АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
_______________________________________
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого - судді Рейнарт І.М.

суддів Качана В.Я., Барановської Л.В.

при секретарі Кропивній К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 24 листопада 2014р. про залишення без розгляду позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2

про визнання договору дарування недійсним,

встановила:

у жовтні 2013р. позивач звернувся до суду з позовом про визнання недійсним договору дарування квартири АДРЕСА_1, укладений 20 лютого 2012р. між ОСОБА_3 та ОСОБА_2

Ухвалою суду від 24 листопада 2014р. позов залишено без розгляду.

У поданій апеляційній скарзі позивач просить ухвалу суду скасувати, справу направити на новий розгляд.

Апелянт посилається на порушення судом норм процесуального права, так як ні він, ні його представник не були належним чином повідомленими про день та час розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши суддю доповідача, пояснення представника відповідача, яка заперечувала проти апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона підлягає задоволенню з таких підстав.

Залишаючи позовну заяву без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що належним чином повідомлений позивач, не з'явився у судові засідання 11 серпня 2014р., 22 вересня 2014р., 27 жовтня 2014р. та 24 листопада 2014 року, причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутність не подав.

Проте, повністю погодитися з такими висновками суду першої інстанції не можна, так як вони не відповідають наявним матеріалам справи та не ґрунтуються на нормах процесуального права.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 207 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Частиною 5 статті 76 ЦПК України передбачено, що вручення судової повістки представникові особи, яка бере участь у справі, вважається врученням повістки і цій особі.

З матеріалів справи вбачається, що про розгляд справи 11 серпня 2014р. позивач був належним чином повідомленим (с.с.176), проте, направив телеграму про перенесення розгляду справи у зв'язку із своєю хворобою та відпусткою свого представника.

У зв'язку із неявкою позивача та його представника, судовий розгляд 11 серпня 2014р.

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/1929/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Скрипка О.І.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Рейнарт І.М.
був перенесений на 22 вересня 2014р., про що суд повідомив позивача (с.с.184).

У судове засідання 22 вересня 2014р. представник позивача не з'явилася, подала заяву

- 2 -

про перенесення судового розгляду у зв'язку із її зайнятістю, у зв'язку із чим у судовому засіданні було оголошено перерву до 27 жовтня 2014 року (с.с.185-186).

Про судовий розгляд, призначений на 27 жовтня 2014р., позивач був повідомлений відповідно до вимог ст.ст. 74, 76 ЦПК України, що підтвержується повідомленням про вручення повістки про виклик ( с.с.189).

Згідно довідки від 27 жовтня 2014р. справу за позовом ОСОБА_1 знято з розгляду у зв`язку із хворобою судді, а розгляд справи перенесено на 24 листопада 2014 року (с.с.190).

В матеріалах справи наявна розписка дочки позивача про отримання судової повістки на 24 листопада 2014р. (с.с.194).

Згідно журналу судового засідання від 24 листопада 2014р. позивач у судове засідання не з'явився.

За змістом ч. 1 ст. 207 ЦПК України та ст. 169 ЦПК України повторною неявкою позивача у судове засідання може вважатися тільки друга підряд неявка позивача, а не загальна кількість неявок протягом всього судового розгляду справи.

Судовий розгляд 27 жовтня 2014р. не відбувся у зв'язку із хворобою судді, тому суд не мав правових підстав враховувати, що позивач не з'явився у судове засідання 27 жовтня 2014р., а відтак і не мав правових підстав вважати, що позивач 24 листопада 2014р. повторно не з'явився у судове засідання.

Враховуючи, що при постановлені ухвали про залишення позову без розгляду, судом першої інстанції було допущено порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, судова колегія вважає, що ухвалу суду першої інстанції необхідно скасувати, а матеріали цивільної справи направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст.307, 311, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 24 листопада 2014р. скасувати, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору дарування недійсним повернути до Деснянського районного суду м. Києва для продовження розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: