Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
№22-ц/778/313/15 Головуючий у 1 інстанції Сухоручко Ю.О.
Суддя-доповідач Дзярук М.П.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Крилової О.В.,

Суддів: Дзярука М.П.,

Трофимової Д.А.,

При секретарі Семенчук О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК" на рішення Краматорського міського суду Донецької області від 22 липня 2014 року у справі за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК" до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2013 року ПАТ "ПУМБ" звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості.

В позові зазначало, що 06.09.2006 року між ПАТ "ПУМБ" та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір № 4962686. Згідно договору ОСОБА_4 отримав кредит у розмірі 9 000 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом, та взяв на себе зобов'язання повернути банку кредит частинами в розмірах, в порядку та в строки, визначені Кредитним договором.

Враховуючи, що ОСОБА_4 не виконав належним чином своїх зобов'язань за кредитним договором, у зв'язку з чим у нього виникла заборгованість, ПАТ "ПУМБ" просило суд стягнути з ОСОБА_4 на користь Банку: заборгованість, станом на 24.03.2014 p., за сумою кредиту у розмірі 5 021,43 доларів США , заборгованість із сплати процентів за користування кредитом в розмірі 2 526. 55 доларів США, пеню в розмірі еквівалентної 871,82 доларів США, штраф за порушення зобов'язання еквівалентний розміру 90 доларів США .

Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 22 липня 2014 року у задоволені позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ПАТ "ПУМБ" подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність, порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, та стягнути з ОСОБА_4 понесені Банком судові витрати.

Відповідно до розпорядження ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ № 2710/38-14 від 02.09.2014 року про зміну територіальної підсудності судових справ, підсудність даної справи визначено саме апеляційному суду Запорізької області.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з підстав пропуску позивачем строку давності та подання відповідачем заяви про застосування строку позовної давності.

Проте з таким висновком суду в повному обсязі погодитися не можна, оскільки його зроблено у зв"язку з невідповідністю висновків суду обставинам по справі та порушенням норм матеріального права.

Судом першої інстанції встановлено, що 06 вересня 2006 року між ЗАТ "Перший Український Міжнародний Банк", правонаступником прав та обов'язків якого є ПАТ "Перший Український Міжнародний Банк" та ОСОБА_4 був укладений кредитний договір №4962686, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 9 000,00 доларів США з кінцевим терміном повернення кредитних коштів до 06 вересня 2013 року та зі сплатою відсотків за користування кредитом.

Зобов"язання щодо видачі кредиту, банк виконав в повному обсязі.

Згідно умов кредитного договору погашення кредиту і сплата процентів за користування кредитом здійснюється позичальником частинами - щомісячними платежами у розмірах та у строки, передбачені графіком платежів.

Пунктом 6.9 передбачений строк дії договору до моменту виконання сторонами взятих за договором зобов'язань, тобто сторони встановили як строк дії договору - до моменту виконання сторонами в повному обсязі взятих на себе зобов'язань (п. 6.9) , так і строки виконання зобов'язань зі щомісячним погашенням платежів, останній з яких у визначеній сумі підлягав виконанню в строк до 06 вересня 2013 року.

Таким чином, графіком платежів, який є складовою частиною договору, погашення кредитної заборгованості та строки сплати чергових платежів визначено місяцями.

Отже, поряд зі встановленням строку дії договору сторони встановили і строки виконання боржником окремих зобов'язань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов'язання, яке виникло на основі договору.

Строк виконання кожного щомісячного зобов'язання згідно з ч. 3 ст. 254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку.

Апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_4 перестав виконувати щомісячні зобов'язання з погашення кредиту з 11 травня 2010 року, а з 04 квітня 2010 року - зобов'язання зі сплати процентів за користування кредитом, у той час як з вимогами про стягнення заборгованості за кредитом банк звернувся 12 листопада 2013 року після спливу строку договору, включивши до позовних вимог всю заборговану суму.

Разом з тим, відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку.

Після переривання перебіг позовної давності починається заново (чч. 1, 3 ст. 264 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Зокрема, ч. 2 ст. 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

З урахуванням особливостей конкретних правовідносин початок перебігу позовної давності пов'язаний з певними юридичними фактами та їх оцінкою управомоченою особою.

Так, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. 5 ст. 261 ЦК України).

У зобов'язаннях, в яких строк виконання не встановлено або визначено моментом вимоги кредитора, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст. ст. 252-255 ЦК України.

При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України).

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Судом встановлено, що згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов'язаний здійснювати повернення кредиту частинами (щомісячними платежами) в розмірі та в строки, визначені графіком повернення кредиту та щомісячно сплачувати проценти за користування кредитом, а також встановлено відповідальність за порушення графіку повернення кредиту та процентів за користування ним.

Оскільки умовами договору (графіком погашення кредиту) встановлені окремі самостійні зобов'язання, які деталізують обов'язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов'язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового траншу, а відтак і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення.

Оскільки за умовами договору погашення кредиту повинно здійснюватись позичальником частинами кожного 11 числа місяця, а процентів - кожного місяця з 5 по 11 число, наступного за місяцем, в рахунок якого вносяться кошти, початок позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з моменту (місяця, дня) невиконання позичальником кожного із цих зобов'язань.

У зв'язку з чим висновок суду про застосування позовної давності за весь період погашення кредиту, останній платіж по якому повинен був бути здійснений 06.09.2013р. ґрунтується на неправильному застосуванні норм матеріального права, що призвело до ухвалення незаконного рішення.

З огляду на викладене, у випадку неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Перебіг позовної давності буде починатись в залежності від закінчення строку сплати кожного із щомісячних платежів.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 6 листопада 2013 року , постанові Вищого господарського суду України від 12 грудня 2012 року та від 7 березня 2013 року.

З урахуванням викладеного , апеляційний суд вважає за необхідне задовольнити позов частково, стягнувши з відповідача на користь банку заборгованість по кредиту в межах строку позовної давності за період з листопада 2010 року в сумі 4 161,78 доларів США та по відсоткам в сумі 1 023,43 доларів США .

Встановлено, що умовами договору передбачено застосування пені та штрафу як виду цивільно-правової відповідальності за порушення позичальником строків погашення кредиту і процентів за користування ним.

Розрахунок суми пені було здійснено банком за період з 02.11.2012 року по 02.10.2013 року в розмірі 871,82 доларів США , тобто за останній рік що передував року звернення позивача з даним позовом. Таким чином, стягненню з відповідача на користь банку підлягає сума пені у розмірі 871,82 дол. США та сума штрафу у розмірі 90 дол. США.

З відповідача слід стягнути судовий збір на користь позивача в порядку ст. 88 ч. 1 ЦПК України у сумі 766 грн. 50 коп.

Керуючись ст.ст. 303,307, 309, 313, 314, 316,317,319 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК" - задовольнити частково.

Рішення Краматорського міського суду Донецької області від 22 липня 2014 року у цій справі скасувати та ухвалити нове рішення наступного змісту.

Позов ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК" до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк" заборгованість за кредитним договором № 4962686 від 06.09.2006 року за сумою кредиту у розмірі 4 161,78 доларів США, заборгованість за відсотками в розмірі 1 023,43 доларів США, пеню в розмірі 871,82 доларів США та штраф в розмірі 90 доларів США, а також судовий збір у розмірі 766,50 грн.

В іншій частині позову - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, проте може бути оскаржено протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: