Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.05.2015 Справа №607/5519/15-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

-головуючого судді Дзюбича В.Л.

- з участю секретаря судового засідання Грабської Ю.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - перша Тернопільська державна нотаріальна контора про визначення померлому ОСОБА_3 частки квартири, яка перебуває у спільній сумісній власності,-

Встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до відповідача ОСОБА_2, третя особа - перша Тернопільська державна нотаріальна контора про визначення померлому ОСОБА_3 частки квартири АДРЕСА_1, яка перебуває у спільній сумісній власності.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що після смерті чоловіка ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року відкрилася спадщина. У спільній сумісній власності покійного ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_4 перебуває квартира АДРЕСА_1 однак, у правовстановлюючому документі на дану квартиру по-батькові її чоловіка зазначено «ОСОБА_3» замість «ОСОБА_3», що є перешкодою позивачу у прийнятті спадщини. Крім того, за життя покійного ОСОБА_3, між ним та іншими співвласниками зазначеної квартири частки не були визначенні у встановленому законодавством порядку, що є додатковою перешкодою позивачу в оформленні спадщини у встановленому законом порядку через нотаріальну контору

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з»явилася, проте подала заяву про підтримання позовних вимог з клопотанням про розгляд справи у її відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про визнання позову з клопотанням про розгляд справи у її відсутності.

Представник третьої особи - Першої Тернопільської державної нотаріальної контори у судове засідання не з»явився, з невідомої суду причини, хоча про день та час розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку.

Дослідивши та оцінивши докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3, що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 виданим 05.09.2014 р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції, актовий запис № 1328.

У спільній сумісній власності ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_4 перебуває квартира АДРЕСА_1, що стверджується свідоцтвом про право власності на житло від 07.06.1996 року виданим Тернопільським міським бюро технічної інвентаризації згідно розпорядження (наказу) від 07.06.1996 року №13391.

Спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 є дружина ОСОБА_1, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 виданим повторно 23.10.2014 р., актовий запис №1010 та дочка ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 виданим 08.07.1981 р., актовий запис №1724 та свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_4 виданим 26.08.2006 р., актовий запис №1304.

Постановою Першої Тернопільської державної нотаріальної контори від 27.03.2015 р. №1151/02-31 ОСОБА_1 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку квартири АДРЕСА_1 через невизначеність конкретного розміру спадкового майна.

Відповідно до ч.1 ст.368 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Відповідно до ч.1 ст.1226 ЦК України, частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

Із роз»яснень Пленуму Верховного Суду України у п.12 Постанови №7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», у разі смерті співвласника приватизованого будинку (квартири) частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними (частина друга статті 370, частина друга статті 372 ЦК). Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду. Для оформлення права на спадщину закон не вимагає рішення суду про визначення частки спадкодавця.

Враховуючи викладені обставини, матеріали цивільної справи, суд вважає доведеним факт належності померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_1, виданого на ім»я ОСОБА_3. Крім того, з огляду на відсутність договору між співвласниками квартири АДРЕСА_1, який би порушував рівність часток даної квартири, яка перебуває у спільній сумісній власності, суд приходить до переконання, що позовні вимоги позивача слід задовольнити, а саме визначити, що частка покійного ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1становить 1/3 частину.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 60, 212, 217, 223 Цивільного процесуального кодексу; ч.1 ст.368, ст.370, ст.371, ч.1 ст.1226 ЦК України, п.12 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», суд,-

Вирішив :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити належність ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 правовстановлюючого документа - свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_1від 07.06.1996 року виданого Тернопільським міським бюро технічної інвентаризації згідно розпорядження (наказу) від 07.06.1996 року №13391.

Визначити, що частка ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1становить 1/3 частину.

Копію рішення надіслати особам, які брали участь у справі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий - суддя Дзюбич В.Л.