АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22ц/796/7348/2015 Головуючий у 1-й інстанції -Великохацька В.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва у складі :

головуючого - Шахової О.В.

суддів: Поливач Л.Д.,Невідомої Т.О.

при секретарях - Осауленко О.А., Бугай О.О.

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізинг ІТ-СПВ», Приватного акціонерного товариства «Лізинг Інформаційних технологій» про стягнення заборгованості за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 14 квітня 2015 року,

В С Т А Н О В И Л А :

У січні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що він є власником 698 іменних цінних відсоткових облігацій ТОВ "Лізинг ІТ-СПВ" загальною номінальною вартістю 698 000 грн. 25 вересня 2014 року він звернувся до ТОВ "Лізинг ІТ-СПВ" з письмовим повідомленням про намір провести продаж облігацій, проте відповідач не здійснив викуп облігацій власної емісії у строк, встановлений Проспектом емісії іменних відсоткових забезпечених облігацій ТОВ "Лізинг ІТ-СПВ", а саме - 13 жовтня 2013 року. Враховуючи те, що ТОВ "Лізинг ІТ-СПВ" не виконало свої зобов'язання стосовно викупу іменних відсоткових забезпечених облігацій, 20 жовтня 2014 року він звернувся до ПрАТ "Лізинг інформаційних технологій" з вимогою про дострокове погашення облігацій, оскільки відповідно до розділу 3.3 Проспекту емісії іменних відсоткових забезпечених облігацій ТОВ "Лізинг ІТ-СПВ" (серія В) ПрАТ "Лізинг інформаційних технологій" виступає поручителем по всіх обов'язках ТОВ "Лізинг ІТ-СПВ" за своєчасне та повне виконання основного зобов'язання. 24 жовтня 2014 року ПрАТ "Лізинг інформаційних технологій" отримало його письмову вимогу, проте поручитель так і не здійснив перерахування суми заборгованості. Просив стягнути солідарно з ТОВ "Лізинг ІТ-СПВ", ПрАТ "Лізинг інформаційних технологій" на його користь заборгованість у сумі 698 000 грн.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 14 квітня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального та процесуального права. При цьому зазначає, що документальним підтвердженням наявності його права на цінні папери є виписка з рахунку в цінних паперах депонента, яка була надана до суду, тому є всі підстави вважати, що він є власником 698 іменних цінних відсоткових облігацій ТОВ "Лізинг ІТ-СПВ".

В судовому засіданні представник позивача - ОСОБА_2 доводи апеляційної скарги підтримав,з підстав в ній викладених та просив її задовольнити.

Представник відповідача - Зубачевський В.С. заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді,пояснення осіб,які брали участь у справі та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам рішення суду першої інстанції відповідає.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з необґрунтованості позовних вимог, у зв'язку з недоведеністю позивачем, що між ТОВ "Універ Капітал" та ОСОБА_1 укладався будь-який договір купівлі-продажу цінних паперів, відповідно до умов якого позивач став власником вищевказаних облігацій.

З такими висновками колегія суддів погоджується, оскільки вони ґрунтуються на досліджених в судовому засіданні доказах та відповідають вимогам чинного законодавства.

Судом встановлено, що п.3.6 Проспекту емісії іменних відсоткових забезпечених облігацій ТОВ "Лізинг ІТ-СПВ" передбачено, що власникам облігацій надаються наступні права: право купувати та продавати облігації на вторинному біржовому та позабіржовому ринках цінних паперів; право на отримання номінальної вартості облігацій при настанні строку їх погашення; право на отримання відсоткового доходу у вигляді нарахованих відсотків на номінальну вартість облігацій в кінці кожного відсоткового періоду; право подавати емітенту облігації для викупу відповідно до умов їх обігу; право на здійснення інших операцій, що не суперечать чинному законодавству. Відповідно до п.3.9 Проспекту емісії на дату здійснення викупу облігацій продавець перераховує облігації в обумовленій кількості на рахунок емітента в депозитарії, після чого емітент протягом 1 (одного) банківського дня виплачує продавцю грошові кошти.

Позивач був ознайомлений з умовами Проспекту емісії іменних відсоткових забезпечених облігацій ТОВ "Лізинг ІТ-СПВ", проте вимоги, що стосується порядку викупу облігацій у власників на їх вимогу, не виконав.

Відповідно до ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Обов'язковість скріплення правочину печаткою може бути визначена за письмовою домовленістю сторін. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. У письмовій формі належить вчиняти, зокрема, правочини між юридичними особами.

Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Судом встановлено, що рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 23 грудня 2014 року у справі №2/756/3288/14 було відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до ТОВ "Лізинг ІТ-СПВ", ПрАТ "Лізинг інформаційних технологій", третя особа: ТОВ "Універ Капітал", про стягнення грошових коштів. Під час розгляду даної справи досліджувались положення Проспекту емісії іменних відсоткових забезпечених облігацій ТОВ "Лізинг ІТ-СПВ" (серія В), які регулюють порядок викупу емітентом облігацій у власників на їх вимогу, порядок та строк, у який облігації можуть бути пред'явлені їх власникам для викупу. Зазначене рішення суду в апеляційному порядку не оскаржувалось та набрало законної сили.

Як вбачається з матеріалів справи, представником відповідача ТОВ "Лізинг ІТ-СПВ" заперечувалось існування договору викупу емітентом цінних паперів власної емісії №2014-05; 14-01-17-002БВ, оскільки у ТОВ "Лізинг ІТ-СПВ" відсутній оригінал такого договору, представником позивача не надано оригіналу цього договору з мокрими печатками та відповідними підписами директорів товариств, а тому відсутні підстави вважати, що між сторонами виникли зобов'язання за цим договором.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 23 грудня 2014 року у справі №2/756/3288/14 встановлено, що ОСОБА_1 не є стороною договору викупу емітентом цінних паперів власної емісії №2014-05; 14-01-17-002БВ та відповідно не має права пред'являти вимоги до ТОВ "Лізинг ІТ-СПВ" і ПрАТ "Лізинг інформаційних технологій" про стягнення суми заборгованості та неустойки.

З огляду на зазначене вище вбачається, що підстави для стягнення з ТОВ "Лізинг ІТ-СПВ" та ПрАТ "Лізинг інформаційних технологій" на користь ОСОБА_1 заборгованості відсутні.

Доводи апеляційної скарги, що наявність виписки про стан рахунку в цінних паперах дає підстави вважати, що ОСОБА_1 є власником 698 облігацій ТОВ "Лізинг ІТ-СПВ" та відхиляються колегією суддів, оскількипозивачем не надано будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження того, що між ТОВ "Універ Капітал" та ОСОБА_1 укладався будь-який правочин, вчинений у письмовій формі, відповідно до умов якого останній став власником вищевказаних облігацій.

Доводи апеляційної скарги на правильність висновків суду першої інстанції не впливають та не дають підстав для задоволення позову, оскільки позивачем не доведено факту існування з відповідачем договірних правовідносин, а відтак - відсутні правові підстави для задоволення позову.

Порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення справи, колегією суддів не установлено.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Керуючись ст.ст. 303,304, 307,308, 313-315,317 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 14 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до вказаного суду.

Головуючий

Судді