Справа № 404/2753/15-ц
Номер провадження 2/404/2011/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2015 року Кіровський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого судді - Іванової Н.Ю.

при секретарі - Гуйван О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на період навчання, -

В С Т А Н О В И В:

В квітні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, по якому просить стягнути з відповідача аліменти на його користь у розмірі ? частки з усіх видів його заробітку - щомісяця, починаючи стягувати з моменту звернення до суду і до закінчення ним навчання - 30 червня 2018 року, але не більше як до досягнення ним 23 років.

На обґрунтування позовних вимог зазначив, що на наданий момент він навчається у вищому навчальному закладі «Кіровоградський технікум механізації сільського господарства». Відповідач аліменти на його утримання не сплачує.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, просив задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти задоволення позовних вимогах. Просив відмовити в повному обсязі.

Суд, в межах наданих доказів, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку щодо часткового задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Згідно ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Згідно ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього кодексу.

Згідно ч.4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.1 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання (ч.3 ст.199 СК України).

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 20 постанови від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають.

Відповідно до ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

У відповідності до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

У зазначених нормах права законодавець пов'язує обов'язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умов, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу.

Матеріалами справи встановлено, що батьками ОСОБА_1 є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.6).

Позивач згідно довідки ЖЕО № 3 Кіровоградської міської ради проживає разом з матір'ю, ОСОБА_3, та сестрою, ОСОБА_4, 1992 року народження (а.с. 3).

ОСОБА_3 працює в ЗОШ Мрія на посаді комірника та її загальна сума доходу за період січень 2015 року по червень 2015 року становить 7790 грн. 70 коп. (а.с. 36).

Відповідно до довідки Вищого навчального закладу «Кіровоградський технікум механізації сільського господарства» № 243 від 07.04.2015 р. ОСОБА_1 у 2014 р. вступив до ВНЗ «Кіровоградський технікум механізації сільського господарства» - навчального закладу І рівня акредитації і навчається на І курсі відділення «Експлуатація та ремонт машин і обладнання агропромислового виробництва» денної форми навчання. Термін закінчення закладу 30 червня 2018 р. (а.с.4).

З довідки про доходи, виданої Інгульською шахтою Схід ГЗК, вбачається, що ОСОБА_2 працює на посаді майстра гірничого підземної дільниці. Дохід за період з лютого 2015 року по липень 2015 року включно становить 34271 грн. 60 коп. (а.с. 48).

Згідно виконавчого листа від 19.12.2014 р. виданого Ленінським районним судом м. Кіровограда з ОСОБА_2 стягнуто на користь ОСОБА_5 на відшкодування матеріальної шкоди 34821 грн. 02 коп., а також 1 107 грн. витрат на проведення судової експертизи (а.с. 49).

Відповідно до постанови від 05.05.2015 р., винесеної старшим державним виконавцем ВДВС Кіровоградського РУЮ, проводиться щомісячне утримання з усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2 в розмірі 20 %.

За змістом ст.128 КЗпП України при кожній виплаті заробітної плати загальний розмір усіх відрахувань не може перевищувати двадцяти процентів, а у випадках, окремо передбачених законодавством України, - п'ятдесяти процентів заробітної плати, яка належить до виплати працівникові.

При відрахуванні з заробітної плати за кількома виконавчими документами за працівником у всякому разі повинно бути збережено п'ятдесят процентів заробітку.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати не може перевищувати п'ятдесят відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі в разі відрахування за кількома виконавчими документами.

Суд приймаючи рішення вважає, що відповідач має матеріальну можливість утримувати свого повнолітнього сина, який навчається. Аліменти можуть бути призначені в розмірі 1/10 частини всіх видів заробітку (доходів) на утримання сина ОСОБА_1 до закінчення навчання, тобто до 30.06.2018 р.

Заперечуючи проти позову представником відповідача було зазначено, що відповідач не в змозі сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина, оскільки його заробітна плата витрачається на утримання батьків, на своє лікування, сплату коштів за виконавчим листом, відрахування на оплату кредиту, в сумах цей розмір становить половину його заробітної плати.

Перевіряючи доводи відповідача судом документально підтверджено, що із його заробітної плати здійснюються відрахування за виконавчим листом та на особовий рахунок в ощадній касі.

На питання суду щодо витрат та доходів батьків відповідача, представник відповідача поклав обов'язок доказування на суд, вказавши, що за наявності сумнівів суд сам в змозі отримати цю інформацію.

Щодо витрат на лікування, то представником було зазначено, що саме по собі систематичне лікування потребує значних видатків і документального доказування не потребує.

Таким чином, враховуючи, що матеріалами справи підтверджено, що 50 відсотків заробітної плати дійсно відраховуються, суд вважає, що з урахуванням решти коштів, що залишаються, необхідності витрат на забезпечення власних потреб, відповідач в змозі утримувати сина в розмірі 1/10 частки його доходу, що не вплине на розмір відрахувань із заробітної плати, оскільки зменшить виплати отримувані іншими стягувачами, проте забезпечить можливість його сина на належне матеріальне забезпечення.

На підставі ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача в доход держави судовий збір в сумі 243,60 грн.

Згідно п.1 ст.367 ЦПК України рішення суду підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст.ст. 182, 199, 200 СК України, ст.ст. 10, 60, 88, 208, 212-218 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на період навчання - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження, ідентифікаційний номер НОМЕР_2) в розмірі 1/10 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, починаючи стягувати з 15.04.2015 р. і до закінчення навчання до 30.06.2018 р.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1) в дохід держави судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Рішення суду в частині стягнення аліментів звернути до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя Кіровського Н. Ю. Іванова

районного суду

м.Кіровограда