Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/2282/15 Головуючий у суді І-ї інстанції Щенюченко С. В.
Доповідач Дьомич Л. М.
УХВАЛА

10.09.2015 року Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді: Дьомич Л.М.

суддів: Письменного О.А.; Фомічова С.Є.

з участю секретаря: Лазаренко-Шаповалової В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 10 серпня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2015 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, який зареєстрований 24 травня 1989 року Журавською сільською радою Шполянського району Черкаської області, актовий запис № 8.

10 серпня 2015 року ОСОБА_3 подано заяву про надання шестимісячного строку для примирення, з метою збереження сім'ї.

Ухвалою Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 10 серпня 2015 року заяву ОСОБА_3 задоволено та надано сторонам шестимісячний строк для примирення, провадження у справі зупинено.

Не погодившись з постановленою ухвалою суду ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм процесуального права подав апеляційну скаргу в якій ставиться питання про скасування ухвали суду та направлення справи до суду першої інстанції для продовження її розгляду. Зазначає, що разом з відповідачем не проживає, створив нову сім'ю та немає з бувшою дружиною ніяких спільних відносин.

ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилася, від її представника ОСОБА_4 надійшла заява про розгляд справи без їх участі (а.с.46).

Заслухавши доповідача, пояснення позивача, дослідивши письмові докази по справі, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду у межах, встановлених ст.303 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду - скасуванню, виходячи з наступного.

Постановляючи ухвалу про зупинення провадження у справі в зв'язку з наданням сторонам шестимісячного строку для примирення, суд виходив з того, що збереження сім'ї в даному випадку є можливим, а подальше спільне життя подружжя не суперечить інтересам кожного із них та моральним засадам суспільства.

Проте, до вказаних висновків суд дійшов без врахування обставин справи, особистої думки іншого з подружжя, а також з порушенням норм процесуального права.

Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Положеннями ч. ч. 3,4 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин та примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно зі ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.

У відповідності до ч. 5 ст. 191 ЦПК України у справі про розірвання шлюбу суд може зупинити розгляд справи і призначити подружжю строк для примирення, який не повинен перевищувати шести місяців.

Згідно ст. 111 СК України, суд вживає заходів щодо примирення сторін, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Суди мають уникати формального застосування цієї норми і за будь-яких обставин не надавати строк на примирення, який може бути наданий лише коли повно та всебічно з'ясовані фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховано наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини з життя сторін, забезпечено участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін у зв'язку з чим суд приходить до висновку, що вжиття заходів до примирення подружжя буде не виключно формальною дією, а дійсно допоможе зберегти сім'ю.

Згідно роз'яснень викладених у постанові Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 N 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" вжиття заходів щодо примирення подружжя є можливістю суду, а не його обов'язком.

Так, заява про надання строку для примирення має обґрунтовуватись обставинами життя подружжя, а суд вирішує таку вимогу з урахуванням фактичних взаємин подружжя, мотивів та причин розлучення.

Всупереч вимог ст. 210 ЦПК України оскаржувана ухвала суду не містить мотивів, з яких суд дійшов своїх висновків щодо застосування заходів для примирення подружжя. Суд обмежився лише бажанням відповідача, не з'ясувавши при цьому фактичні взаємини сторін, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та не виклав обставин, які би свідчили про те, що збереження шлюбу є можливим, а надання строку для примирення дійсно допоможе зберегти сім'ю, у зв'язку з чим формально застосував до даних правовідносин норму ст. 111 СК України, так як вжиття заходів щодо примирення подружжя є можливістю суду, а не його обов'язком.

Строк для примирення надається лише тоді, коли збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є морально-правовою основою шлюбу.

Згідно матеріалів справи причиною розлучення стали різні погляди на шлюб, відносини між чоловіком та дружиною в сім'ї, яка фактично розпалася, сторони разом не проживають, створили нові сімейні відносини, не ведуть спільне господарство, у зв'язку з чим запровадження судом примирення не є доцільним. Більш того, ОСОБА_3 в заяві від 10.08.2015 року не навела обставини які сприятимуть збереженню відносин з чоловіком, в судове засідання для пояснень не з'явилась.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд скасовує ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направляє справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що ухвала суду про зупинення провадження у справі підлягає скасуванню на підставі п.4 ч.1 ст.311 ЦПК України з направленням справи для продовження її розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.303, ст.307, ст.311, ст.314, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів - ,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Ухвалу Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 10 серпня 2015 року - скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді :