Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/1005/15 Головуючий у суді І-ї інстанції Іванова Н. Ю.
Доповідач Гайсюк О. В.
УХВАЛА

Іменем України

26.05.2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого - Гайсюка О.В.

суддів - Голованя А.М.,Карпенка О.Л.

при секретарі - Дімановій Н.І.

Розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в місті Кіровограді Кіровоградської області на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 09 лютого 2015 року і

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ПАТ «Автобусний парк» № 13527 про перерахунок заробітної плати та видачу довідки про заробітну плату встановленого зразка.

Позивач зазначив, що у 1986 році він перебував у трудових відносинах з АТП 10021, правонаступником якого є ПАТ «Автобусний парк» № 13527.

У період з 19.05.1986 року по 12.06.1986 року він був зайнятий на роботах з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

За цей період йому було нараховано заробітної плати 408,60 карбованців.

На теперішній час він має статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи I категорії, має II групу інвалідності внаслідок захворювання пов'язаного з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС.

У липні 2014 року він звернувся до відповідача з проханням перерахувати заробітну плату та видати довідку про заробітну плату за період перебування у зоні відчуження Чорнобильської АЕС для перерахунку його пенсії з урахуванням чинного законодавства, але відповідач відмовив йому в цьому.

На думку позивача відмова є незаконною.

Пунктом 1 Постанови ЦК КПРС, ВРСРСР, КМ СРСР, ВЦРПС від 07.05.1986 р., постановою Державного комітету СРСР по праці і соціальним питанням Секретаріату ВЦРПС від 07.05.1986 р. надавалось право керівникам підприємств і організацій нараховувати заробітну плату працівникам безпосередньо зайнятим на роботах пов'язаних з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС по підвищеним на 100 % тарифним ставкам і посадовим окладам.

Посилаючись на це, позивач просив зобов'язати відповідача здійснити перерахунок йому заробітної плати, а саме збільшити на 100 % тарифну ставку з урахуванням відповідної кратності оплати праці за розпорядженням РМ СРСР № 964 від 17.05.1986 р. та постановою РМСРСР і УРРПС № 207-7 від 10.06.1986 року, зобов'язати відповідача надати нову довідку про заробітну плату встановленого зразка для пред'явлення в Пенсійний фонд України.

У лютому 2015 р. позивач доповнив позовну заяву, просив збільшити на 100 % тарифну ставку з урахуванням відповідної кратності та премії у розмірі 60 % і з урахуванням доплат за класність (а.с.62).

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 09.02.2015 року позов задоволено.

Зобов'язано відповідача здійснити перерахунок заробітної плати позивачу за роботу в зоні відчуження, а саме збільшити на 100 % тарифну ставку з урахуванням відповідної кратності оплати праці та премії у розмірі 60 % і з урахуванням доплат за класність.

Відповідача зобов'язано надати позивачу нову довідку про заробітну плату (а.с. 107-111).

В апеляційній скарзі Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді Кіровоградської області просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин справи.

Зокрема, на думку Управління, рішення суду впливає на права та обов'язки Управління, але суд не залучив Управління ПФ до участі у справі у якості третьої особи.

Довідка від 11.03.2015 року, яку склав відповідач на виконання рішення суду, що оскаржується, не підтверджена жодними первинними документами. Попередня довідка № 211 від 24.05.2012 року видана згідно розрахункових відомостей після перевірки Управління ПФ характеру виконуваної позивачем роботи, умов для підтвердження права на пільгове пенсійне забезпечення та довідок про заробітну плату, що підтверджено актом від 23.05.2012 року.

На думку Управління премія до 60 % тарифної ставки підлягає нарахуванню не усім учасникам ліквідації наслідків аварії, а лише у разі прийняття рішення про це на підприємстві і внесення змін в положення про преміювання.

У судовому засіданні апеляційного суду представник Фонду доводи апеляційної скарги підтримав.

Після перерви у судовому засіданні представник Фонду у судове засідання не з'явився, надавши письмові пояснення.

Позивач та його представники з доводами апеляційної скарги не погодилися.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом вірно встановлено, що ОСОБА_2 у 1986 році працював водієм АТП-10021, правонаступником якого є ПАТ «Автобусний парк-13527».

З 19.05.1986 року по 12.06.1986 року у складі зведеного загону УВС Кіровоградського облвиконкому ОСОБА_2 приймав участь в роботах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Сторони не заперечують, що позивач перебував на роботі в II зоні відчуження де оплата праці повинна була проводитися у 4 кратному розмірі тарифної ставки, а відрядженим особам оплата праці проводилася на 1 кратність менше, так як за особами, що направлялися на роботи пов'язані з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС, за основним місцем роботи зберігався середній заробіток.

Суд дійшов правильного висновку про те, що відповідачем повинен бути здійснений перерахунок заробітної плати позивачу за роботу в зоні відчуження шляхом збільшення тарифної ставки на 100 % з урахуванням доплат за класність та відповідної кратності за роботу в зоні небезпеки, оскільки це передбачалося і Постановою ЦК КПРС, Президії Верховної Ради СРСР від 07.05.1986 року, і Постановою Ради Міністрів України від 08.05.1986 року.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що позивачу не повинна була підвищуватися тарифна ставка на 100 %, оскільки йому підвищувалася тарифна ставка із застосуванням кратності за роботу в межах 30-кілометрової зони, а саме за роботу в II зоні небезпеки спростовується Тимчасовим порядком оплати праці, який розроблений у відповідності до постанови ЦК КПРС, Президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 07.05.1986 р.

Цим порядком передбачена оплата праці водіїв, працюючих саме в тридцятикілометровій зоні і в зоні особливого контролю по підвищеним до 100 % тарифним ставкам.

Те, що надбавки за класність повинні бути нараховані, представник Фонду не заперечує.

Отже, Управління Фонду помилково вважає, що лише на території зони відчуження, що не була віднесена до зон небезпеки (зона особливого контролю) могло бути підвищення до 100 % тарифних ставок (посадових окладів).

Висновок суду про те, що позивачу повинен бути здійснений перерахунок заробітної плати з урахуванням премії 60 % відповідає Постанові Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 05.08.1986 р., Постанові Ради Міністрів УРСР і УРРПС від 10.06.1986 р. № 207-7, якими встановлено працівникам підприємств, організацій і установ, виконуючих роботи пов'язані з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС максимальний розмір премії - 60 % тарифної ставки. Цей висновок суду зроблено з урахуванням довідки ВАТ «Автобусний парк» 13527 № 846 від 20.08.1999 р. згідно якої премія позивача у розмірі 290,40 крб. склала 60 % тарифної ставки з час надходження в зоні відчуження з 19.05.1986 р. по 12.06.1986 р. (а.с.23).

Зазначений висновок суду відповідає і Постанові КМУ № 1210 від 23.11.2011 р., якою затверджено Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Суд правильно виходив з того, що позивач, який виконував особливо важливе завдання і у зв'язку з цим втратив здоров'я, не може іншим шляхом захистити свої права ніж у судовому порядку.

Наведене свідчить про те, що висновки суду відповідають обставинам справи.

Рішення суду по суті є правильним і справедливим і таким, що ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для скасування чи зміни цього рішення відсутні.

Керуючись ст.ст.307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в місті Кіровограді Кіровоградської області відхилити.

Рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 09 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: