Справа № 382/785/14 Головуючий у І інстанції Карпович В.Д.
Провадження № 22-ц/780/705/15 Доповідач у 2 інстанції Я.С. Мельник
Категорія 18 29.01.2015
УХВАЛА

Іменем України

29 січня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого - Мельника Я.С.,

суддів: Ігнатченко Н.В., Матвієнко Ю.О.,

та секретаря Микитенко Д.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Дочірнього підприємства «Богданівське» Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Інвест Україна» на рішення Яготинського районного суду Київської області від 04 грудня 2014 року у справі за позовом Дочірнього підприємства «Богданівське» Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Інвест Україна» до ОСОБА_3, Фермерського господарства «Лаос-Агро» та Реєстраційної служби Яготинського районного управління юстиції у Київський області про визнання договору недійсним та скасування державної реєстрації,-

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2014 року ДП «Богданівське» ТОВ «Агро Інвест Україна» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_3 про визнання недійсним договору оренди землі, укладеного відповідачем із ФГ «Лаос Агро», та скасування його державної реєстрації.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 05 квітня 2006 року між позивачем та відповідачем було укладено договір оренди земельної ділянки, яка належить останньому на праві власності, згідно умов якого строк дії даного договору вказаний до 31 серпня 2009 року з наступною автоматичною пролонгацією до 31 серпня 2021 року у випадку відсутністю заяви орендодавця не менш як за 180 днів про наміри змінити умови договору або припинити його з 31 серпня 2009 року.

Позивач вказує, що, не зважаючи на те, що строк дії договору не закінчився та, що ДП «Богданівське» не повернуло орендодавцю предмет оренди, ОСОБА_3 уклав з ФГ «Лаос-Агро» договір оренди вказаної земельної ділянки та підписав одночасно з договором оренди акт прийому-передачі, згідно з яким ця земельна ділянка було передана у користування ФГ «Лаос-Агро».

Ці обставини, на думку позивача, порушили його права та інтереси, оскільки договір оренди землі укладений між відповідачем ОСОБА_3 та ФГ «Лаос-Агро» у порушення договору, укладеного з ним та положень Закону України «Про оренду землі» і Цивільного Кодексу України, що є підставою для визнання цього договору недійсним та скасування його державної реєстрації.

Рішенням Яготинського районного суду Київської області від 04 грудня 2014 року у задоволені позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із цим рішенням, ДП «Богданівське» ТОВ «Агро Інвест Україна» подало апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права та неповне з'ясування судом усіх обставин справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, що з'явилися, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, вважає необхідним апеляційну скаргу відхилити з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 10, 11, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у цих сторін виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки строк дії спірного договору оренди земельної ділянки закінчився і жодна із сторін не зверталася з відповідними пропозиціями щодо його поновлення, то прав позивача внаслідок укладення відповідачем з ФГ «Лаос-Агро» іншого договору оренди землі порушено не було.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 05 квітня 2006 року між ДП «Богданівське» ТОВ «Агро Інвест Україна» та відповідачем ОСОБА_4 було укладено договір оренди землі, яка належить відповідачеві на праві приватної власності, згідно умов якого строк дії даного договору вказаний до 31 серпня 2009 року з наступною автоматичною пролонгацією до 31 серпня 2012 року у випадку відсутності заяви орендодавця не менш як за 180 днів про наміри змінити умови договору або припинити його з 31 серпня 2009 року (а. с. 6).

Згодом, 29 грудня 2008 року між позивачем та відповідачем було укладено договір про внесення змін до вищезазначеного договору оренди землі, згідно умов якого сторони домовилися про те, що договір оренди землі укладено до 31 грудня 2013 року, до закінчення строку дії договору орендар повинен не пізніше ніж за 180 (сто вісімдесят) днів повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію (а. с. 29).

У подальшому, між відповідачем та ФГ «Лаос-Агро» було укладено договір оренди земельної ділянки, згідно умов якого відповідач - власник земельної ділянки передав її фермерському господарству у строкове, платне користування для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а. с. 21).

Таким чином, із змісту договору про внесення змін до договору оренди від 29 грудня 2008 року вбачається, що строк дії договору оренди земельної ділянки, укладеного між позивачем та відповідачем ОСОБА_3, встановлений до 31 грудня 2013 року і цей договір не передбачав автоматичної пролонгації, а для його продовження зобов'язував орендаря (позивача) до закінчення строку дії договору не пізніше ніж за 180 (сто вісімдесят) днів повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію , чого позивачем здійснено не було.

Згідно із ст. 1 Закону України «Про оренду землі», оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про оренду землі» по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). У разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Відповідно до ч. 1, ст. 792 ЦК України, за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов'язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату.

Відповідно до ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції про безпідставність позовних вимог щодо незаконності нового договору оренди, укладеного відповідачем ОСОБА_4 з ФГ «Лаос-Агро», оскільки він був укладений після спливу терміну дії договору оренди, укладеного з позивачем, та за умови відсутності його письмового повідомлення про намір продовжити його дію, що, на думку колегії, не суперечить умовам договору та вимогам Закону.

Оскільки, судом першої інстанції повно і всебічно з'ясовані всі обставини справи, дана належна правова оцінка доказам, висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, а ухвалене рішення відповідає вимогам матеріального і процесуального права, то підстави для його скасування відсутні.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу ДП «Богданівське» ТОВ «Агро Інвест Україна» відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Дочірнього підприємства «Богданівське» Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Інвест Україна» відхилити.

Рішення Яготинського районного суду Київської області від 04 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий: Судді: