Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа № 126/4428/14-ц

Провадження № 2/126/102/2015

"20" січня 2015 р. м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Хмель Р. В.

секретар Дончик О. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бершадь цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Кидрасівської сільської ради, ОСОБА_3, ОСОБА_4, про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_5. Позивачка будучи онучкою померлої та спадкоємицею на її майно за заповітом від 01.10.1985 року, прийняла спадкове майно відповідно до Цивільного кодексу в редакції 1963 року.

До складу спадкового майна входить сертифікат про право на земельну частку (пай). Однак оформити право на спадкове майно вона не має можливості, так як відсутні документи, які б підтверджували родинні зв'язки позивачки з померлою бабусею та втрачено оригінал правовстановлюючого документу - сертифікату про право на земельну частку (пай).

Вказані обставини стали причиною того, що ОСОБА_1 при зверненні до нотаріальної контори отримала постанову нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а тому звернулась до суду з позовом, якому просить постановити рішення суду, яким визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 право приватної власності в порядку спадкування за заповітом від 01.10.1985 року, реєстр за №39 після смерті ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 на земельний сертифікат (пай) серії НОМЕР_1 від 07.05.1996 року, площею 3,39 (га) в умовних кадастрових гектарах, що видано на підставі рішення за №103 від 17.04.1996 року Бершадської РДА, реєстраційний №311 від 11.06.1996 року та встановити факт родинних відносин, що ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 є бабкою ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилась, однак надала на адресу суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи без її участі.

Представник відповідача у судове засідання також не з'явився, однак Кидрасівський сільський голова надав суду письмову заяву про визнання позову та розгляд справи без участі представника сільської ради.

Інші відповідачі також не з'явилися в судове засідання та подали письмові заяви про визнання позову та розгляд справи за їх відсутності

Враховуючи те, що сторони скористались своїм правом передбаченим ч.2 ст.158 ЦПК України, заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі.

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що відповідно до копії свідоцтва про смерть (а.с.3) ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_5, після смерті якої відкрилась спадщина на спадкове майно, зокрема на право на земельну частку (пай), що підтверджується витягом з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки (а.с.18), де вказано, що ОСОБА_5 була власницею сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 по Кидрасівській сільській раді Бершадського району Вінницької області .

Згідно довідки Кидрасівської сільської ради №208 від 13.06.2001 року (а.с.14), № 410 від 12.10.2014 року (а.с.7) та № 409 від 22.10.2014 року (а.с.8) спадкове майно після смерті ОСОБА_4 прийняла онучка ОСОБА_1.

Позивачка будучи спадкоємцем на все майно після смерті ОСОБА_5, відповідно до заповіту від 01.10.1985 року (а.с.10), отримати свідоцтво про право на спадщину не має змоги оскільки відсутні відомості про реєстрацію заповіту у спадковому реєстрі, відсутні документи, які б підтверджували родинні зв'язки позивачки з померлою та втрачено оригінал правовстановлюючого документу, що вказано у постанові нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 22.10.2014 року (а.с. 17).

Враховуючи те, що спадкодавець помер у 1998 році відносини, які виникають під час спадкування його майна регулюються ЦК України в редакції1963 року, яка була чинна на той час.

Ч . ст. 549 ЦК України 1963 року визначає, що визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Відповідно до с т. 529 цього ж кодексу при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. А ст. 534 вказує на те, що кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Заповідач може у заповіті позбавити права спадкоємства одного, кількох або всіх спадкоємців за законом.

При цьому судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 звернулась до нотаріуса із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, а не заповітом. Інші спадкоємці до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини чи про відмову від прийняття спадщини не звертались. Однак враховуючи , що нотаріальне оформлення спадкового майна є пріоритетним згідно цивільного законодавства, тому суд зважаючи на те, що позивачка не зверталась до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, вважає, що в подальшому слід розглядати її як спадкоємицю на майно померлої ОСОБА_5 за законом.

До складу спадщини у даному випадку входить право на земельну частку (пай) відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 по Кидрасівській сільській раді Бершадського району Вінницької області. Оригінал даного сертифікату було втрачено у зв'язку з чим В газеті "Бершадський край" 24.10.2014 року було поміщено оголошення (а.с.4).

Лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 роз'яснює, що статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини.

Тому суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги в частині визнання права на спадкове майно частково, зокрема визнати за позивачкою право на земельну частку (пай) відповідно до сертифікату за законом.

Те, що ОСОБА_1 дійсно є онукою померлої ОСОБА_5 підтверджують вищеописані довідки Кидрасівської сільської ради про прийняття нею спадщини, свідоцтво про народження ОСОБА_1 та свідоцтво про одруження її батьків (а.с.11), свідоцтво про одруження ОСОБА_1 (а.с.12) внаслідок якого її прізвище було змінено на "ОСОБА_1". Надати свідоцтво про народження матері позивачки ОСОБА_3 немає можливості, так як не збереглись актові записи про її народження згідно довідки ВДРАЦС (а.с.33). Однак, згідно виписок з погосподарської книги (а.с.34-35) ОСОБА_3 була дочкою ОСОБА_5 та проживала разом з нею в одному будинку.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України в судовому порядку може бути встановлено факт родинних відносин між фізичними особами.

Згідно п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року р. № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо твердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію у зв'язку із втратою годувальника.

Отже, враховуючи те, що встановлення факту, про який просить заявниця має для неї важливе значення, оскільки дає право на оформлення спадкового майна після смерті бабусі, суд вважає за необхідне задовольнити дану позовну вимогу.

Відповідно до п.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Враховуючи вищенаведене суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та законними, а отже такими, що підлягають до часткового задоволення із зазначених підстав.

Керуючись ст. ст. 529, 549 ЦК України в редакції 1963 року, ст. ст. 174, 209, 213 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити частково.

Встановити факт родинних відносин, що ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 є бабкою ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 право на земельну частку (пай) розміром 3,39 в умовних кадастрових гектарах, розміщеної на території Кидрасівської сільської ради Бершадського району Вінницької області, відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 виданого Бершадською районною державною адміністрацією 11.06.1996 року.

В решті позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Вінницької області через Бершадський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-ти денний строк з дня отримання його копії.

Суддя Р. В. Хмель