Справа № 468/2462/14-ц
БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
_____________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем У К Р А Ї Н И

26.01.2015 року Баштанський районний суд Миколаївської області

в складі головуючого судді Бойко Л.Л. при секретарі Цегельник Н.В.

за участю представників сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Баштанка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Баштанської районної ради Миколаївської області та Баштанської районної державної адміністрації Миколаївської області, третя особа приватний нотаріус Баштанського районного нотаріального округу Миколаївської області ОСОБА_3 про визнання права на постійне користування земельною ділянкою в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

19.12.2014 року позивач звернувся до суду з позовом про визнання права на постійне користування земельною ділянкою в порядку спадкування за законом. На підтвердження позовних вимог в заяві вказав, що після смерті його батька ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_4 відкрилася спадщина на спадкове майно, в тому числі на право постійного користування земельною ділянкою площею 38,1 га, яка розташована в межах території Кашперо-Миколаївської сільської ради Баштанського району Миколаївської області, що належала останньому на підставі Державного акту на право постійного користування землею, виданого на підставі рішення 4 сесії 22 скликання Баштанської районної ради народних депутатів від 12 травня 1995 року №7. В лютому 2014 року він звернувся до відділу Держземагенства Баштанського району по питанню подальшого користування вищевказаною земельною ділянкою, де отримав роз'яснення, щодо неможливості успадкування права користування земельною ділянкою, так як це не передбачено законодавством. При звернені до нотаріуса по питанню оформлення в спадкових правах, останнім було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії. На думку позивача право користування вищевказаною земельною ділянкою входить до складу спадкового майна та не припинилось в зв'язку зі смертю спадкодавця, оскільки смерть користувача земельною ділянкою не є підставою для припинення даного права, а тому просив визнати за ним право на постійне користування вищевказаною земельною ділянкою в порядку спадкування після смерті батька ОСОБА_4.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_5 позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.

В судовому засіданні представник відповідача Баштанської районної ради Миколаївської області - Бальчунас Л.В. зазначила, що до повноважень Баштанської районної ради на даний час не відноситься видача земельних ділянок для сільськогосподарських потреб, а тому вважає, що вони не є належним відповідачем, в зв'язку з чим питання щодо визнання позову або ж його заперечення, ними не вирішувалось по суті.

В судове засідання представник відповідача Баштанської районної державної адміністрації не з'явився. Про день, час та місце розгляду справи відповідач повідомлений вчасно та належним чином (через книгу розносної кореспонденції). Клопотань про відкладення розгляду справи та заперечень не надходило.

В судове засідання третя особа приватний нотаріус ОСОБА_3 не з'явився. Про день, час та місце розгляду справи повідомлений вчасно та належним чином (рекомендованим листом з повідомленням). Заяв про відкладення розгляду справи та заперечень від нього не надходило.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи (копію свідоцтва про народження ОСОБА_1, батьками якого записані ОСОБА_4 та ОСОБА_7; копію державного акту на право постійного користування землею, згідно якого ОСОБА_4 на праві постійного користування належала земельна ділянка площею 38,1 га, яка розташована в межах території Кашперо-Миколаївської сільської ради Баштанського району Миколаївської області; копію свідоцтва про смерть 20.12.2013 року ОСОБА_4; копію трудової книжки заповненої на ім'я ОСОБА_1; копію довідки АБ №697007 з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України; копію протоколу №1 зборів учасників фермерського господарства «ОСОБА_4» від 17.10.2013 року, згідно якого було припинено повноваження голови даного господарства ОСОБА_4 та затверджено головою господарства ОСОБА_1; копії квитанції; копію статуту фермерського господарства «ОСОБА_4»; копію постанови приватного нотаріуса Баштанського районного нотаріального округу Миколаївської області ОСОБА_3 від 03.10.2014 року; копію паспорту на ім'я ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1; копію спадкової справи №5/2014, заведеної після смерті 20.12.2013 року ОСОБА_4.), суд вважає позовні вимоги доведеними та такими що підлягають задоволенню.

Із змісту статті 7 Закону України «Про фермерське господарство» слід, що для отримання (придбання) у власність або в оренду земельної ділянки державної власності з метою ведення фермерського господарства громадяни звертаються до відповідної районної державної адміністрації. Для отримання у власність або в оренду земельної ділянки із земель комунальної власності з метою ведення фермерського господарства громадяни звертаються до місцевої ради.

Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до вимог ст. 1261 ЦК України - у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

В силу п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за №7 «Про судову практику у справах про спадкування», відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут).

В силу п. 23 вказаної постанови, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

В судовому засіданні встановлено, що на підставі рішення 4 сесії 22 скликання Баштанської районної ради народних депутатів від 12 травня 1995 року №7 ОСОБА_4, як голові фермерського господарства, було надано на праві постійного користування земельну ділянку площею 38,1 га, яка розташована в межах території Кашперо-Миколаївської сільської ради Баштанського району Миколаївської області, для розширення селянського (фермерського) господарства.

ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_4 помер. Позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_4, який прийняв спадщину, звернувшись до нотаріуса з відповідною заявою. Крім нього, спадкоємцями за законом є дружина померлого - ОСОБА_7 та син померлого - ОСОБА_8, однак вони відмовилися від прийняття спадщини, подавши своєчасно відповідні заяви до нотаріуса.

Постановою приватного нотаріуса Баштанського районного нотаріального округу Миколаївської області ОСОБА_3 від 03.10.2014 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті 20.12.2013 року ОСОБА_4 на вищевказану земельну ділянку.

Зборами учасників фермерського господарства «ОСОБА_4» від 17.10.2013 року були прийняті рішення щодо припинення повноважень голови даного господарства ОСОБА_4 та затвердження головою господарства ОСОБА_1.

Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно вимог статті 407 ЦК України, право користування чужою земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) може відчужуватися і передаватися у порядку спадкування, крім випадків, передбачених частиною третьою цієї статті, із змісту якої слід, що право користування земельною ділянкою державної або комунальної власності для сільськогосподарських потреб не може бути відчужено її землекористувачем іншим особам, внесено до статутного фонду, передано у заставу.

Аналіз вищезазначених правових норм вбачає, що право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) може бути передано (в даному випадку) в порядку спадкування, тобто воно не припиняється внаслідок смерті спадкодавця, а тому суд, враховуючи вищенаведені обставини (зокрема неможливість оформлення спадкових прав в органах нотаріату), вважає необхідним захистити право позивача шляхом визнання за ним права постійного користування вищевказаною земельною ділянкою , в порядку спадкування.

Вищевикладене вбачає підстави для задоволення позову.

На підставі викладеного та керуючись ст. 10, 60, 212, 215, 218 ЦПК України суд,-

ВИРІШИВ:

позовні вимоги задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, право на постійне користування земельною ділянкою площею 38,1 га, розташованої в межах території Кашперо-Миколаївської сільської ради Баштанського району Миколаївської області, що належала померлому ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_4 на підставі Державного акту на право постійного користування землею серії МК №216, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №95 від 03 липня 1995 року, у порядку спадкування.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня його проголошення (отримання копії цього рішення).

Головуючий по справі суддя