку з чим позивач змушений звернутись до суду.

Рішенням Галицького районного суду Львівської області від 1 квітня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 25 вересня 2014 року, позов Галицької РА ЛМР залишено без задоволення.

У касаційній скарзі Галицька РА ЛМР просила скасувати судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення судами норм процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача у справі, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Перевіривши доводи касаційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд касаційної інстанції дійшов висновку про відхилення касаційної скарги та залишення без змін рішення Галицького районного суду Львівської області від 1 квітня 2014 року та ухвали апеляційного суду Львівської області від 25 вересня 2014року, оскільки вони законні та обґрунтовані, так як із звіту про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж об'єкта від 20 березня 2014 року, затвердженого ПП «Малахіт», видно, що прибудова веранди до квартири АДРЕСА_1 відповідає будівельним, санітарно-технічним та протипожежним нормам. Проводити демонтаж цієї прибудови недоцільно, у зв'язку з тим, що демонтажні роботи непередбачувані і можуть привести до руйнування конструктивних елементів основного будинку.

Також, вказана прибудова не обмежує можливість використання за призначенням даного будинку іншими співвласниками, у зв'язку з тим, що влаштована в торці балкону на 2-ому поверсі 3-х поверхового житлового будинку зі сторони внутрішнього подвір'я, до стін квартири АДРЕСА_1, і не порушує прав інших співвласників в користуванні і можливості проведення ремонтно-будівельних робіт у разі необхідності, що відповідає п. 4 ст. 357 ЦК України.

Суди дійшли обґрунтованого висновку, що відповідачем при здійсненні реконструкції квартири було дотримано усіх необхідних державних будівельних норм, із дотриманням санітарного та протипожежного законодавства.

Окрім того, судами попередніх інстанцій встановлено, що як видно із заяви мешканців будинку, такі не заперечують щодо розширення квартири АДРЕСА_1 за рахунок балкону загального користування, яким примикає до даної квартири, тобто відповідачем не порушено прав інших мешканців вказаного будинку.

Однак, розпорядження голови Галицької РА ЛМР приймалось без врахування вищенаведених фактів, тобто таке розпорядження не відповідає фактичним обставинам справи.

Відмовляючи у задоволенні позову, суди попередніх інстанцій обґрунтовано виходили з того, що відповідачем без належного на те дозволу було здійснено реконструкцію квартири АДРЕСА_1, однак зазначена реконструкція була проведена за згодою усіх мешканців даного будинку, була спрямована на поліпшення стану будинку в цілому, може експлуатуватись без жодних застережень, а також те, що влаштований до згаданої квартири балкон був наявний і до такого влаштування.

Окрім того, представник позивача в судовому засіданні суду першої інстанції не вказав та не зазначив, які саме і чиї права порушив відповідач, і в чому це полягає, окрім доводів щодо неналежного дотримання процедури погоджень, та не зміг пояснити, як можна одночасно демонтувати балкон та привести балкон загального користування до попереднього стану.

Дії ОСОБА_4 були спрямовані лише на реалізацію своїх прав, та жодним чином не на порушення прав інших мешканців будинку, які, не заперечують проти проведеної реконструкції, оскільки така реконструкція поліпшує стан їхнього будинку, була проведена з дотриманням встановлених норм та стандартів, а також зважаючи на відсутність технічних висновків щодо безпечності проведення демонтажу, що унеможливлює здійснення такого, суди першої та апеляційної інстанції прийшли до переконання, що відсутні підстави зобов'язувати відповідача здійснити такий демонтаж, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Доводи касаційної скарги не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про порушення норм процесуального та матеріального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Галицької районної адміністрації Львівської міської ради відхилити.

Рішення Галицького районного суду Львівської області від 1 квітня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 25 вересня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Ю.Г. Іваненко Н.А. Горелкіна О.І. Євтушенко