РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.01.2015

Хмельницький міськрайонний суд в складі :

головуючої - судді Порозової І.Ю.

секретаря Гарячої Д.А.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Хмельницькому справу за позовом Кредитної спілки «Подільська» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ :

28.11.2014 року КС «Подільська» звернулася до суду із позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором №3438 від 24 квітня 2012 року та договорами поруки в сумі 38 150грн.86 коп. та понесених судових витрат, посилаючись на те, що відповідачі взяті на себе зобов'язання за умовами договорів виконували неналежним чином, внаслідок чого існує заборгованість перед кредитною спілкою, яку вони в добровільному порядку погасити відмовляються.

Представник позивача в судовому засіданні наполягає на задоволенні позову.

Представник відповідачів позов визнав частково, на суму боргу позичальника по самому кредиту та процентах, визначених у договорі, як 50 %. При цьому вважає, що пункт договору про підвищення процентів до 100% є нікчемним, а порука припиненою в зв'язку з пропуском звернення до суду з позовом до поручителів. Також просить зменшити розмір неустойки, яка неспівмірна з розміром боргу.

Заслухавши пояснення учасників процесу та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 24.04.2012року між КС «Подільська» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №3438, за яким останній отримав кредит в сумі 10 000 грн. під 50 відсотків річних, строком на 24 місяці.

В забезпечення виконання зобов'язань позичальником за кредитним договором, 24.04.2012 року між КС «Подільська», ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено договори поруки №3438 А та 3438Б, відповідно за якими поручителі взяли на себе зобов'язання відповідати по зобов'язаннях боржника. Поручитель із боржником відповідають перед кредитором як солідарні боржники (п.2.2 Договору поруки).

КС «Подільська» взяті на себе зобов'язання за кредитним договором виконала, надавши кошти в сумі 10 000 грн., що підтверджується копією видаткового касового ордеру від 24.04.2012 року.

Позичальник свої зобов'язання перед кредитною спілкою виконував неналежним чином, внаслідок чого, станом на 20 серпня 2014 року йому нараховано заборгованість 38150грн.86коп., з яких 8280 грн. борг по самому кредиту, 13759,86 грн. проценти за кредитом, за відсотковою ставкою 100%, яку застосовано в липні 2012 року. Також нараховано пеню 15111 грн. та штраф 1000 грн. за неналежне виконання зобов'язань за договором.

В лютому 2013 року позичальнику та поручителям направлено лист про необхідність погашення всієї суми кредиту до 11.02.2013 року, а в грудні 2013 року направлено лист про погашення суми боргу до 25.12.2013 року.

Дані обставини підтверджуються копіями кредитного договору, договорів поруки, розрахунком заборгованості, видатковим касовим ордером, листами-вимогами.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 1056-1 ЦК України-процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. 2. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. 3. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.

Кредитна спілка «Подільська» у п.4.4 договору кредиту передбачила можливість у випадку прострочення на п'ять робочих днів по сплаті суми кредиту та відсотків за користування кредитом згідно графіку в односторонньому порядку подвоїти відсоткову ставку, вказану у п.1.1, тобто з 50 % до 100%. Дана умова договору є нікчемною з моменту його укладення, а тому проценти за договором слід стягувати з розрахунку 50%. Таким чином сума процентів, що підлягають до стягнення складає 4672,90грн. Ця сума випливає з наступного.

Згідно розрахунку заборгованості, представленого позивачем залишок процентів становить 13759,86 грн., з врахуванням сплочених процентів-5313 грн. ця сума становить 19 072,86 грн., від вказаної суми слід відмінусувати проценти, які обраховувалися за ставкою-50%, це 898,95грн. (19072,86-898,95=18173,91) Суму 18 173,91 слід розділити на 2 (100%/2=50%)=9086,95грн.

9086,95+898,95=9985,90грн. сума процентів, яка мала б бути нарахована за ставкою 50%. За мінусом сплачених процентів, до сплати підлягає 4 672,90 грн. (9985,90-5313)

Згідно ст.611 п.1 даного Кодексу у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Як вбачається з досліджених обставин, позичальник допускав прострочення сплати кредиту, проте зі змісту позову та матеріалів справи випливає, що штраф та пеня нараховані за невиконання договору у відповідності до його умов, отже має місце подвійне стягнення неустойки, а тому в частині стягнення штрафу слід відмовити. Стосовно нарахованої пені, суд у відповідності до ч.3 ст.551 ЦК України вважає за необхідне зменшити її розмір до 2000 грн., виходячи із співмірності заподіяних збитків, наявності значної процентної ставки за договором, неправомірності нарахування підвищеної процентної ставки та відсутності детального розрахунку її розміру, при цьому, з розрахунку суду, розмір пені значно перевищує суму в 2000 грн..

Частиною 1 статті 553 цього ж Кодексу передбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку.

Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

В силу ст.554 ч.ч.1,2 цього Кодексу у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

За змістом частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Постановою Верховного Суду України від 17.09.2014 року в справі №6-53цс/14 визначено, що виходячи з положень другого речення частини четвертої статті 559 ЦК України слід дійти висновку про те, що вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов'язання за договором повинно бути пред'явлено в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов'язанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами) або з дня, встановленого кредитором для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого частиною другою статті 1050 ЦК України, або з дня настання строку виконання основного зобов'язання (у разі якщо кредит повинен бути погашений одноразовим платежем).

Таким чином, аналізуючи частину четверту статті 559 ЦК України, слід дійти висновку про те, що застосоване в цій нормі поняття "строк чинності поруки" повинне розглядатися однаково, тобто як строк, протягом якого кредитор може в судовому порядку реалізувати свої права за порукою як видом забезпечення зобов'язання.

Як вбачається з розрахунку заборгованості, наданого позивачем, прострочення сплати кредиту виникло у позичальника ще в 2012 році, на початку дії договору. Графіком погашення кредиту передбачено черговість платежів за договором кредиту. Кредитодавцем двічі змінювався строк виконная зобов'язань за договором, листом від 13.12.2013 року цей строк встановлено до 25.12.2013 року. При цьому, судом враховано, те, що зобов'язанням боржника, а відтак і поручителя є повернення суми кредиту та процентів за кредитом, сплачуючи його частинами (внесення щомісячних платежів) згідно з графіком платежів. Системний аналіз вищезазначеної постанови Верховного Суду України, а також постанови Верховного Суду України від 19.03.2014 року в справі 6-20цс/14, свідчить про те, що терміном виконання зобов'язань в такому випадку є дата внесення чергового щомісячного платежу у відповідності до графіку погашення. Тобто недотримання графіку платежів слід вважати невиконанням зобов'язання за договором. Умова договору поруки про визначення строку її дії до повного виконання зобов'язань, не свідчать про те, що цим договором установлено строк припинення поруки в розумінні статті 251, частини четвертої статті 559 ЦК України, тому в цьому випадку підлягають застосуванню норми частини четвертої статті 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. У разі пред'явлення банком вимог до поручителя більше ніж через шість місяців після настання строку для виконання відповідної частини основного зобов'язання в силу положень частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється в частині певних щомісячних зобов'язань щодо повернення грошових коштів поза межами цього строку.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що оскільки позивач не пред'явив позову до поручителів до 25.06.2014 року, порука ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є припиненою, а тому в позові до них слід відмовити.

Судові витрати по справі становлять 243 грн. 60 коп., та відповідно до вимог ст.88 ЦПК України слід стягнути з боржника на користь КС «Подільська».

Керуючись ст.ст.209, 212-215, 88 ЦПК України, ст.ст.525, 526, 551, 554, 559, 611, 1054, 1048, 1049, 1050, 1056-1ЦК України суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Кредитної спілки «Подільська» 14 952,90 грн. боргу, з яких 8280 грн. боргу по самому кредиту, 4672,90 грн. процентів, 2000 грн. пені, та 243 грн.60 коп. понесених судових витрат.

В позові до ОСОБА_2, ОСОБА_3 відмовити.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя