РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

643/4944/15-ц

2-о/643/220/15

27.05.2015року м. Харків

Московський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого-судді Сиротникова Р.Є.,

за участю секретаря Новакової Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2, за участі заінтересованих осіб - ОСОБА_3, ОСОБА_4, Московського Відділу РАЦС ХМУЮ, про встановлення факту належності до національності «болгарин»,

в с т а н о в и в:

Заявники ОСОБА_1, та ОСОБА_2, яка діє у власних інтересах та як законний представник неповнолітніх ОСОБА_5, ОСОБА_6 звернулись в суд із заявою про встановлення факту належності їх, та їх померлих родичів - ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9. до національності «болгарин».

Заява мотивована тим, що заявник ОСОБА_1 є сином ОСОБА_9, до шлюбу - ОСОБА_9, що народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 в болгарській родині на хуторі Ключеводське, Таранівського (нині Нововодолазьського) району Харківської області. Батьки ОСОБА_9. - батько ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 та мати - ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, - обидва були болгарами за національністю, вони дотримувались болгарських традицій, вшановували болгарські свята та в побуті спілкувались болгарською мовою. Також ОСОБА_9., створюючи свою родину та виховуючи свого сина, ОСОБА_1, намагалась дотримуватись болгарських свят та звичаїв в міру своїх можливостей.

В післявоєнний період ОСОБА_9. переїжджаючи до м. Харкова, звернулась до знайомих за допомогою в працевлаштуванні, які допомогли їй влаштуватися на роботу до 8-ГПЗ, куди її прийняли на роботу, згідно даних з особової картки в 1946 році, під іменем ОСОБА_9. В 1949 року її переведено на постійну роботу та їй видано паспорт, в якому її по-батькові змінено з «ОСОБА_9» на «ОСОБА_9» (російською «ОСОБА_9»), та було помилково зазначено національність «українка». Але міняти через це документи вона не бажала, оскільки боялась втратити роботу.

Після цього, в 1952 році ОСОБА_9. уклала шлюб із ОСОБА_10. та змінила своє дівоче призі вище на «ОСОБА_9». В подальшому змінити свої документи вона не змогла, оскільки захворіла, звільнилась в зв'язку з хворобою, що призвела до інвалідності та раптової смерті.

Заявники звертались в 2015 році до відділу РАЦС Московського району м.Харкова з метою зміни національності. Листами від 17.03.2015 року ВРАЦС Московського району м. Харкова повідомив, що ними направлено відповідні запити, але відповіді, що надійшли не є остаточно «готовими» документами із виправленими даними. В зв'язку із викладеними, з метою відновлення свого родового коріння а також для встановлення родових та національних зв'язків, заявники звернулись до суду із цією заявою.

В судове засідання заявники не з'явилась, до його початку звернулись до суду із заявою про розгляд справи за їх відсутності, на задоволенні вимоги, викладених в заяві, наполягали.

Заінтересовані особи - батьки неповнолітніх ОСОБА_5 та ОСОБА_6, на судове засідання не з'явились, до його початку звернулись до суду із заявою про розгляд справи за їх відсутності, проти задоволення заяви не заперечували.

Від заінтересованої особи - Московського Відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби ХМУЮ до його початку звернулись до суду із заявою про розгляд справи за їх відсутності, проти задоволення заяви не заперечували.

Суд, ознайомившись із заявами заявників та заінтересованих осіб, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява не підлягає задоволенню.

Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, наводиться в ст. 256 ЦПК України.

В даному переліку не зазначено встановлення факту належності до певної національності.

В частині 2 даної норми зазначено, що в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначеного іншого порядку їх встановлення.

Однак, Верховним Судом України в аналізі практики розгляду судами справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, висловлена позиція, що не можуть бути встановлені в судовому порядку факти належності до певної національності.

Суд вважає, що така позиція ґрунтується на законі, оскільки чинне цивільне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб'єктивних прав.

Як вбачається з тексту заяви, від факту, який просять встановити заявники, не залежить виникнення, зміна або припинення їх особистих чи майнових прав.

Крім того, суд виходить з того, що факт належності ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9., які на час розгляду справи є померлими, до національності «болгарин» не підтверджені жодними належними та припустимими доказами.

На переконання суду, юридичний факт, від якого не залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав осіб та якій ніким не оспорювався, не потребує підтвердження судовим рішенням.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 30, 60, 61, 212-215, 259 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

В задоволенні заяви ОСОБА_1, ОСОБА_2, яка діє у власних інтересах та як законний представник неповнолітніх ОСОБА_5, ОСОБА_6, за участі заінтересованих осіб - ОСОБА_3, ОСОБА_4, Московського Відділу РАЦС ХМУЮ, про встановлення факту належності до національності «болгарин» - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення мають право подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з моменту отримання його копії.

Суддя Р.Є. Сиротников