АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/7014/15 Справа № 199/2667/15 Головуючий у 1 й інстанції - Богун О.О. Доповідач - Калиновський А.Б.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Головуючого - Калиновського А.Б.

Суддів - Гайдук В.І, Єлізаренко І.А.

При секретарі - Видюковій Ю.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 10 червня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 10 червня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_1. до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1. кошти у розмірі 75250,00 грн. та судовий збір у розмірі 725,50 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1. просить змінити рішення суду, задовольнивши її позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду - залишенню без змін з наступних підстав.

Відповідно до ч.4 ст. 65 СК України, договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї.

Згідно ч.2 ст. 554 ЦК України, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Судом встановлено, що ОСОБА_1. та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 16 листопада 2002 року, який за рішенням суду від 16 липня 2014 року був розірваний.

17 січня 2011 року ОСОБА_2 та АКБ "Райффайзенбанк Україна" уклали кредитний договір №79004, відповідно до якого відповідач отримав кредитні кошти.

З метою забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором 17 січня 2011 року між банком та ОСОБА_2 був укладений іпотечний договір №79004/3, відповідно до умов якого в іпотеку банку була передана квартира АДРЕСА_1.

Того ж дня між ПАТ "Астра Банк" та ОСОБА_1. був укладений договір поруки №79004/П, згідно якого позивачка поручилась за виконання позичальником зобов'язання щодо своєчасного повернення грошових коштів.

Позичальник своїх зобов'язань за кредитним договором не виконував, у зв'язку з чим 11 вересня 2014 року ОСОБА_1. від АТ "Дельта Банк" (який є правонаступником ПАТ "Астра Банк") отримала досудову вимогу про сплату виниклої заборгованості за кредитним договором у розмірі 164 753,76 грн.(а.с. 9).

З метою врегулювання спірних правовідносин з банком, сума заборгованості була зменшена до 150 500,00 грн., яка була сплачена позивачкою 31 жовтня 2014 року(а.с. 10-11).

29 січня 2015 року позивачка направила до відповідача вимогу поручителя, в якій просила виплатити їй суму боргу у розмірі 150 500,00 грн., однак ОСОБА_2 дану вимогу не виконав.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_1., стягуючи з відповідача на користь позивачки 1/2 частини виплачених банку коштів, суд правильно виходив з того, що даний правочин було здійснено в інтересах подружжя та гроші були витрачені в інтересах сім'ї.

Таким чином у позивачки виникла солідарна відповідальність з відповідачем перед банком за кредитним договором.

Доводи апеляційної скарги позивачки про те, що кошти отримані відповідачем за кредитним договором не були витрачені на потреби сім'ї, а витрачені останнім на свою підприємницьку діяльність не можуть бути прийняті до уваги, оскільки доказів на підтвердження вищевказаного ОСОБА_1. до суду не надала і, таким чином, відповідно до ч.2 ст. 11 ЦПК України, розпорядилась своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд.

Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог і заперечень.

Рішення суду відповідає нормам матеріального та процесуального права. Підстав для його зміни чи скасування немає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 10 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: