Справа № 372/5247/14-ц Головуючий у І інстанції Тиханський О.Б.
Провадження № 22-ц/780/3142/15 Доповідач у 2 інстанції Приходько К. П.
Категорія 29 27.05.2015
УХВАЛА

Іменем України

27 травня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого Приходька К.П.,

суддів Верланова С.М., Голуб С.А.,

при секретарі: Бобку О.В.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на рішення Обухівського районного суду Київської області від 08 квітня 2015 року за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення шкоди, завданої внаслідок ДТП, третя особа: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Уніка»,-

встановила:

у жовтні 2014 року позивач звернувся до суду з позовною заявою обгрунтовуючи свої вимоги тим, що 13.07.20114 року сталося ДТП за участі його автомобіля та автомобіля відповідача. Відповідно до постанови суду вина в вказаному ДТП визнана за відповідачем, відповідальність якого була не була належним чином застрахована.

Позивач нас час вчинення даного ДТП, мав договір добровільного страхування укладений з третьої особою. Страхова компанія відшкодувала завдані збитки частково, в сумі 20 434,27 грн., оскільки пошкоджений автомобіль не підлягав відновленню, йому відшкодовано різницю між вартістю матеріального збитку та залишковою вартістю пошкодженого автомобіля.

Проте, позивач не згоден з оцінкою вартості автомобіля вказаній в договорі страхування і розміром завданих збитків а тому на його замовлення було проведено повторну оцінку і з її врахуванням просить стягнути завдані йому збитки не відшкодовані третьої особою у розмірі 48 434,72 грн. Крім того, вказує, що внаслідок даного ДТП йому завдано моральної шкоди, а саме, яка полягає в душевних стражданнях, зміні життєвого укладу, вчинення протиправних дій щодо нього, які він оцінив в розмірі 5 000 грн., які просить стягнути з відповідача.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 08 квітня 2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 збитки завдані внаслідок ДТП у розмірі 795,41 грн., моральну шкоду у розмірі 4000грн., і судові витрати у розмірі 243,60 грн. У задоволенні решти позовних вимог, відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просив змінити рішення Обухівського районного суду Київської області від 08 квітня 2015 року в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 моральної шкоди з 4 000 грн. на 1 000 грн. Вважає, що з урахуванням його матеріально становища, він спроможний сплатити лише таку суму на відшкодування моральної шкоди.

В свою чергу, не погоджуючись з вказаним рішенням ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просив змінити рішення Обухівського районного суду Київської області від 08 квітня 2015 року в частині відшкодування майнової шкоди, судових витрат та відмови в задоволенні позовних вимог, винести в цій частині нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 48 401,70 грн. майнової шкоди.

Зазначив, що су д першої інстанції дійшов неправильного висновку про встановлення дійсної вартості транспортного засобу, розміру заподіяної шкоди, а також характеру і складу спірних правовідносин.

Колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з таких підстав.

У відповідності до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з»ясованих обставин справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з постановою Обухівського районного суду Київської області від 23.07.2014 року, ОСОБА_2 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП, який 13.07.2014 року, близько 10-55 год., в м. Обухів по вул. Київській 110, керуючи автомобілем «М 412» д.н.з. НОМЕР_1, порушив п.16.11 ПДР, а саме при виїзді з другорядної дороги на головну, не надав переваги в русі автомобілю «Рено», д.н.з. НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3, внаслідок чого, відбулось зіткнення вказаних автомобілів та їх пошкодження.

22.11.2013 року між ПАТ «Страхова компанія «Уніка» та ОСОБА_3 укладено договорів добровільного страхування на транспорті №011043/4017/0000148, відповідно до якого, був застрахований транспортний засіб «Рено Логан» д.н.з. НОМЕР_2, номер шасі НОМЕР_3 встановлено дійсну вартість ТЗ 90 000 грн., вигодонабувача ПАТ «Креді Агріколь Банк», франшиза 0,5%, страхова сума 90000 грн., варіант розрахунку суми страхового відшкодування на базі авторизованої СТО за вибором Страховика.

Відповідно до п.10.3. даного договору, розмір збитку може визначатися судомив експертом або оцінювачем, призначеним на вимогу та за рахунок страховика. Відповідно до п.10.8.2. Договору, при повному конструктивному або фізичному зруйнуванні ТЗ, страховик здійснює виплату страхової суми за відрахуванням франшизи, зносу та вартості залишків ТЗ. Згідно п.10.8.2.1. Договору, страховик за власний рахунок організовує продаж Страхувальником залишків знищеного ТЗ шляхом проведення відкритого аукціону.

23.07.2014 року ПП «Галавтоекспертиза» було проведено авторознавче дослідження автомобіля «Рено Логан» д.н.з. НОМЕР_2, відповідно до якого, вартість відновлювального ремонту визначена у розмірі 78 617,52 грн.

У відповідності до страхового акту №00147309 від 29.08.2014 року, по договору страхування №011043/4017/0000148, автомобіля «Рено Логан» д.н.з. НОМЕР_2, визначено, страхову суму у розмірі 90000 грн., вартість матеріального збитку у розмірі 78 617,40 грн., вартість матеріального збитку у розмірі 84 230,14 грн., залишкову вартість ТЗ згідно звіту експерта у розмірі 63 000 грн., франшизу у розмірі 795,41 грн., та визначено суму страхового відшкодування у розмірі 20 434,72 грн.

Згідно до платіжного доручення від 01.09.2014 року №010530, ПАТ «СК Уніка» виплачено ПАТ «Креді Агріколь Банк» у розмірі 20 434,72грн., призначення платежу страхове відшкодування згідно договору №011043/4017/0000148 від 22.11.2013 року.

Відповідно до витягу з мережі Інтернет на сайті «Автоаукцион для профессионалов» вказана інформація про проведення аукціону про продаж автомобіля «Рено Логан» номер шасі НОМЕР_4, та зазначено,що найвище пропозиція склала 63000 грн., та була надана покупцем ОСОБА_5

Також, відповідно до листа направленого на ім»я ОСОБА_6 від 11.11.2014 року №7062, щодо надання інформації про розмір збитку та страхове відшкодування по пошкодженому автомобілю «Рено Логан» д.н.з. НОМЕР_2, вказано, що розмір збитку по даному пошкодженому автомобілю визнався страховиком на підставі Звіту про оцінку вартості матеріальної шкоди, завданої власнику КТЗ №57С/07/14 від 23.07.2014 року, який було підготовлено експертною компанією ПП «ГАЛАавтоекспертиза» та протоколу огляду даного транспортного засобу від 18.07.2014 року виходячи із збитку, заподіяного в результаті настання страхового випадку, та розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

З протоколу огляду ознайомлено власника ОСОБА_3 про що свідчить його підпис у протоколі огляду.

Згідно звіту, вартість відновлювального ремонту колісного транспортного засобу «Рено Логан» д.н.з. НОМЕР_2 становить 78 617,40 грн. Таким чином, сума відновлювального ремонту згідно звіту перевищила 75% дійсної вартості транспортного засобу, визначеного згідно п.1.1. Договору 90 000 грн., і на підставі умов Договору, транспортний засіб визнано конструктивно (тотально) знищеним. Відповідно до п.10.8.2. Договору, при повному конструктивному або фізичному зруйнуванні ТЗ Страховик здійснює виплату страхової суми за відрахуванням франшизи, зносу, який визначається відповідно до п.10.2. Договору, та вартості залишків ТЗ. Згідно з п.10.8.2.1. Договору, Страховик за власний рахунок організовує продаж Страхувальником залишків знищеного ТЗ шляхом проведення відкритого аукціону. Також Страховиком визначено вартість залишків транспортного засобу на підставі Звіту про оцінку ринкової вартості пошкодженого ТЗ №00147309 від 28.08.2014 року, який було підготовлено лабораторією технічних експертиз «Автологістика», та яка становить 63000 грн.

Суму страхового відшкодування розраховано наступним чином: страхова сума - 90 000 грн., вартість відновлюваного ремонту - 78617,40грн., франшиза - 795,41 грн., процент фізичного зносу згідно Договору - 6,41%, вартість матеріального збитку з урахуванням зносу 84 230,14 грн., вартість залишків ТЗ - 63 000 грн., сума страхового відшкодування - 20 434,72 грн. 01.09.2014 року Страховиком було сплачено страхове відшкодування в розмірі 20 434,72 грн. Враховуючи вищевикладене, ПАТ «Страхова компанія «Уніка» розрахувала та сплатила страхове відшкодування відповідно до умов укладеного Договору.

Згідно зі звітом №18/01/15 від 21.01.2015 року, замовленої ОСОБА_3, виконаної ФОП «ОСОБА_7», «Рено Логан» д.н.з. НОМЕР_2, визначена ринкова вартість транспортного засобу до пошкодження у розмірі 137 956,63 грн., а вартість відновлювального ремонту КТЗ з врахуванням фізичного зносу та ВТВ становить 68 836,42 грн.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про страхування» страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Згідно ст.6 Закону України «Про страхування» добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства.

Відповідно до ст.9 Закону України «Про страхування», страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник. Непрямі збитки вважаються застрахованими, якщо це передбачено договором страхування. У разі коли страхова сума становить певну частку вартості застрахованого предмета договору страхування, страхове відшкодування виплачується у такій же частці від визначених по страховій події збитків, якщо інше не передбачено умовами страхування. Франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.

Згідно ст.25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

У відповідності до ст.30 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Крім того, судом першої інстанції встановлено, що відповідач винен в даному ДТП, на момент вчинення ДТП в нього був відсутні поліс обов»язкового страхування, позивач звернувся до страхової компанії щодо виплати страхового відшкодування згідно умов договору добровільного страхування, розмір збитків був визначений, позивач був ознайомлений з ним та не оспорював його, страхове відшкодування було виплачено згідно умов договору, заявки на купівлю пошкодженого автомобіля через аукціон поступали, претензій у позивача щодо порушення третьою особою умов договору страхування у позивача не має, відповідач сплачує третій особі регресні виплати.

Також у відповідності до постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справи від 01.03.2013 року №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» п.11 передбачено, що за вибором потерпілого вимога про відшкодування шкоди може бути пред»явлена безпосередньо до винної особи, оскільки за змістом статті 1191 ЦК особа, яка відповідає за шкоду, завдану з вини іншої особи, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи, якщо за законом межі відповідальності останньої та особи, яка за неї відповідає, однакові. З винної особи за регресною вимогою стягується розмір визначеного відшкодування за зобов'язанням з відшкодування шкоди, а якщо законом встановлено межі відшкодування або межі відповідальності винної особи, то витрати з такої особи стягуються у цих межах.

В п.15 зазначеної вище Постанови встановлено, що якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження. Порядок відшкодування шкоди, пов»язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано статтею 30 Закону №1961-ІV, який згідно зі статтею 8 ЦК (аналогія закону) може застосовуватись не лише страховиком, а й іншими особами, які здійснюють діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, та відповідають за завдану шкоду. Тобто транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим, а власник транспортного засобу згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з експертизою, проведеною відповідно до вимог законодавства, витрати на ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. У разі якщо власник транспортного засобу не згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним, йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати з евакуації транспортного засобу з місця цієї пригоди. Якщо ж транспортний засіб визнано фізично знищеним, відшкодування шкоди виплачується у розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди та витратам з евакуації транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Тобто, позивач використав своє право на отримання відшкодування завданих збитків згідно умов укладеного договору страхування, отримав виплату страхового відшкодування у розмірі, що визначена як різниця між дійсною вартістю автомобіля та вартістю автомобіля після ДТП, який виставлений на продаж шляхом аукціону за суму у розмірі 63 000 грн.

Доводи апелянта ОСОБА_3, про те, що суд першої інстанції не взяв до уваги звіт №18/01/15 від 21.01.2015 року, не можуть бути прийняті до аги, оскільки повністю спростовуються зібраними по справі доказами, поясненнями сторін, яким суд першої інстанції дав належну правову оцінку.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що позивачу повністю відшкодовані задані збитки, за вирахування франшизи, у розмірі 795,41 грн., яка повинна бути стягнута з відповідача.

Суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апелянта ОСОБА_2 про зменшення розміру відшкодування маральної шкоди, не можуть бути прийняті до уваги виходячи із наступного.

Під час розгляду справи судом першої інстанції встановлено, що позивачу внаслідок неправомірних дій відповідача була нанесена моральна шкода, яка виразилась душевних стражданнях, зміні життєвого укладу, вчинення протиправних дій щодо нього.

Враховуючи вимоги ст.23 ЦК України, п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», суд першої інстанції, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, правильно визначив розмір моральної шкоди, яка підлягає до відшкодуванню.

За таких обставин, колегія судів, вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам, вірно послався на закон, що регулює спірні правовідносини, дійшов правильного висновку задовольнивши позов частково.

Оскільки рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає за необхідне відхилити апеляційні скарги і залишити рішення суду без змін.

Керуючись: ст.ст.303,307,308,313-315,317,319 ЦПК України колегія суддів, -

ухвалила :

апеляційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відхилити, рішення Обухівського районного суду Київської області від 08 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді