Справа №333/1681/15-ц
Провадження №6/333/319/15
УХВАЛА

Іменем України

10 листопада 2015 року м.Запоріжжя

Комунарський районний суд м.Запоріжжя у складі:

головуючого судді Тучкова С.С.,

при секретарі Шелесько Ю.О.,

за участю заявників ОСОБА_1,

ОСОБА_2,

представника стягувача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, заяви ОСОБА_1, ОСОБА_2 Маліки Еліманівни про відстрочку виконання рішення суду по цивільній справі №333/1681/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «МетаБанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 Маліки Еліманівни про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

21.10.2015 року ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися до суду із заявами про надання відстрочки виконання рішення суду по цивільній справі №333/1681/15-ц на один рік, посилаючись на те, що відповідно до рішення Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 12.08.2015 року, зміненим рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 07.10.2015 року в частині стягнення в солідарному порядку судового збору, стягнуто солідарно з них на користь ПАТ «МетаБанк» 146080 гривень 87 копійок заборгованості за кредитним договором №79 від 11.10.2006 року. Проте, існують обставини, що ускладнюють виконання рішення суду. Заборгованість виникла внаслідок неможливості платити через зростання курсу долара в 4,5 рази. ОСОБА_1 брала довгостроковий кредит на 20 років. На даний момент у виконавчому провадженні вже стягується із заявників заборгованість з житлово-комунальних послуг. Квартира, на придбання якої брався кредит, є єдиним житлом для 4 чоловіків, включаючи малолітню дитину. У Ленінському районному суді м.Запоріжжя розглядається позов про визнання недійсним кредитного договору. Крім того, ОСОБА_2 є інвалідом з дитинства, матірю-одиначкою.

У судовому засіданні заявники доводи заяв підтримали з підстав, викладених у них, і просили суд їх задовольнити.

Представник стягувача у судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви та зазначив, що заявники не підтвердили наявності виняткових обставин, які б надавали право на відстрочення виконання судового рішення. Заборгованість за кредитним договором виникла з вини ОСОБА_1

Суд, заслухавши пояснення заявників, представника стягувача, перевіривши матеріали справи, оцінивши надані докази, прийшов до наступних висновків.

Рішенням Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 12.08.2015 року по цивільній справі №333/1681/15-ц (а.с.135-140), зміненим рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 07.10.2015 року в частині стягнення в солідарному порядку судового збору (а.с.181-184), позов Публічного акціонерного товариства «МетаБанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 Маліки Еліманівни про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено повністю, стягнуто солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 Маліки Еліманівни на користь Публічного акціонерного товариства «МетаБанк» 21281 гривню 15 копійок заборгованості по простроченому кредиту, 87236 гривень 53 копійки заборгованості за простроченими процентами, 37563 гривні 19 копійок пеню за несвоєчасне виконання зобовязання, а разом 146080 гривень 87 копійок заборгованості за кредитним договором №79 від 11.10.2006 року.

На цей час рішення суду по цивільній справі №333/1681/15-цне виконано.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.14 ЦПК України та статті 124 Конституції України судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Статтею 373 ЦПК України передбачено, що за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення суду (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.10 Постанови від 26 грудня 2003 року №14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», задоволення заяви про відстрочку виконання рішення суду можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи із особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення суду (хвороба боржника або членів його сім'ї, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Відповідно до положень ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно зі ст.3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. Вимога справедливості, добросовісності та розумності цивільного законодавства практично виражається у встановленні його нормами рівних умов для участі всіх осіб у цивільних відносинах; закріпленні можливості адекватного захисту порушеного цивільного права або інтересу.

Статтею 13 ЦК України заборонено вчинення дій або зловживання правом, якщо цими діями завдається шкода іншій особі, у даному випадку стягувачам.

За практикою Європейського суду з прав людини, право на виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невідємна частина судового розгляду (рішення у справі «Шмалько проти України» від 20 липня 2004 року).

Однак, заявники не довели суду винятковий характер обставин, за яких вони не можуть виконати рішення суду. Також суд приймає до уваги, що заявники зазначили лише про відстрочку рішення суду для прояснення ситуації, а не для виконання рішення.

Посилання заявників на суттєву зміну курсу долара США по відношенню до національної валюти, що призвело до неможливості виконання зобовязань за кредитним договором, судом не приймаються до уваги, оскільки виконання рішення суду в гривневому еквіваленті є достатньою сатисфакцією матеріального становища заявників.

ОСОБА_1 не була обмежена у виборі валюти кредитування, при укладенні договору усвідомлювала значення своїх дій і своїм підписом засвідчила власне волевиявлення укласти оспорюваний договір саме на тих умовах, що в ньому викладені.

Також суд не приймає до уваги доводи заявників про неможливість виконання рішення суду до втрати чинності Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», у звязку з тим, що вони є передчасними, адже рішенням Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 12.08.2015 року, виконання якого просять відстрочити заявники, не було звернуто стягнення на предмет іпотеки.

Отже, аналізуючи докази, зібрані у судовому засіданні, суд приходить до висновку, що в задоволенні заяв ОСОБА_1, ОСОБА_2про відстрочку виконання судового рішення необхідно відмовити в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.3, 14, 60, 210, 373 ЦПК України, ст.ст.3, 13 ЦК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяв ОСОБА_1, ОСОБА_2 Маліки Еліманівни про відстрочку виконання рішення суду по цивільній справі №333/1681/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «МетаБанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 Маліки Еліманівни про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити повністю.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції може бути подана до Апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м.Запоріжжя протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Комунарського районного суду

м.Запоріжжя С.С. Тучков