АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/1679 /2015
Головуючий у суді першої інстанції: Марцинкевич В.А.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Білич І.М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого судді: Білич І.М.

Суддів: Болотова Є.В., Поліщук Н.В.

при секретарі: Прохоровій В.С.

за участю: позивача ОСОБА_3

відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 13 жовтня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа Житлова ремонтно-експлуатаційна організація № 409 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої залиттям квартири.

в с т а н о в и л а :

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом та ставив питання про відшкодування матеріальної шкоди у сумі 2 446 гривень та 3 000 гривень в якості відшкодування моральної шкоди завданої залиттям квартири з вини відповідача.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 13 жовтня 2014 року позовні вимоги ОСОБА_3 було задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 матеріальну шкоду в сумі 1 646 гривень як вартість ремонту квартири та 800 гривень - оцінка вартості відновлювальних робіт.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 моральну шкоду в сумі 100 гривень.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Не погоджуючись із рішенням суду відповідач подала апеляційну скаргу, де ставила питання про зміну рішення суду в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_3 та ухвалення нового рішення в зазначеній частині про відмову в задоволенні позовних вимог. Так як судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права.

Вказуючи при цьому, що суд помилково прийшов до висновку про заподіяння майнової шкоди позивачу саме з її вини. При цьому матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що залиття сталося 30 червня 2014 року. Є лише, акт обстеження квартири позивача представниками ЖРЕО - 409 від 09.07.2014 року, в якому встановлено, що стіни були сухими, не вологими, на стелі та стіні руді плями на внутрішній стіні, що межує з ванною кімнатою та туалетом. З наданого доказу можна дійти висновку, що дійсно сталося залиття, але встановити дату залиття квартири неможливо, оскільки стіни були сухими.

У даному випадку відсутня вина відповідача, протиправність діяння або бездіяльності відповідача, та наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням або бездіяльності відповідача. Отже й відсутні підстави для настання цивільно - правової відповідальності відповідача.

У судовому засіданні апелянт підтримала подану апеляційну скаргу та просила суд їх задовольнити у повному обсязі. Позивач не визнав апеляційну скаргу, заперечував проти їх задоволення.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

При зверненні до суду із позовом ОСОБА_3 свої вимоги мотивував тим, що 30.06.2014 року його квартиру за адресою АДРЕСА_1, було затоплено відповідачем ОСОБА_4, яка мешкає в квартирі АДРЕСА_2. Внаслідок залиття було спричинено шкоду, а саме: пошкоджено стелю - 7 кв.м. та частково стіни на кухні - 5 кв.м.

Суд першої інстанції задовольняючи позов виходив з того, що позивачем доведений факт спричинення відповідачем матеріальної шкоди з належної їй квартири в результаті залиття квартири з вини останньої. Надані докази свідчать про те, що житлове приміщення позивача було залито з вище розташованої квартири, що належить ОСОБА_4 Встановлено обсяг пошкоджень, а також вартість відновлювального ремонту. Витрати на послуги суб'єкта оціночної діяльності - ПП «Альянс Експерт» по оцінці вартості матеріального збитку склали 800 гривень. Суд також вважав, доведеними позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди у в розмірі 100 гривень.

Проте погодитися з такими висновками суду не можна виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Відповідно до положень ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Звертаючись за захистом своїх порушених прав позивач вказував на те, що залиття його квартири з вини відповідача відбулося 30.06.2014 року . Однак, ні акт від 09.07.2014 року ( а.с.5) ні витяг із журналу № 2 обліку заявок по сантехобладнанню ЖРЕО -409 ОДС - 11 ( а.с. 27 - 28), ні акт складений ЖРЕО - 409 від 02.10.2014 року ( а.с. 31), що надавався позивачем на підтвердження заявлених позовних вимог не містять у собі доказів на підтвердження дати та причин залиття.

На підтвердження вартості відновлювального ремонту позивачем було надано висновок про вартість збитку ( а.с. 6). При цьому даний висновок не містить переліку необхідних робіт по відновлювальному ремонту, як і переліку пошкодженого майна. Враховуючи те, що метою проведення оцінки було - визначення вартості матеріального збитку завданого через пошкодження майна власника.

Зазначене вище, на думку колегії суддів свідчить про те, що позивачем не було надано доказів на підтвердження заявлених позовних вимог, хоча у відповідності до положень ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, установлених ст. 61 цього Кодексу.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження у ході апеляційного розгляду справи, а відтак рішення суду не можна визнати законним та обґрунтованим. Воно підлягає скасуванню з постановленням нового за правилами ст. 309 ЦПК України, за яким позивачу слід відмовити у задоволенні заявлених позовних вимог у зв'язку з їх недоведеністю.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 313, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 13 жовтня 2014 року скасувати та постановити нове, за яким:

ОСОБА_3 відмовити у задоволенні заявлених позовних вимог до ОСОБА_4, третя особа Житлова ремонтно-експлуатаційна організація № 409 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої залиттям квартири.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення. Може бути оскаржено шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: