Справа № 629/4035/14-ц
Номер провадження 2/629/1534/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 жовтня 2015 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області в складі: головуючого судді Смірнової Н.А., за участю секретаря Котовської А.А., розглянувши у попередньому судовому засіданні в залі суду міста Лозова, Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Лозівського району Харківської області, третіх осіб: реєстраційної служби Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області, органу опіки та піклування ОСОБА_2 сільської ради Лозівського району Харківської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 сільської ради Лозівського району Харківської області, третіх осіб: реєстраційної служби Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області, органу опіки та піклування ОСОБА_2 сільської ради Лозівського району Харківської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом, посилаючись на те, що 28 травня 2014 року померла її цивільний чоловік ОСОБА_3. Після його смерті відкрилася спадщина на майно, а саме на земельну ділянку, площею 13,25 гектарів, яка розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Лозівського району, Харківської області. Спадкодавець за життя розпорядився своїм майном, склавши заповіт на імя сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Інших спадкоємців не має ні по закону, ні по заповіту. ОСОБА_1 фактично спадок прийняв, але на даний час не має можливості оформити спадок та отримати свідоцтво про право власності, оскільки втрачений оригінал державного акту на права приватної власності на землю. З приводу видачі дублікату державного акту вона зверталася до Управління Держземагентсва, але їй в цьому було відмовлено та розяснено, що на даний час право власності на земельну ділянку підтверджується свідоцтвом про право власності. Вона, як законний представник спадкоємця, зверталася до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва, але їй в цьому було відмовлено, так як відсутній оригінал правовстановлюючого документу, а саме державний акт на право власності на земельну ділянку. В звязку з чим просить визнати за її малолітнім сином, ОСОБА_1 право власності на вищевказану земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_3, який помер 28 травня 2014 року.

Позивач в судове засідання не зявилася, але надала суду свою заяву в якій просить розглянути справу за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає в повному обсязі та просить винести рішення на підставі наданих нею письмових доказах.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради Лозівського району Харківської області в судове засідання не зявилася, але надала суду заяву в якій просить розглянути справу за відсутності представника, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Представник третьої особи органу опіки та піклування ОСОБА_2 сільської ради Лозівського району Харківської області в судове засідання не зявилася, але надала суду свою заяву в якій просить розглянути справу за її відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Представник третьої особи реєстраційної служби Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, причину неявки суду не повідомив.

Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання представником позивача позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позовних вимог.

Перевіривши матеріали справи, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню за наступними підставами:

Статтями 1, 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст. 3 ЦПК України кожна особа має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав, свобод чи інтересів, у тому числі й у судовому порядку.

Способами захисту цивільних прав та інтересів, можуть зокрема бути: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення та інші.

З матеріалів справи вбачається, що після смерті ОСОБА_3, який помер 28 травня 2014 року, що підтверджується повторним свідоцтвом про смерть серії 1-ВЛ № 457993, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Лозівському району реєстраційної служби Лозівського міськрайонного управління юстиції у Харківській області 08.08.2014 року, відкрилась спадщина на майно, а саме на земельну ділянку, площею 13,25 гектарів, розташовану на території ОСОБА_2 сільської ради Лозівського району, Харківської області, яка належала померлому на праві приватної власності на підставі Державного акту на право власності на землю серії ІV-ХР № 100817, виданого 15 листопада 2001 року на підставі рішення ОСОБА_2 сільської ради Лозівського району, Харківської області від 08.11.2001 року № 181, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів за № 59, кадастровий номер :0:000:0.

Спадкоємцем спірного майна померлого є його неповнолітній син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Інших спадкоємців ні за законом ні за заповітом не має.

Спадкодавець за життя розпорядився своїм майном, склавши заповіт на імя свого сина ОСОБА_1, посвідчений секретарем виконавчого комітету ОСОБА_2 сільської ради Лозівського району Харківської області від 26 березня 2014 року, за реєстровим № 14.

ОСОБА_1 фактично спадщину після смерті батька прийняв у відповідності до ст. 1268 ЦК України, як малолітній за віком. Крім цього позивач по справі 10 липня 2014 року звернулася в інтересах свого неповнолітнього сина з заявою про прийняття спадщини до нотаріуса. На даний час позивач звернулася до Лозівської державної нотаріальної контори Харківської області з заявою про прийняття спадщини, але їй в цьому було відмовлено, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 31.08.2015 року, виданою державним нотаріусом Лозівської державної нотаріальної контори Харківської області ОСОБА_5. З даної постанови вбачається, що відмова має місце в звязку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на земельну ділянку.

Згідно з п. 4.15 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючого документа про належність цього майна спадкодавцеві та Витягу з Реєстру прав власності на нерухоме майно. Відповідно до ст.ст. 182, 334 ЦК України право власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації.

Видача свідоцтва про право на спадщину не земельну ділянку нотаріусом проводиться на підставі документів, оформлених відповідно до ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та витягу з Державного земельного кадастру (п. 4.20 Порядку).

Але, позивач не має можливості надати правовстановлюючий документ на спірну земельну ділянку, а саме державний акт на право приватної власності на землю серії ІV-ХР № 100817, виданого 15 листопада 2001 року на підставі рішення ОСОБА_2 сільської ради Лозівського району, Харківської області від 08.11.2001 року № 181, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів за № 59, кадастровий номер :0:000:0, оскільки він був втрачений ще за життя спадкодавця, що підтверджується розміщенням оголошення в засобах масової інформації, а саме в газеті «Голос Лозівщини» щодо втрати вищевказаного державного акту.

Так, згідно з пунктом 3 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 11 лютого 2010 року № 1878-VI «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» та інших законодавчих актів України» встановлено, що до 1 січня 2013 року державна реєстрації права власності, права користування (сервітут) земельними ділянками, права постійного користування земельними ділянками, договорів оренди земельних ділянок; права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); права забудови земельної ділянки (суперфіцій) проводилася територіальними органами земельних ресурсів.

З 1 січня 2013 року систему органів державної реєстрації прав становить: Міністерство юстиції України; центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації прав; органи державної реєстрації прав, утворені Міністерством юстиції України в установленому законодавством порядку, які здійснюють видачу документів, що посвідчують право на нерухоме майно.

Так, з 01 січня 2013 року право власності на земельну ділянку при здійсненні державної реєстрації прав на нерухоме майно підтверджує свідоцтво про право власності на таке майно. А тому у позивача відсутня можливість отримати в Управлінні Держземагенства у Лозівському районі Харківської області дублікат державного акту на право власності на земельну ділянку.

Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Статтями 1216, 1218 ЦК України встановлено, що спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що втрата Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку та неможливість отримання його дублікату, який би підтверджував факт права на спірну земельну ділянку, унеможливило отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом, що є підставою для задоволення позову в повному обсязі відповідно до ст.ст. 1233, 1236 ЦК України.

Право ОСОБА_1 на спадщину за заповітом належної спадкодавцю на праві власності земельної ділянки ніким не оспорене.

Таким чином визнання сторонами предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Керуючись ст.ст. 1, 2, 3, 10, 11, 60, 130, 174, 209, 213 - 215, 218 ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 1216, 1217, 1218, 1223, 1225, 1236, 1258, 1266, 1268, 1270, 1272 ЦК України, суд,-

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженцем ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, б. 28, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 право власності на земельну ділянку, площею 13,25 гектарів, розташовану на території ОСОБА_2 сільської ради Лозівського району, Харківської області, кадастровий номер :0:000:0, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ХР № 100817, виданого 15 листопада 2001 року на підставі рішення ОСОБА_2 сільської ради Лозівського району, Харківської області від 08.11.2001 року № 181, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів за № 59 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, який помер 28 травня 2014 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Харківської області через Лозівський міськрайонний суд Харківської області суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н.А. Смірнова