Апеляційний суд Полтавської області
Суддя-доповідач: Чічіль В.А.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2010 року жовтня місяця 07 дня м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в

складі:

Головуючого судді : Тимчук Л.А.

Суддів : Пікуля В.П., Чічіля В.А.

При секретарі : Фадєйкіній Н.Б.,

розглянула у м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Дочірньої компанії "Укргазвидобування" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 12 липня 2010 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до Дочірньої компанії

"Укрнафтогазвидобування" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" про відшкодування збитків, встановлення факту, зобов'язання відповідача виконати певні дії та про відшкодування моральної шкоди.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача Апеляційного суду, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_3 29 жовтня 2009 року звернувся до суду з даним позовом, вказуючи на те, що він все своє життя пропрацював повний робочий день в ГПУ "Полтаванафтогазвидобування". За період з 20 серпня 1979 року по 01 серпня 1992 року був зайнятий на роботах з добування нафти, газу і газового конденсату і ніяких інших робіт за професією - слюсар з ремонту технологічних установок не виконував. З огляду на це вказував, що це передбачено Списком № 2 розділу XIII "Буріння, видобування та переробка нафти і газу, переробка вугілля і сланцю", підрозділ 2 "Добування нафти і газу", затвердженого Постановою Ради міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року за № 1173.

Також ОСОБА_3 позовні вимоги вмотивовував тим, що згідно п. "б" ст. 13 ЗУ "Про пенсійне забезпечення" працівники, які зайняті повний робочий день на роботах із шкідливими та важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт та професій, посад і показників, затверджених КМУ, і за результатами атестації мають право на пільгове пенсійне забезпечення, а саме: чоловіки після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах. З урахуванням викладеного, позивач вважає, що у нього виникло право на отримання пільгової пенсії з 10 червня 2005 року. Однак лише 15 січня 2009 року адміністрація відповідача направила подання про призначення пенсії в УПФУ Полтавського району, внаслідок чого він з вини адміністрації ГПУ "Полтаванафтогазвидобування" пропрацював три зайві роки на шкідливій роботі.

ОСОБА_3 вважає, що незаконними діями відповідач завдав йому матеріальної і моральної шкоди, оскільки він не отримав пенсії за період з 01 липня 2005 року по 15 січня 2009 року в сумі 47968 гривень 36 копійок. Розмір моральної шкоди оцінює в суму 20000 гривень. Окрім цього, прохав стягнути на його користь понесені ним витрати на отримання юридичної допомоги.

09 березня 2010 року позивач ОСОБА_3 доповнив позовні вимоги, вказуючи на те, що після звернення його до суду з позовом, відповідач направив листа до УПФУ Полтавського району про відкликання довідки, на підставі якої була нарахована пенсія, внаслідок чого УПФУ Полтавського району припинило нарахування позивачу пенсії.

На підставі викладеного. ОСОБА_3 прохав встановити факт, що понад 80 % робочого часу працював на промислах. Стягнути з відповідача недоплачену пенсію за січень- лютий 2010 року, зобов'язати відповідача направити до УПФУ Полтавського району відповідні документи для поновлення виплати пенсії.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 12 липня 2010 року позов ОСОБА_3 до ДК "Укрнафтогазвидобування" НАК "Нафтогаз України" про відшкодування збитків, встановлення факту, зобов'язання відповідача виконати певні дії. відшкодування моральної шкоди задоволено частково.

Встановлено факт, що ОСОБА_3 понад 80 % робочого часу працював sk на промислах за професією слюсар з ремонту технологічних установок.

Зобов'язано ДК "Укргазвидобування" НАК "Нафтогаз України" направити до УПФУ в Полтавському районі Полтавської області відповідні документи для поновлення виплати пенсії ОСОБА_3.

Стягнуто з ДК "Укрнафтогазвидобування" НАК "Нафтогаз України" на користь ОСОБА_3 збитки в сумі 48057.18 грн. та 300 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, а всього 51057,18 грн..

Стягнуто з ДК "Укрнафтогазвидобування" НАК "Нафтогаз України" на користь держави судовий збір в сумі 489,07 та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення процесу.

ДК "Укрнафтогазвидобування" НАК "Нафтогаз України" не погодилося з вказаним рішенням та подало на нього апеляційну скаргу, у якій просить рішення скасувати та постановити нове, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Апелянт вважає рішення таким, що постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права, вказуючи на те, що судом не встановлено факт, що ОСОБА_3 працював у шкідливих умовах, безпідставно визначивши місце роботи позивача - аварійна бригада. Окрім того, відповідач вважає недоведеним факт роботи позивача на промислах,

> внаслідок чого і неправильним висновок - про наявність у нього підстав для отримання пільгової пенсії.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, доводи апелянта, перевіривши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення за наступних підстав.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 307 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Згідно п.4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Розглядаючи дану справу, колегія суддів також бере до уваги той факт, що 10 березня 2010 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвідомчості справ, пов'язаних із соціальними виплатами", яким виключено пункт 3 частини першої статті 18 Кодексу адміністративного судочинства України та розгляд цієї категорії справ віднесено до повноважень судів цивільної юрисдикції шляхом внесення відповідних змін до статті 15 Цивільного процесуального кодексу України.

Так, судом першої інстанції вірно встановлено, і не заперечується сторонами, що позивач ОСОБА_3 з 1974 року працював токарем, а з 1979 року - слюсарем з ремонту технологічних установок в ГПУ "Полтаванафтогазвидобування" ДК "Укрнафтогазвидобування". Його робоче місце знаходилося в с. Супрунівка. Спочатку підрозділ його місця роботи мав назву "Механо-ремонтна служба", а з 1997 року - , перейменована у "Базу ремонтно-технічного забезпечення".

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив з того, що хоча позивач і мав постійне робоче місце на Базі ремонтно-технічного забезпечення в Супрунівці, однак входив до складу аварійної бригади, яка постійно виїздила на Машівський, Гадяцький, Яблунівський промисли для проведення ремонтних робіт.

Проте з таким висновком суду колегія суддів не може погодитися за наступних обставин.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і <4 обгрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного

судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 6 «Про судову практику про встановлення фактів, що мають юридичне значення» встановлено, що відповідно до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії, за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637, якщо документи не збереглися, підтвердження трудового стажу проводиться органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків; в інших випадках наявність певного стажу роботи визначається в порядку, передбаченому законодавством, що регулює правовідносини, з якими пов'язана необхідність встановлення цього стажу.

Згідно зі ст. 49 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язані видати працівникові на його вимогу довідку про його роботу на даному підприємстві, в установі, організації із зазначенням спеціальності, кваліфікації, посади, часу роботи і розміру заробітної плати.

Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженою міністерствами праці, юстиції та соціального захисту населення від 29 липня 1993 року.

визначено, що в розділі "Відомості про роботу" записи про найменування роботи, професії або посади, на яку прийнятий працівник, виконуються для робітників та службовціє відповідно до найменування професій і посад, зазначених у "Класифікаторі професій".

Статтею 62 Закону України від 5 листопада 1991 року № 1788 "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, с трудова книжка. Порядок підтвердження наявності трудового стажу за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 затверджене Порядок підтвердження наявності трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів, пунктом 20 якого щодо особливості підтвердження трудового стажу окремих категорій працівників визначено, що у тих випадках, коли і трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах абс за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу: професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Відповідно до п. «б» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

Згідно з ст. 100 даного Закону особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах: особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством.

Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року № 442.

атестація робочих місць за умовами праці проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років.

Зазначена постанова набула чинності з 21 серпня 1992 року. Це означає, що при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21 серпня 1992 року, відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене за результатами атестації.

Як вбачається з матеріалів справи, робота на газових промислах передбачає виконання робіт, пов'язаних з обслуговуванням процесу переробки вуглеводнів на установках переробки в готову продукцію. Газові промисли, що маються у віданні відповідача, відповідно до штатного розпису мають слюсарів з ремонту технологічних установок, робочі місця яких пройшли відповідну атестацію, якою виявлена дія шкідливих факторів, що надає право на пільгову пенсію.

В свою чергу, в матеріалах справи відсутні документальні докази чи свідчення, які б підтверджували факт залучення ОСОБА_3 безпосередньо до робіт на промислі та його участь в переробці вуглеводневої продукції.

Згідно кваліфікаційних вимог слюсаря з ремонту технологічних установок, на посаді якого позивач перебував з 20 серпня 1979 року, особа, що займає дану посаду, ремонтує

машини за допомогою механізмів та виконує слюсарне оброблення деталей та вузлів, що спростовує твердження суду про відсутність для позивача занять на території БРТЗ.

Окрім того, колегія суддів звертає увагу на те, що ОСОБА_3 не проходив спеціального інструктажу, передбаченого для слюсарів з ремонту технологічних установок, для якої передбачено обов'язкове його проходження.

Звідси, колегія суддів приходить до висновку про відсутність доказу щодо залучення позивача до таких робіт протягом 80 % його робочого часу.

При цьому, покази свідків, на яких ґрунтуються висновки суду першої інстанції, колегія суддів не може вважати належними, враховуючи відсутність документальних доказів та їх хоча б часткове підтвердження.

Також колегією суддів встановлено, що в червні 2005 року ОСОБА_3 звертався до відділу кадрів ГУ "Полтавагазвидобування" з проханням про оформлення пенсії за віком на пільгових умовах, на що йому з посиланням на те, що займане ним робоче місце за результатами атестації, проведеної у 1998 році не підтверджує право позивача на пільгову пенсію - відмовлено.

У січні 2009 року, в період тривалої хвороби ОСОБА_3, у відділ кадрів ГПУ '"Полтаванафтогазвидобування" звернулася дружина позивача з проханням надати довідку для пред'явлення у Пенсійний фонд України Полтавського району про підтвердження пільгового стажу ОСОБА_3 за період роботи з 20 серпня 1979 року по 21 серпня 1992 року, до запровадження атестаційних робочих місць, коли її проведення не вимагалося, а також підготувати документи, необхідні для призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

15 січня 2009 року відповідачем були видані довідки за №№ 2-176, 2-965, 2-1623 та подання на призначення пенсії, які після проведення внутрішньої перевірки та встановлення їх невідповідності інформації, що міститься в матеріалах особової справи ОСОБА_3, відкликані з Управління ПФУ в Полтавському районі.

З огляду на це, факт направлення відповідачем спірної довідки до УПФУ в Полтавському районі та її наступного відкликання, не може бути розцінено як спосіб захисту від пред'явлених вимог, оскільки наявність підстав для отримання ОСОБА_3 пільгової пенсії внаслідок виконання ним робіт на промислах із зайнятістю не менше 80 % робочого часу не доведена позивачем та спростовується матеріалами справи в їх сукупності.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає помилковим висновок про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_3.

За таких обставин, рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 12 липня 2010 року підлягає скасуванню з постановлениям нового, про відмову у задоволенні позову ОСОБА_3.

З урахуванням вимог ст. 88 ЦПК України з ОСОБА_3 на користь держави підлягають стягненню судові витрати у справі: судовий збір у сумі 489 гривень 07 копійок та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 гривень.

Керуючись ст.ст.ЗОЗ, п. 2 ч. 1 ст. 307, п. 4 ч. 1 ст. 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів. -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Дочірньої компанії "Укргазвидобування" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" - задовольнити частково.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 12 липня 2010 року - скасувати.

Відмовити ОСОБА_3 у задоволенні позовних вимог до Дочірньої компанії "Укрнафтогазвидобування" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" про відшкодування збитків, встановлення факту, зобов'язання відповідача виконати певні дії та про відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у сумі 489 гривень 07 копійок та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 гривень.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду України.

Головуючий суддя: /підпис/ Л.А. Тимчук

Судді: підписи

КОПІЯ ВІРНО: