АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія 26 ( 1 ) Українець Ю.Й.
Доповідач - Савіна Г.О.
У Х В А Л А

Іменем України

15 вересня 2010 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: - Савіної Г.О.

суддів: - Зубакової В.П., Турік В.П.

при секретарі: - Євтодій К.С.,

за участю: представника відповідача Відділення Фонду Лутоніної Надії Володимирівни,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_8 - ОСОБА_9 на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 14 квітня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_8 до Відкритого акціонерного товариства «Суха Балка», Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області про стягнення заборгованості по щомісячним (страховим) виплатам відшкодування втраченого заробітку, компенсації втрати частини відшкодування шкоди у зв'язку з порушенням строків виплати та відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А :

У червні 2007 року позивач ОСОБА_8 звернувся до суду із позовом до Відкритого акціонерного товариства «Суха Балка» (надалі - ВАТ «Суха Балка») та Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області (надалі - Відділення Фонду) про стягнення заборгованості по щомісячним (страховим) виплатам відшкодування втраченого заробітку, компенсації втрати частини відшкодування шкоди у зв'язку з порушенням строків виплати та відшкодування моральної шкоди, посилаючись на те, що відповідач ВАТ «Суха Балка» при перерахуванні позивачеві розміру щомісячних виплат відшкодування втраченого заробітку, неправомірно не застосував деякі коефіцієнти тарифних ставок працівників підприємства (2,0 з 01 липня 1994 року, 2,5 з 01 січня 1996 року), що призвело до значного заниження належних йому сум відшкодування шкоди і утворило заборгованість по ним. Тому просив суд: стягнути на його з ВАТ «Суха Балка» заборгованість із щомісячних виплат відшкодування втраченого заробітку за період з 01 липня 1994 року до 01 квітня 2001 року в сумі 7786 грн. 97 коп., компенсацію втрати частини відшкодування шкоди (заробітної плати, доходів) у зв'язку із порушенням строків виплати за період з 01 січня 1998 року по 01 квітня 2001 року станом на травень 2007 року в сумі 8480 грн. 62 коп., та 5000 грн. у відшкодування моральної шкоди, допустити рішення до негайного виконання в межах стягнення всієї суми заборгованості по щомісячних виплатах відшкодування втраченого заробітку і компенсації втрати частини заробітної плати, доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати.

Стягнути з Відділення Фонду заборгованість по щомісячним страховим виплатам відшкодування втраченого заробітку за період з 01 квітня 2001 року по 01 червня 2007 року в сумі 12657 грн. 13 коп. та компенсацію втрати частини відшкодування шкоди (заробітної плати, доходу) у зв'язку з порушенням строків виплати за період з 01 квітня 2001 року по 01 червня 2007 року в сумі 3316 грн. 51 коп., а також щомісячно по 716 грн. 41 коп., починаючи з 01 червня 2007 року до зміни обставин, що є підставою для перерахунку або припинення виплат. Допустити рішення до негайного виконання в межах стягнення всієї суми заборгованості по щомісячних виплатах відшкодування втраченого заробітку і компенсації втрати частини заробітної плати, доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 14 квітня 2010 року у позові ОСОБА_8 відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_8 - ОСОБА_9 просить рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог з тих підстав, що відповідач неправомірно не застосував коефіцієнти підвищення тарифних ставок, а саме : 2.0 з 01.07.1994р., 2.5 з 01.01.1996р., що призвело до зниження належних позивачу сум відшкодування шкоди.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга представника позивача ОСОБА_9 підлягає відхиленню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_8 з 22 червня 1951 року по 28 квітня 2000 року працював на шахті «Південна» РУ ім. ХХ партз'їзду тресту «Ленінруда», правонаступником якого є ВАТ «Суха Балка». У 1983 році у позивача виявлено професійне захворювання (силікоз) і за результатами огляду ЛТЕК йому встановлено 35 % втрати професійної працездатності, при наступному переогляді з 01 липня 1995 року ОСОБА_8 встановлено 35 % втрати професійної працездатності безстроково та визнано його інвалідом третьої групи.

Спір виник з приводу, на думку позивача, неправильного застосування коефіцієнтів підвищення тарифних ставок і посадових окладів до сум відшкодування шкоди ВАТ «Суха Балка» з 01.07.1994р. та з 01.01.1996р., що потягло в подальшому неправильне нарахування та виплату регресних сум підприємством та страхових сум, які виплачує відділення Фонду з 01.04.2001р.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, дав їм належну правову оцінку та обґрунтовано виходив з відсутності підстав для задоволення позову у зв'язку з не наданням позивачем та його представником доказів на підтвердження його позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до 28 «Правил відшкодування власником підприємства, установи і організації або уповноваженим ним органом шкоди, заподіяної працівнику ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням ним трудових обов'язків», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №472 від 23.06.1993р. в редакції зі змінами, внесеними Постановою Кабінету Міністрів України №492 від 18.07.1994р. (надалі - Правила), перерахування розміру відшкодування шкоди (втраченого заробітку, витрат на соціальну і медичну допомогу) проводиться у разі: підвищення тарифних ставок (окладів) працівників госпрозрахункових і бюджетних підприємств, а також заробітної плати відповідно до колективного договору.

Положення про перерахунок сум відшкодування шкоди передбачено Галузевими угодами між Міністерством промислової політики України та добровільними виробничими об'єднаннями і ЦК профспілок на 1995-2000 рр., а саме: роботодавець проводить перерахунок відшкодування шкоди, пов'язаної з виконанням трудових обов'язків одночасно з підвищенням на підприємстві тарифних ставок та посадових окладів на коефіцієнт фактичного підвищення заробітної плати за даною професією.

Госпрозрахункові підприємства, виходячи із своїх фінансових можливостей самостійно визначають зростання коефіцієнтів тарифних ставок (посадових окладів) та терміни їхнього запровадження відповідно до фінансових можливостей та граничного розміру коефіцієнтів підвищення тарифних ставок та посадових окладів, вказаних в Постановах КМУ за погодженням із профспілковими органами підприємства, що відповідно відзначалося в Спільних Постановах адміністрації та профспілкових організацій, які встановлювали розмір підвищення тарифних ставок та посадових окладів.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем - ВАТ «Суха Балка», відповідно до наказів по підприємству, в межах своїх повноважень та, виходячи із своїх фінансових можливостей, проводився перерахунок сум відшкодування шкоди позивачу, заподіяної внаслідок ушкодження здоров'я при виконанні ним трудових обов'язків.

Так, відповідно до наказу №543 від 29.07.1994р. по руднику «Суха Балка» та сумісної Постанови адміністрації і профспілкової організації збільшення тарифних ставок у 2 рази з 01.07.1994р. відбулося без збільшення фонду споживання, в результаті чого середньомісячна заробітна плата по руднику залишилась без змін.

Відповідно сумісної Постанови адміністрації і профспілкової адміністрації від 28.12.1995р. №1982 тарифні ставки та посадові оклади були підвищені на коефіцієнт 2,5 з 01.01.1996р. і в межах наявного фонду споживання підприємство знайшло можливість збільшити суми відшкодування шкоди в 1,25 рази, але без збільшення фактичної заробітної плати.

Згідно ст. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Але, позивачем та його представником, всупереч вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України (в редакції 2004 року), який діяв на час розгляду справи, так і не надано суду першої та апеляційної інстанції жодного доказу на підтвердження своїх позовних вимог щодо фактичного підвищення заробітної плати за оспорюваний період.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову в позові у зв'язку з його недоведеністю.

Посилання в апеляційній скарзі на судові рішення по іншим справам, як на підставу звільнення від доказування згідно ч.3 ст. 61 ЦПК України безпідставне, тому що ч.3 ст. 61 ЦПК України передбачає підставу звільнення від доказування преюдиціальність обставини, існування або не існування якої встановлене судовим рішення, що вступило в законну силу, у цивільній, господарській або адміністративній справі. Ці обставини не доказуються при розгляді інших справ, в яких беруть участь ті ж особи, або особа щодо якої встановлені ці обставини, проте у справах по яких ухвалені рішення, на які посилається представник позивача як на підставу звільнення від доказування, позивач ОСОБА_8 участі не приймав.

Інші доводи представника позивача, викладені в апеляційній скарзі, не можуть бути взяті до уваги, оскільки вони фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди з висновками суду по їх оцінці.

За таких обставин підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_8 - ОСОБА_9 - відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 14 квітня 2010 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Г.О.Савіна

Судді: В.П.Турік

В.П.Зубакова