Справа № 591/772/15-ц
Провадження № 4-с/591/12/15
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2015 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого судді Бурда Б.В.

при секретарі - Дворядкіній М.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми справу за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця ВДВС Сумського міського управління юстиції, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник свої вимоги обґрунтовує тим, що за судовим рішенням з нього на користь ОСОБА_2 стягнуті аліменти в розмірі 3000 грн. на утримання неповнолітнього син ОСОБА_3, починаючи стягнення з 09.09.2013 року. За вказаним судовим рішенням 10.04.2014 року державним виконавцем ВДВС СМУЮ ОСОБА_4 відкрите виконавче провадження. 14.04.2014 року в межах вказаного виконавчого провадження державним виконавцем ВДВС СМУЮ ОСОБА_4 винесені постанови про накладення арешту на його рухоме та нерухоме майно у звязку з несплатою аліментів та наявністю заборгованості зі сплати аліментів. Зазначив, що заборгованість зі сплати аліментів виникла у звязку з тривалою процедурою оскарження судових рішень та зупиненням виконання судового рішення. Після отримання відомостей про відкриття виконавчого провадження, він дізнався про наявність в нього заборгованості зі сплати аліментів, яку погасив у вересні 2014 року та з того часу не має жодної заборгованості зі сплати періодичних платежів. 03.02.2015 року він поштою отримав постанову начальника ВДВС СМУЮ ОСОБА_5 від 27.01.2015 року про скасування постанови державного виконавця від 14.04.2014 року про арешту належного йому нерухомого майна, п. 2 вказаної постанови було зазначено про необхідність винесення постанови про накладення арешту на належне йому нерухоме майно: квартиру АДРЕСА_1 та квартиру АДРЕСА_2. Постановою державного виконавця ВДВС СМУЮ ОСОБА_4 від 27.01.2015 року накладено арешт на належні йому квартири та заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке йому належить. Вважає, вказані рішення від 27.01.2015 року незаконними, оскільки він не має жодної заборгованості та відсутні підстави для накладення арешту на його майно. Просить скасувати п. 2 постанови начальника ВДВС СМУЮ від 27.01.2015 року та постанови державного виконавця від 27.01.2015 року.

В судовому засіданні заявник та його представник скаргу підтримали.

Державний виконавець Богачова Ю.В. скаргу заперечив та пояснив, що накладений арешт з метою забезпечення належного виконання постановленого судом рішення та жодним чином не перешкоджає реалізацію боржником свого права власності. Також пояснила, що заборгованість зі сплати аліментів відсутня.

Представник стягувача скаргу заперечив та пояснив, що офіційного доходу боржника недостатньо для сплати аліментів у визначеному судом розміру. Також пояснила, що боржник у такій спосіб намагається провести відчуження свого майна, яке у нього залишилося. Як він вже зробив з іншим своїм майном. Зазначила, що збереження арешту майна боржника буде спонукати останнього до належного виконання судового рішення.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали даної справи та матеріали виконавчого провадження, вважає скаргу обґрунтованою з наступних підстав.

Як встановлено судом сторони перебували у шлюбі, який за рішенням суду був розірваний. Від шлюбу мають дитину, малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 11 лютого 2014 року, яке рішенням Апеляційного суду Сумської області від 13 березня 2014 року було змінено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти, в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття та додаткові витрати в розмірі 3440 грн.

Судом встановлено, що 10 квітня 2014 року державним виконавцем ВДВС СМУЮ було відкрито виконавче провадження ВП№42952639 за виконавчим листом №591/10305/13-ц від 25.03.2014 року, яке 26 травня 2014 року було зупинено згідно ухвали Вищого спеціалізованого суду України від 30.04.2014 року та поновлено 18 серпня 2014 року.

Також встановлено, що відразу після відкриття виконавчого провадження, а саме 14.04.2014 року, державним виконавцем ВДВС СМУЮ ОСОБА_4 були винесені дві постанови, якими накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно

01 вересня 2014 року державним виконавцем ДВС СМУЮ винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи ОСОБА_1, в якій визначений розмір заборгованості та умови погашення заборгованості та сплати поточних платежів.

Отримавши зазначену постанову, 15 вересня 2014 року ОСОБА_1 перерахував 38200 грн. аліменти за період з 09.09.2013 року по 30.09.2014 року та 21.10.2014 року - 3440 грн. - додаткових витрат на дитину.

Судом встановлено, що за заявою ОСОБА_2 Постановою начальника ВДВС СМУЮ ОСОБА_5 від 27.01.2015 року була скасована постанова державного виконавця від 14.04.2014 року про арешт майна боржника ОСОБА_6 та оголошення заборони на його відчуження, а п. 2 вказаної постанови зазначено винести постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, якою накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 та квартиру АДРЕСА_2.

27.01.2015 року державним виконавцем ВДВС СМУЮ ОСОБА_4 винесена постанова про накладення арешту на належні ОСОБА_1: квартиру АДРЕСА_1 та квартиру АДРЕСА_2; та заборону здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику. Я к вбачається з тексту даної постанови, підставою для її винесення стало те, що боржник має на праві власності дві квартири.

На думку суду оспорювані рішення державних виконавців (п. 2 постанови начальника ВДВС від 27.01.2015 року та постанова державного виконавця від 27.01.2015 року) є незаконними з наступних підстав.

Статтею 6 Закону України Про виконавче провадження встановлено, що державний виконавець зобовязаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Згідно ч. 1 ст. 52 Закону України Про виконавче провадження - звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації, що вказує на те, що арешт майна є однією з складових частин стадії виконавчого провадження визначеної ст. 52 (звернення стягнення на майно боржника)

Відповідно до положень ст. 74 Закону України Про виконавче провадження звернення стягнення на майно боржника під час виконання рішень про стягнення аліментів можливе у разі наявності заборгованості із сплати аліментів понад три місяці стягнення.

В той же час, як встановлено судом та не заперечується державним виконавцем, станом на 27.01.2015 року ОСОБА_1 не мав заборгованості зі сплати аліментів, як не має заборгованості зі сплати аліментів й на даний час..

Наведене свідчить, що оспорювані рішення про арешт майна боржника не відповідають вимогам закону, оскільки прийняті за відсутністю підстав визначених ч. 2 ст. 74 Закону України Про виконавче провадження

У звязку з чим, суд вважає скарга заявника підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись, ст. 383 386 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Скаргу задовольнити.

Визнати неправомірними:

- п. 2 Постанови начальника ВДВС Сумського міського управління юстиції ОСОБА_5 від 27.01.2015 року Про скасування арешту з майна у виконавчому провадженні ВП№42952639

- постанову державного виконавця ВДВС Сумського міського управління юстиції від 27.01.2015 року у виконавчому провадженні ВП№42952639 про накладення арешту на квартири: № 42 по вул. Борова, 45 в м. Суми та № 35 по вул. Сергієнка, 15 в м. Київ, а також заборону ОСОБА_1 відчужувати будь-яке майно що належить боржнику.

Зобовязати начальника ВДВС Сумського міського управління юстиції ОСОБА_5 скасувати п. 2 Постанови начальника ВДВС Сумського міського управління юстиції ОСОБА_5 від 27.01.2015 року Про скасування арешту з майна у виконавчому провадженні ВП№42952639 та Постанову державного виконавця ВДВС Сумського міського управління юстиції від 27.01.2015 року у виконавчому провадженні ВП№42952639 про накладення арешту на квартири: № 42 по вул. Борова, 45 в м. Суми та № 35 по вул. Сергієнка, 15 в м. Київ, а також заборону ОСОБА_1 відчужувати будь-яке майно що належить боржнику.

Ухвала суду може бути оскаржена до Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області через Зарічний районний суд м. Суми, шляхом подачі в пятиденний строк з дня її оголошення апеляційної скарги.

Суддя