Апеляційний суд Полтавської області
Справа № 22ц - 737/10р. Головуючий по 1-й інстанції:
Суддя-доповідач: Чічіль В.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2010 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавсько області в складі:

Головуючого: ТітчукЛ.А.

Суддів: Чічіля В.А., Мартєва С.Ю.

при секретарі: Мотрій С.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчук; Полтавської області від 25 листопада 2009 року

по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 пр< стягнення інфляційного нарахування та річних, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області ві 25 листопада 2009 року позов ОСОБА_4задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 інфляційне нарахування і розмірі 18 350 грн. 02 коп., 3% річних - 294 грн. 88 коп., витрати на юридичну допомог 500 грн. Вирішено питання щодо судових витрат.

Із вказаним рішенням суду не погодилась відповідачка, в апеляційній скарз просила рішення суду скасувати, та постановити нове, яким відмовити в задоволенн позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуатьног права.

У запереченнях ОСОБА_4 просить апеляційну скаргу відхилити, а рішенн місцевого суду залишити без змін.

Перевіривши законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межа доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія судді приходить до висновку, що скаргу слід відхилити.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як встановлено судом першої інстанції, та не заперечувалось сторонами, 18 квітн 2001 року та 28 травня 2001 року Мінським районним судом м. Києва було задоволен позови ОСОБА_4 до ОСОБА_3, та стягнуто з останньої на користь позивача 22708,90 грн. боргу та 20689,75 грн. матеріальних збитків.

Станом на 06.07.2009 року нестягнута сума простроченої заборгованості за рішеннями суду становить 33793,66 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

В апеляційній скарзі апелянт посилається на те, що місцевий суд безпідставно задовільнив позовні вимоги, оскільки вважає, що її грошові зобов'язання виникли перед позивачем не з договірних відносин, а стягнуті відповідно до рішень суду.

Із вказаними доводами колегія суддів погодитись не може, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, прострочені грошові зобов'язання між сторонами виникли з моменту отримання відповідачкою коштів в борг, та відповідно з моменту заподіяння останньою матеріальної шкоди позивачу.

За таких обставин колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції постановлено з додержанням вимог матеріального та процесуального права, підстав для його скасування не вбачається.

Апеляційна скарга не містить у собі нових фактів чи засобів доведення, які б спростовували висновки суду першої інстанції.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 25 листопада 2009 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: підпис

Судді: підписи

З оригіналом згідно