АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 216/3691/12 Головуючий в І інстанції
Провадження 22-ц/774/53/К/15 Бондарєва О. І.
Категорія № 27 (3) Доповідач - Соколан Н. О..
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Соколан Н. О.

суддів - Бондар Я. М., Зубакової В. П.

при секретарі - Булах К. А.

В зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється на підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на заочне рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 19 грудня 2013 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" до ОСОБА_3, третя особа - ОСОБА_4, про звернення стягнення на предмет іпотеки,-

В С Т А Н О В И Л А :

У травні 2013 року позивач Публічне акціонерне товариство "Державний Ощадний банк України" (надалі - ПАТ "Ощадбанк"), яке є правонаступником Відкритого акціонерного товариства "Державний Ощадний банк України" звернувся до суду із позовом, в обґрунтування якого зазначив, що 28.12.207 року між ним та ОСОБА_4 укладений Договір відновлювальної кредитної лінії №5082 (Кредитний договір), згідно умов якого останньому надані грошові кошти за відновлювальною кредитною лінією, ліміт якої, у національній валюта, становить 400 000,00 грн., під 16,5% річних, строком користування по 28.12.2017 року, якщо тільки не буде застосованого іншого терміну.

З метою забезпечення своєчасного виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором, 28.12.2008 року між позивачем та ОСОБА_3 був укладений договір іпотеки, відповідно до умов якого остання надали в іпотеку нерухоме майно - трикімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1.

Позичальник умови кредитного договору належним чином не виконував, кредит та проценти за його користування своєчасно не сплачував, заборгованість станом на 28.03.2013 року становила 840321,14 грн.

За таких обставин просив суд в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів .

Заочним рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 19 грудня 2013 року позовні вимоги ПАТ "Ощадбанк" задоволено у повному обсязі.

У рахунок погашення заборгованості за Договором відновлювальної кредитної лінії №5082 від 28.12.2007 року, яка станом на 28.03.2013 року, складає 840 321,14 грн., з яких:

- строкова заборгованість за кредитом - 266 995, 49 грн.;

- прострочена заборгованість за кредитом - 126 471,51 грн.;

- прострочена за заборгованість за відсотками - 325 505,06 грн.;

- пеня за несвоєчасне повернення кредиту - 4 136,78 грн.;

- пеня за несвоєчасне повернення відсотків - 31 196,00 грн.;

- 3% річних за несвоєчасну сплату кредиту - 7 954,09 грн.;

- 3% річних за несвоєчасне погашення відсотків - 25 640,53 грн.;

- втрати від інфляції щодо несвоєчасного повернення кредиту - 16 419,22 грн.;

- втрати від інфляції щодо несвоєчасної сплати відсотків - 36 202,46 грн.

звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме, трикімнатну квартиру, загальною площею 113,3 кв.м., житловою площею 65,6 кв.м., після перепланування та об'єднання двох квартир в одну, розташовану на 5-му поверсі п'яти поверхового житлового будинку, за адресою: АДРЕСА_1, та належить на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 12.06.2006 року, виданого Виконавчим комітетом Криворізької міської ради 12.06.2007 року, замість договорів купівлі-продажу, посвідчених приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_6 08.05.1998р., реєстр №2630 та Першою Криворізькою державною нотаріальною конторою в.о. Четвертої Криворізької державної нотаріальної контори 27.07.2000р. реєстр №1-3149, на підставі рішення Виконавчого комітету Криворізької міської ради "Про видачу свідоцтва про право власності на об'єкти нерухомого майна" 06.06.2007 року за №380, зареєстрованого в КП ДОР КБТІ 12.06.2007р., номер витягу 14871109, реєстраційний номер 19183261. номер запису 394, в книзі 18ПВ шляхом проведення прилюдних торгів згідно Закону України "Про виконавче провадження", за початковою ціною встановленою на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, визначеною на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом, на стадії оцінки майна, під час проведення виконавчих дій,

на користь ПАТ "Ощадбанк",

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ "Ощадбанк" судовий збір - 3 441 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог. Вважає, що суд першої інстанції порушив його право на захист законних прав та інтересів, не залучивши до участі у справі, незаконно виселив його з житла, не звернув уваги на те, що позовна заява подана особою, яка на мала на це право; позивач не довів факту передачі грошей за кредитним договором, позичальника не повідомлено про заміну сторони у договорі; судом не застосовано строк позовної давності.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції під час розгляду справи, 28 грудня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством "Державний Ощадний банк України", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Державний ощадний банк України", та ОСОБА_7 був укладений Договір відновлювальної кредитної лінії №5082, згідно умов якого останньому надані грошові кошти за відновлювальною кредитною лінією, ліміт якої, у національній валюта, становить 400 000,00 грн., під 16,5% річних, строком користування по 28.12.2017 року, якщо тільки не буде застосованого іншого терміну, що підтверджується копією Договору.

Одночасно, з метою забезпечення своєчасного виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором, 28.12.2007 року між ВАТ "Державний Ощадний банк України", правонаступником якого є АТ "Ощадбанк", та майновим поручителем ОСОБА_3 був укладений Договір іпотеки, відповідно до умов якого остання надала в іпотеку трикімнатну квартиру, після перепланування та об'єднання двох квартир в одну, розташовану за адресою: АДРЕСА_1.

ОСОБА_4 свої зобов'язання належним чином не виконує, у зв'язку з чим, станом на 28.03.2013 року, утворилась заборгованість у розмірі - 840 321,14 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що вимоги Банку щодо застосування до спірних правовідносин вимог ст.625 ЦК України, є правомірними.

Колегія суддів погоджується з таким висновком з наступних підстав.

У відповідності до п.1 ст.33 Закону України від 05.06.2003р., №898-IV "Про іпотеку", у разі невиконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Також умовами Договору іпотеки передбачено, що звернення стягнення на предмет іпотеки може бути здійсненне будь-яким способом, за рішенням суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно до застереження про задоволення вимог кредитора. Іпотекодержатель самостійно обирає способи звернення стягнення на предмет іпотеки. Позивач скористався своїм правом звернення стягнення на заставлене майно шляхом подання до суду цієї позовної заяви.

Враховуючи той факт, що Позивачем виконані умови Договору іпотеки, передбачені п.6.1, додержані строки, обумовлені цим Договором, виконано процедура, передбачена ст.ст.33,35 Закону України "Про іпотеку", суд вважає вимоги Позивача в частині звернення стягнення на предмет іпотеки (квартири) правомірними.

Посилання апеляційної скарги на незаконність виселення ОСОБА_2, який проживає разом з відповідачем ОСОБА_3 у квартирі, яка є предметом іпотеки, не можуть бути прийнятими з наступних підстав.

Порядок виселення мешканців із житла, яке є предметом договору іпотеки, передбачено ст. 40 Закону України "Про іпотеку". Положеннями цієї статті встановлено, що звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. Після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду.

Відповідно до вимог ст. 35 Закону України "Про іпотеку", у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

Як вбачається з матеріалів справи, ПАТ "ПриватБанк" надсилав на адресу відповідачів 15.05.2013 року письмове повідомлення з вимогами про добровільне звільнення займаного майна, що є предметом іпотеки. Таким чином, колегія суддів вважає, що позивачем дотримано процедури надіслання відповідачам вимоги про звільнення житла, яке є предметом іпотеки, і виселення відповідача ОСОБА_3 та проживаючого з нею ОСОБА_2 відповідає вимогам чинного законодавства.

Посилання апеляційної скарги на те, що позовна заява подана особою, яка не мала на це право, спростовуються наявними у справі матеріалами. Так, позовну заяву підписано ОСОБА_8, у п. 2 довіреності якого (а.с. 93) передбачено право представництва інтересів АТ "Ощадбанк" у судах з усіма правами, наданими законом.

Доводи апеляційної скарги про те, що позичальника не повідомлено про заміну сторони у договорі не можуть бути прийняті до уваги, оскільки ПАТ "Ощадбанк" є правонаступником ВАТ "Ощадбанк" , тобто заміни сторони у договорах кредиту іпотеки не відбулося.

Посилання апеляційної скарги на те, що позивач не довів факту передачі грошей за кредитним договором спростовуються розпорядженням відділу бухгалтерського обліку (а.с. 50) про видачу коштів за кредитом.

Разом з тим, колегія суддів частково погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції не застосовано строк позовної давності.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік.

Статтею 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За правилами ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Тобто пеня - це санкція, яка нараховується з першого дня прострочення й до тих пір поки зобов'язання не буде виконано. Її розмір збільшується залежно від продовження правопорушення.

Правова природа пені така, що позовна давність до вимог про її стягнення обчислюється по кожному дню (місяцю), за яким нараховується пеня, окремо. Право на позов про стягнення пені за кожен день (місяць) виникає щодня (щомісяця) на відповідну суму, а позовна давність обчислюється з того дня (місяця), коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення права.

Отже аналіз норм ст. 266, ч. 2 ст. 258 ЦК України дає підстави для висновку про те, що стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, а починається з дня (місяця), з якого вона нараховується, у межах загального строку позовної давності за основною вимогою.

Враховуючи викладене, розмір пені, який підлягає стягненню з відповідача за період з 28.03.2012 року по 28.03.2013 року, тобто за рік до звернення до суду із позовом, згідно розрахунків заборгованості, наведених позивачем, становить: пеня за несвоєчасне повернення кредиту - 1111,55 грн., пеня за несвоєчасну сплату відсотків - 1448,28 грн.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку про необхідність зміни рішення суду в частині розміру заборгованості за кредитом з її зменшенням до 807548, 19 грн. В іншій частині рішення підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, ч.1 ст.309, 313- 314, 316 ЦПК України, колегія судів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Заочне рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 19 грудня 2013 року змінити в частині розрахунку розміру заборгованості за Договором відновлювальної кредитної лінії №5082 від 28.12.2007 року, зменшивши суму заборгованості до 807548,19 грн., з яких:

- строкова заборгованість за кредитом - 266 995, 49 грн.;

- прострочена заборгованість за кредитом - 126 471,51 грн.;

- прострочена за заборгованість за відсотками - 325 505,06 грн.;

- пеня за несвоєчасне повернення кредиту - 1111,55 грн.;

- пеня за несвоєчасне повернення відсотків - 1448,28 грн.;

- 3% річних за несвоєчасну сплату кредиту - 7 954,09 грн.;

- 3% річних за несвоєчасне погашення відсотків - 25 640,53 грн.;

- втрати від інфляції щодо несвоєчасного повернення кредиту - 16 419,22 грн.;

- втрати від інфляції щодо несвоєчасної сплати відсотків - 36 202,46 грн.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: