Провадження № 2/522/9919/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2015 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Домусчі Л.В.

при секретарі Шевчик В. І.,

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка 09.10.2015 року звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2, у якій просить, на підставі ст. ст. 110, 112 СК України, розірвати шлюб між нею та відповідачем.

В позовній заяві позивачка посилається на те, що сімейне життя між ними не склалося через відсутність взаємопорузуміння. Суперечок про поділ майна та місце проживання спільної дитини сторони не мають. Подальше спільне життя як подружжя та збереження шлюбу буде суперечить їх інтересам. На даний момент їх шлюб носить формальний характер, тому подальше сумісне життя з відповідачем та збереження сімї неможливі.

Позивачка ОСОБА_1 просила розглянути справу без її участі та задовольнити позов, а також залишити за нею шлюбне прізвище «Бабакіна», про що подала адресовану суду письмову заяву, яка приєднана судом до матеріалів справи.

Відповідач ОСОБА_2 03.11.15 також надав до суду заяву, якою просив розглянути позов за його відсутності.

Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї.

Згідно зі ст. ст. 110, 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 08 серпня 2009 року у Другому Приморському відділі реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції (актовий запис № 359). Свідоцтво про шлюб І - ЖД № 108478. (а.с.3).

Від спільного шлюбу сторони мають малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується наявною у матеріалах справи копією Свідоцтва про народження серії 1-ЖД № 201343, виданого 24 листопада 2009 року Другим Приморським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції (а.с. 4), який проживає разом з позивачкою.

Фактичні шлюбні відносини припинені з лютого 2015 року року, однією сімєю сторони не проживають, спільне домогосподарство не ведеться. Дитина після розірвання шлюбу залишається на вихованні у матері.

На час розгляду справи майнові вимоги, будь-кого з сторін, суду не предявлені. Відповідно до вищезазначеного суд вважає, що майнового спору між сторонами немає, примирення між ними неможливе

Враховуючи те, що однією з основних засад сучасного сімейного права є свобода шлюбу, суд вважає, що у звязку з відсутністю вільної згоди позивачки на продовження шлюбу, подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам, а також принципу добровільності шлюбу, у звязку з чим, є неможливим.

Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Згідно ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З урахуванням викладеного, оцінивши шлюбні взаємовідносини сторін суд вважає, що між сторонами склалися відносини, при яких збереження сімї неможливо, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їх дитини, як це передбачено ст. 112 Сімейного Кодексу України, тому шлюб між сторонами носить формальний характер і підлягає розірванню.

Після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних матеріалів справи суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог у повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст. 51 Коституції України, ст.ст. 1, 3, 10, 11, 15, 57, 60, 169 ч.2, 179, 197 ч.2, 208-209, 212-215, 218 ЦПК України; ст.ст. 104, 105, 110, 112, 113 Сімейного Кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 08 серпня 2009 року у Другому Приморському відділі реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції (актовий запис № 359). Свідоцтво про шлюб І - ЖД № 108478.

Залишити за позивачкою ОСОБА_1 «Бабакіна».

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення, згідно ч.1 ст. 294 ЦПК України.

Відповідно ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України копію рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та поставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Суддя: Домусчі Л. В.

03.11.2015