Справа № 495/9642/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2015 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді: Мишко В.В.

при секретарі судового засідання: Охримчук А.В.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 (паспорт серії НОМЕР_3 виданий 13.06.2012 року)

ОСОБА_2 (довіреність № 91 від 22.12.2014 року)

від відповідача: ОСОБА_3 (довіреність 144 від 08.10.2014 року)

від третьої особи: Шевченко Ю.А. (довіреність № 01-39/9 від 05.01.2015 року)

від прокуратури: Дименко А.І. (посвідчення № 014982 видане 01.02.2013 року)

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 495/9642/14-ц

за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_6

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Служби у справах дітей Білгород-Дністровської районної державної адміністрації

за участю Білгород-Дністровської міжрайонної прокуратури

про позбавлення батьківських прав

В С Т А Н О В И В:

24.12.2014 року ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернулася до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовною заявою до ОСОБА_6 (далі по тексту - відповідач) за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Служби у справах дітей Білгород-Дністровської районної державної адміністрації (далі по тексту - третя особа) за участю Білгород-Дністровської міжрайонної прокуратури про позбавлення батьківських прав (а.с.2-6).

Так, позивач просить суд позбавити ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 батьківських прав по відношенню до його малолітньої донки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Позивач та його представник в судових засіданнях 21.01.2015 року та 29.01.2015 року заявлені позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити.

Представник відповідача в судових засіданнях 21.01.2015 року та 29.01.2015 року не заперечував проти заявлених ОСОБА_1 позовних вимог.

Представник третьої особи в судових засіданнях 21.01.2015 року та 29.01.2015 року заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні 29.01.2015 року заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Розглянувши позовну заяву, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, заслухавши в судових засіданнях пояснення учасників судового процесу, суд дійшов до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, 03.06.2011 року між позивачем - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, та відповідачем - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, було зареєстровано шлюб Виконавчим комітетом Володимирівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, про що зроблено відповідний актовий запис за № 03, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_4 (а.с.11).

Від сумісного шлюбу у сторін ІНФОРМАЦІЯ_13 року народилася донька - ОСОБА_7, що підтверджується виданим 09.12.2011 року Виконавчим комітетом Крутоярівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, про що свідчить свідоцтво про народження серії НОМЕР_5, актовий запис за № 43 (а.с.10).

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 16.12.2011 року по справі № 2-4849/11 шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 розірвано (а.с.12).

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 16.03.2012 року по справі № 1505/1149/2012 стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1 кошти на її утримання у розмірі 500 грн. щомісяця, починаючи з 08.02.2012 року до досягнення дитиною - донькою ОСОБА_7, 3-х річного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_15 року (а.с.15-16).

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 05.04.2012 року по справі № 1505/1148/2012 стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини - доньки ОСОБА_7 у розмірі 600 грн. щомісяця, починаючи з 08.02.2012 року до досягнення нею повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_14 року (а.с.14).

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 19.06.2012 року рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 16.03.2012 року змінено. Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1 кошти на її утримання у розмірі 200 грн. щомісяця, починаючи з 08.02.2012 року до досягнення дитиною - донькою ОСОБА_7, 3-х річного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_15 року (а.с.18-19).

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 19.06.2012 року рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 05.04.2012 року залишено без змін (а.с.17).

Згідно із довідкою ВДВС Б-Дністровського МУЮ № 03-14-41514 від 17.11.2014 року, ОСОБА_1 за період часу з 08.02.2012 року по 06.11.2014 року дійсно не отримувала аліменти від боржника ОСОБА_6 на утримання доньки ОСОБА_7, згідно вимог виконавчого листа № 1505/1148, виданого 19.07.2012 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області, у зв'язку з тим, що боржник злісно ухиляється від сплати аліментів (а.с.21).

Згідно із довідкою ВДВС Б-Дністровського МУЮ № 03-14-46829 від 23.12.2014 року, ОСОБА_1 за період часу з 08.02.2012 року по ІНФОРМАЦІЯ_15 року дійсно не отримувала аліменти від боржника ОСОБА_6, згідно вимог виконавчого листа № 1505/1149/2012, виданого 19.07.2012 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області, у зв'язку з тим, що боржник злісно ухиляється від сплати аліментів (а.с.22).

Згідно із характеристикою № 265 від 01.12.2014 року, виданою Володимирівською СР, на ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, останній проживає за адресою: АДРЕСА_1. Одружений. Разом із дружиною виховує сина. Скромний, чемний. До старших відноситься з повагою. Допомагає матері. Їздить на заробітки. Скарг на нього до сільської ради не надходило (а.с.33).

02.12.2014 року та 04.12.2014 року секретарем ВК Крутоярівської СР було засвідчено за №№ 81, 85, 86 заяви ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_7, адресовані Білгород-Дністровському міськрайонному суду Одеської області, згідно яких ОСОБА_1 проживає з малолітньою донькою ОСОБА_7 в АДРЕСА_2 Батько дитини (ОСОБА_7) - ОСОБА_6, участі у вихованні дитини не приймає, матеріально не допомагає, не цікавиться, аліменти не сплачує. Дитина повністю знаходиться на утриманні матері - ОСОБА_1 (а.с.25-31).

04.12.2014 року секретарем ВК Крутоярівської СР було засвідчено за № 87 заяву ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_8, адресовану Білгород-Дністровському міськрайонному суду Одеської області, згідно якої він підтверджує той факт, що ІНФОРМАЦІЯ_13 року він возив ОСОБА_1 в с. Старокозаче до родильного дому, а 21.11.2011 року - забирав її з родильного дому в с. Старокозаче одну без чоловіка, якого не бачив взагалі (а.с.23-24).

Відповідно до довідки ВК Крутоярівської СР № 964 від 17.12.2014 року (а.с.31а), ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований в АДРЕСА_3. До складу сім'ї входять:

- донька - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2;

- батько - ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_10;

- мати - ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_11.

Згідно із характеристикою № 02-13/606 від 17.12.2014 року, виданою Крутоярівською СР, на ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, остання мешканка села Крутоярівка Білгород-Дністровського району Одеської області. За час проживання в селі зарекомендувала себе з позитивної сторони, як доброзичлива, відповідальна мешканка. Добросовісна. За характером спокійна. Не одружена. Має доньку ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2. Донці створила всі необхідні умови для виховання та розвитку дитини, донька повністю знаходиться на її утриманні, піклується про стан її здоров'я, а отже виконує свої батьківські обов'язки стосовно її малолітньої дитини. ОСОБА_1 та її донька проживають зі своїми батьками. Спільно ведуть домогосподарство, обробляють земельні ділянки. Батьки працюють по найму. Батько дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_12, у вихованні дитини участі не приймає, не піклується про її фізичний та духовний розвиток, не спілкується зі ОСОБА_7 взагалі та не цікавиться її життям. ОСОБА_1 порушень законності не допускала, до адміністративної відповідальності не притягувалася. Скарг від мешканців села на її ім'я не поступало (а.с.32).

17.12.2014 року комісією у складі заступника голови, секретаря та діловода Крутоярівської СР проведено обстеження житлово-побутових умов сім'ї ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2, про що складено відповідний Акт № 02-13/606, згідно з яким гр. ОСОБА_1 та її донька ОСОБА_7 проживають спільно зі своїми батьками. Батько дитини ОСОБА_6 на території сільської ради не проживає, у вихованні дитини участі не приймає, не піклується про її фізичний та духовний розвиток, не цікавиться її життям. ОСОБА_1 спільно зі своїми батьками ведуть домогосподарство, обробляють земельні ділянки. Сім'я дружна, працьовита, допомагають ОСОБА_1 утримувати ОСОБА_7. Продуктами харчування забезпечені, вугілля, дрова є. Дитина одягом забезпечена. Створені всі умови для проживання (а.с.34).

19.12.2014 року ВК Крутоярівської СР прийнято рішення № 75 про доцільність позбавлення батьківських прав гр. ОСОБА_6 стосовно його малолітньої дитини ОСОБА_7 (а.с.35-36), відповідно до якого вирішено:

- вважати доцільним позбавлення батьківських прав гр. ОСОБА_6 стосовно його малолітньої дитини ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2;

- рекомендувати ОСОБА_1 звернутися до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з заявою про позбавлення батьківських прав ОСОБА_6 стосовно його малолітньої дитини ОСОБА_7

Положеннями норм Сімейного кодексу України встановлено, що кожний із батьків зобов'язаний піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, проявляти у відношенні неї батьківське піклування, зобов'язаний виховувати та утримувати дитину до її повноліття. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом (ст.ст. 150, 151, 152, 155 Сімейного кодексу України).

Відповідно до ст.164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Згідно із ст.165 Сімейного кодексу України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Особа, позбавлена батьківських прав: втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов'язків щодо її виховання; перестає бути законним представником дитини; втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім'ям з дітьми; не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов'язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину (ст.166 Сімейного кодексу України).

У відповідності до п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Згідно із ст.3 «Конвенції про права дитини», прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 року (набрала чинності для України 27 вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Як встановлено матеріалами справи та було вище зазначено, донька ОСОБА_6 - ОСОБА_7, проживає, перебуває на утриманні та вихованні матері - ОСОБА_1, яка сама піклується, виховує та матеріально забезпечує свою донку. В свою чергу, ОСОБА_6 участі у вихованні дитини не приймає та матеріально не забезпечує.

Більш того, як було вище зазначено, представник ОСОБА_6 - його мати ОСОБА_3, в судових засіданнях не заперечувала проти заявлених ОСОБА_1 позовних вимог та позбавлення батьківських прав ОСОБА_6 відносно його малолітньої доньки ОСОБА_7

За таких обставин, суд приходить до висновку про відповідність та доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, відносно його малолітньої доньки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Враховуючи вищевикладені обставини та норми чинного законодавства, суд вважає обґрунтованими, правомірними та законними позовні вимоги ОСОБА_1, у зв'язку з чим позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_6 за участю третьої особи ССД Б-Дністровської РДА за участю Б-Дністровської міжрайонної прокуратури про позбавлення батьківських прав підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.ст. 79, 88 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 150-152, 155, 164-166 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 3, 10, 11, 57-60, 79, 88, 157, 197, 208, 209, 212-215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_6 за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Служби у справах дітей Білгород-Дністровської районної державної адміністрації за участю Білгород-Дністровської міжрайонної прокуратури про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) батьківських прав по відношенню до його малолітньої доньки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Стягнути з ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) судовий збір за розгляд позовної заяви в розмірі 243 (двісті сорок три) гривні 60 (шістдесят) копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Одеської області через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.В. Мишко