Справа № 212/6178/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2015 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста ОСОБА_1 в складі:

головуючого судді Чайкіна І.Б.,

при секретарі Гавеля Ю.О.,

позивача: ОСОБА_2;

представника позивача ОСОБА_3;

відповідача: ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі суду міста ОСОБА_1, цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до відповідача ОСОБА_5 про поділ спільного сумісного майна подружжя, вказавши, що ОСОБА_2 та ОСОБА_4 перебували у шлюбі, якій був розірваний згідно рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 21.06.2010 року, під час перебування у шлюбі ними було придбано автомобіль марки «Деу Ланос» сріблястого кольору, реєстр.номер АЕ 9151ЕО, ОСОБА_4 не переоформлював право власності на автомобіль , а придбав його за довіреністю від попереднього власника. Також, ними було придбано квартиру за 101000 гривень , згідно договору купівлі-продажу від 25.10.2007 року, яка знаходиться за адресою : АДРЕСА_1. На початку квітня 2015 року позивачка зверталася до ОСОБА_4 із письмовою пропозицією про мирне врегулювання спору, запропонувавши останньому виплату ( компенсацію) за ? частину квартири. Тому вона просить визнати за нею право власності на ? частину квартири , яка знаходиться за адресою : АДРЕСА_1.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_3 позовні вимоги підтримали в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_4 у судовому засіданні, позовні вимоги визнав.

Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_4 перебували у зареєстрованому шлюбі,( а.с.5), за рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 21.06.2010 року їх шлюб було розірвано. ( а.с.6). Під час перебування у шлюбі ними було придбано квартиру згідно договору купівлі-продажу ВКА № 999229 від 25.10.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_6 та зареєстрованого в реєстрі за № 4202, яка знаходиться за адресою : м. Кривий Ріг, вул. Ватутіна, буд. 45 а кв.11.( а.с.7).

Вартість квартири згідно висновку про вартість обєкта оцінки становить 201685 гривень ( а.с.18-26).

Як вбачається з технічного паспорта на квартиру, відповідач у справі ОСОБА_4 - є власником квартири, яка розташована за адресою : АДРЕСА_1. ( а.с.9). Вказану квартиру сторони придбали у жовтні 2007 року.

Відповідно до ст.60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Статтею 65 СК України передбачено, що дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. Відповідно до ст.66 СК України, подружжя має право домовитися між собою про порядок користування майном, що йому належить на праві спільної сумісної власності. Правовідносини щодо поділу спільного майна подружжя регулюються ст.69 СК України, відповідно до якої дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою.

Судом встановлено, що майно, про поділ якого заявлено вимоги, а саме квартира, розташована за адресою : м. Кривий ріг, АДРЕСА_2 зареєстрована на відповідачеві ОСОБА_4, що підтверджується технічним паспортом на квартиру, однак даний факт не спростовує презумпції належності вказаної квартири до спільної сумісної власності подружжя. Як вже було встановлено судом, шлюб між сторонами розірвано, однак в результаті розірвання шлюбу співвласники перестають бути подружжям, але правовий режим їхнього майна, набутого за час шлюбу, залишається попереднім - спільною сумісною власністю, але вже колишнього подружжя, тобто спірна квартира належить ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на праві спільної сумісної власності.

Згідно ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Договір про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Згідно ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Згідно ч. 1 ст. 71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі.

Як встановив суд об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, а саме сторін у справі позивачки ОСОБА_2 та відповідача ОСОБА_4 є квартира яка розташована за адресою : АДРЕСА_3. Тобто сторони мають право на поділ цієї квартири. За взаємною згодою сторони вказану квартиру не розділили. При поділі квартири, яка розташована за адресою : м. Кривий ріг, АДРЕСА_2 частки сторін є рівними, оскільки іншого не визначено домовленістю між ними.

Згідно ч. 2, 4, 5 ст. 71 СК України неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

Згідно п. 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вирішуючи питання про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин 4, 5 ст. 71 СК щодо обов'язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст. 365 ЦК, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст. 11 ЦК) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми. У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності.

Між сторонами позивачкою ОСОБА_2 та відповідачем ОСОБА_4 не досягнуто будь-якої згоди на отримання одним з останніх грошової компенсації та попереднього внесення відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. Таким чином, оскільки сторонами не досягнуто такої згоди, присудження грошової компенсації може мати місце за умови звернення одного з них до суду з таким позовом та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової компенсації. Про те, жоден із сторін не вчинив зазначених дій.

Згідно викладеного, враховуючи те, що квартира, яка розташована за адресою : АДРЕСА_1, що належить сторонам на праві спільної сумісної власності та є неподільною річчю, а відповідно не може бути поділено між сторонами в натурі, відповідно до їх часток, суд вважає визнати ідеальні частки сторін у цьому майні без його реального поділу та залишити майно у їх спільній частковій власності.

Таким чином, підлягають задоволенню вимоги позивача ОСОБА_2 до відповідача ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя.

На підставі викладеного, оцінюючи докази в їх сукупності, керуючись ст. 57, 61, 70, 71 СК України, ст. 365, 372 ЦК України, ст.ст.10,11, 60, 212-215 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007р. №11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя задовольнити.

В порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнати право власності та виділити, ОСОБА_2 (зареєстрована: 50085, м. Кривий Ріг, вул. Ватутіна, б.45 а/11 ідентифікаційний номер НОМЕР_1), наступне нерухоме майно: 1/2 частину квартири, розташованої за адресою: м. Кривий Ріг, вулиця Ватутіна, будинок під номером сорок п'ять літера "а", квартира одинадцять.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особи які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення в Апеляційний суд Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 30.09.2015 року.

Суддя: І. Б. Чайкін