Справа № 755/5645/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" серпня 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого: судді Гончарука В.П.

при секретарях Красновій І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Укрспецмонтаж Інвест» про стягнення заробітної плати та середньомісячного заробітку за час затримки розрахунку та вихідної допомоги, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в якому з просив стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрспецмонтаж Інвест» заборгованість по заробітній платі з 01 серпня 2014 року по 24 жовтня 2014 року в сумі 4 313 грн. 57 коп., та суму середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнені за період з 24 жовтня 2014 року по 11 березня 2015 року в сумі 11 463 грн. 46 коп. та вихідну допомогу при звільнені у розмірі 4 609 грн. 02 коп.

Вимоги позову мотивовані тим, що позивача з 01.08.2014 р. було прийнято на роботу до ТОВ «Укрспецмонтаж Інвест» на посаду начальника виробничо-технічного відділу, з випробувальним терміном 1 місяць.

10.10.2014 р. позивач звернувся до відповідача із заявою про звільнення за угодою сторін відповідно до ч. 1 т. 36 КЗпП України.

24.10.2014 року позивача було ознайомлено із наказом про звільнення, нараховано заробітну плату та видано трудову книжку. Відповідач ТОВ «Укрспецмонтаж Інвест» нарахував заробітну плату позивачу лише за вересень 2014 року. Таким чином позивач вважає такі дії відповідача незаконним та таким, що суперечить вимогам трудового законодавства та Конституції України, оскільки не проведено розрахунок за весь період роботи, несвоєчасно видано трудову книжку та не виплачено вихідну допомогу.

Позивач в судовому засіданні на задоволенні позовних вимог наполягав, та просив задовольнити зазначаючи що роботу на підприємстві почав з 01 серпня 2014 року, та перебував місяць на випробувальному терміні з оплатою праці в розмірі 6 000 грн.

Представник відповідач ТОВ «Укрспецмонтаж Інвест» в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував, зазначивши, що в період з 01.08.2014 р. по 15.09.2014 р позивач не перебував у трудових відносинах з ТОВ «Укрспецмонтаж Інвест», відносно заробітної плати та трудової книжки то позивач сам ігнорував отримання, так як останній час перед звільненням на роботу не виходив. Суд, вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи приходить до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 15.09.2014 р. позивача ОСОБА_1 було прийнято на посаду начальника виробничо-технічного відділу ТОВ «Укрспецмонтаж Інвест» на підставі наказу № 9 к/тр від 10.09.2014 року.

На підставі наказу № 10 к/тр Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрспецмонтаж Інвест» від 10.10.2014 р. було звільнено з посади начальника виробничо-технічного відділу ТОВ «Укрспецмонтаж Інвест» за згодою сторін ч. 1 ст. 36 КЗпП України.

Вимогами ст. 21 КЗпП України встановлено, що трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Пунктом 1 частини 1 ст. 36 КЗпП України передбачено, що підставою припинення трудового договору є угода сторін.

За угодою сторін може припинятись як трудовий договір, укладений на невизначений строк, так і строковий трудовий договір. Таке припинення можливе у будь-який час, коли між власником або уповноваженим ним органом і працівником досягнуто угоду про припинення трудового договору. Пропозиція про припинення трудового договору може надходити як з боку працівника, так і власника або уповноваженого ним органу. Якщо інша сторона погоджується з висловленою пропозицією, то вважається, що сторони досягли угоди про припинення трудового договору, і працівник звільняється з роботи.

За вимог ст. 115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів.

Згідно ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

Виходячи з положень ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, при наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника.

Положеннями ст. 40 КЗпП України встановлено, що трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках:

1) змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників;

2) виявленої невідповідності працівника займаній посаді або виконуваній роботі внаслідок недостатньої кваліфікації або стану здоров'я, які перешкоджають продовженню даної роботи, а так само в разі відмови у наданні допуску до державної таємниці або скасування допуску до державної таємниці, якщо виконання покладених на нього обов'язків вимагає доступу до державної таємниці;

3) систематичного невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення;

4) прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин;

5) нез'явлення на роботу протягом більш як чотирьох місяців підряд внаслідок тимчасової непрацездатності, не рахуючи відпустки по вагітності і родах, якщо законодавством не встановлений триваліший строк збереження місця роботи (посади) при певному захворюванні. За працівниками, які втратили працездатність у зв'язку з трудовим каліцтвом або професійним захворюванням, місце роботи (посада) зберігається до відновлення працездатності або встановлення інвалідності;

6) поновлення на роботі працівника, який раніше виконував цю роботу;

7) появи на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп'яніння;

8) вчинення за місцем роботи розкрадання (в тому числі дрібного) майна власника, встановленого вироком суду, що набрав законної сили, чи постановою органу, до компетенції якого входить накладення адміністративного стягнення або застосування заходів громадського впливу.

Звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Як встановлено в судовому засіданні та вбачається з матеріалів справи, позивачу станом на момент звільнення не було сплачено заробітну плату за жовтень місяць 2014 р.

Згідно наданих стороною відповідача розрахункових відомостей по зарплаті за вересень 2014 р., дійсність та достовірність яких сторонами під сумнів не ставилась, ОСОБА_1 належало до виплати 886,36 грн.

Відповідно до довідки ТОВ «Укрспецмонтаж Інвест» розмір посадового окладу ОСОБА_1 на посаді начальника виробничо-технічного відділу складає 1 300 грн.

З розрахунку середньої заробітної плати, яка складає 52 грн. за день, кількість днів складає 20, з чого слідує заборгованість по заробітній платі за такий період складає 1040 грн.

Здійснюючи розрахунок належної до виплати компенсації за час затримки розрахунку при звільнені виходить із тривалості такого , який становить період часу з дня, наступного за звільненням - 11 жовтня 2014 р. по день постановлення рішення - 31 липня 2015 р., тобто така сума складає 13 676 грн

Відповідно до частини 1 ст. 116 КЗпП України встановлено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після предявлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.

Відповідно до вимог положень ст.. 44 КЗпП України при припиненні трудового договору з підстав, зазначених у пункті 6 статті 36 та пунктах 1, 2 і 6 статті 40 цього Кодексу, працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі не менше середнього місячного заробітку; у разі призову або вступу на військову службу, направлення на альтернативну (невійськову) службу (пункт 3 статті 36) - у розмірі двох мінімальних заробітних плат; внаслідок порушення власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю, колективного чи трудового договору (статті 38 і 39) - у розмірі, передбаченому колективним договором, але не менше тримісячного середнього заробітку; у разі припинення трудового договору з підстав, зазначених у пункті 5 частини першої статті 41, - у розмірі не менше ніж шестимісячний середній заробіток.

Виходячи з ч. 1 ст. 179 ЦПК України, предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

З наданих стороною позивача доказів та пояснень суд не вбачає наявності обставин, визначених наведеними положеннями ст. 44 КЗпП України, виходячи з чого заявлена вимога про стягнення вихідної допомоги при звільнені задоволенню не підлягає.

За вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Підсумовуючи наведене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в частині стягнення заявленої суми заборгованості по заробітній платі, компенсації середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні по день винесення рішення.

Судові витрати піддягають розподілу в порядку, визначеному ст. 88 ЦПК України крім витрат.

Керуючись ст.ст. 3, 15, 31,60,61 79, 81, 84, 88, 118, 119, 120, 224-228 ЦПК України, ст. 83, 115,116, 117,237-1 КЗпП України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ТОВ «Укрспецмонтаж Інвест» про стягнення заробітної плати та середньомісячного заробітку за час затримки розрахунку та вихідної допомоги - задовольнити частково.

Стягнути з ТОВ «Укрспецмонтаж Інвест» ідентифікаційний код 36820335 на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі в розмірі 1040 грн. та 13 676 грн. середньомісячної заробітної плати за час затримки розрахунку при звільненні, а всього стягнути 14 716 грн. ( чотирнадцять тис. сімсот шістнадцять грн.).

Стягнути з ТОВ «Укрспецмонтаж Інвест» ідентифікаційний код 36820335 на користь державного бюджету України 243 грн. 60 коп. витрат по сплаті судового збору.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва протягом 10 діб з дня проголошення рішення, а особами, що приймали участь у судовому розгляді але не були присутні під час проголошення протягом 10 діб з дня отримання копії рішення.

Суддя: