Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Провадження №22ц/778/3050/15 Головуючий у 1 інстанції: Капустинський М.В.
Єдиний унікальний №318/414/15 Суддя-доповідач: Коваленко А.І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Боєвої В.В.,

суддів: Коваленко А.І.,

Воробйової І.А.,

при секретарі: Хомяк К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Кам'янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 19 березня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, ОСОБА_5 про стягнення боргу, -

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_5 про стягнення боргу.

У позові зазначала, що вона домовилася купити будинок АДРЕСА_1 з його власниками - відповідачами по справі. Всі істотні умови договору були обумовлені. Сторони погодили усі питання. У забезпечення зобов'язання щодо купівлі-продажу сторона покупця передала, а відповідачі прийняли грошову суму в розмірі 6000 доларів США та 20 000 грн. На підтвердження факту отримання грошей відповідачі написали розписку. Договір купівлі-продажу не укладений.

Посилаючись на зазначені обставини, позивачка просила суд стягнути з відповідачів на свою користь 149 780 грн. та судові витрати.

Рішенням Кам'янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 19 березня 2015 року позовні вимоги задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 149 780 грн. та судові витрати в сумі 1619,80 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення апелянта та його представника, пояснення відповідачки ОСОБА_5 та її представника, заперечення представника позивачки, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_4 домовилася з відповідачами ОСОБА_3 та ОСОБА_5 купити у них житловий будинок АДРЕСА_1 Запорізької області. Зазначений будинок належить відповідачам на підставі свідоцтв про право на спадщину за законом (а.с.38-44). Однак земельна ділянка, на якій розташований вказаний будинок, належить сторонній особі (а.с. 45). Позивачка в рахунок вартості цього житлового будинку передала відповідачам грошові кошти у розмірі 6 000 (шість тисяч) доларів США та 20 000 (двадцять тисяч) грн.

Відповідачі, на підтвердження факту отримання грошей, написали на ім'я ОСОБА_4 розписку (а.с. 7).

Проте, станом на січень 2015 року договір купівлі-продажу будинку та земельної ділянки біля нього сторонами не був укладений.

Позивачка звернулася до відповідачів з вимогою щодо повернення переданої їм грошової суми, але останні відмовилися повертати кошти, оскільки вважають, що ця сума в розписці зазначена як завдаток та договір купівлі-продажу не укладений з вини позивачки (а.с. 49, 62,68).

Офіційний курс гривні до долара США на час звернення з позовом до суду складав 24,956 грн.

Частиною 1 ст. 570 ЦК України встановлено, що завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання.

Таким чином, внесення завдатку як способу забезпечення виконання зобов'язання може мати місце лише у випадку наявності зобов'язання, тобто укладеного між сторонами договору, яким визначено предмет та істотні умови.

Однак, договір купівлі-продажу між сторонами укладений не був у зв'язку з чим відсутні підстави вважати передані відповідачем кошти завдатком.

Законодавець установив, що в такому випадку ці кошти є авансом (ч. 2 ст. 570 ЦК України).

Пред`являючи позов, ОСОБА_4 посилалась на те, що кошти за розпискою отримані відповідачами безпідставно, оскільки в подальшому договір купівлі-продажу вказаного будинку укладений не був.

Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Суд повно і всебічно дослідив обставини справи, пояснення та заперечення сторін, дав належну оцінку всім наданим суду доказам у їх сукупності та дійшов до правильного висновку про задоволення позовних вимог і стягнення з відповідачів на користь позивачки сплаченого авансу в рахунок належних платежів за житловий будинок у розмірі 149 780 грн. та судових витрат у розмірі 1619,80 грн.

Доводи апеляційної скарги є такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції, а лише відображують позицію відповідачів, неодноразово висловлену ними при розгляді справи і яку вони вважають єдино вірною та єдино можливою.

Враховуючи викладене, рішення суду відповідає матеріалам справи та закону. Підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 314, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Кам'янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 19 березня 2015 року по цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте вона може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: