Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 226/531/15 Головуючий у 1 інстанції: Перекупка І.Г.
Провадження № 22-ц/778/3121/15 Суддя-доповідач: Маловічко С.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі

Головуючого: Савченко О.В., суддів Кочеткової І.В., Маловічко С.В.

при секретарі: Бурима В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Добропільське АТП» на рішення Димитровського міського суду Донецької області від 12 березня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Добропільське АТП» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Добропільське АТП» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Димитровського міського суду Донецької області від 12 березня 2015 року позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто з ТОВ «Добропільське АТП» на користь ОСОБА_2 середній заробіток за затримку розрахунку при звільнені по день фактичного розрахунку у розмірі 10 396 (десять тисяч триста дев'яносто шість грн.) 10 коп.

Стягнуто з ТОВ «Добропільське АТП» на користь ОСОБА_2 моральну шкоду у розмірі 1500 (одна тисяча п'ятсот) грн.

Стягнуто з ТОВ «Добропільське АТП» на користь держави судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп.

Не погоджуючись з зазначеним рішення, ТОВ «Добропільське АТП» подало апеляційну скаргу, в якій оскаржує його в частині стягнення моральної шкоди, вважаючи недоведеним сам факт її спричинення позивачу підприємством.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про час, день та місце слухання справи, про що маються зворотні повідомлення про отримання судових повісток, у судове засідання до апеляційного суду не з»явились, не сповістивши про причини неявки та не надавши клопотань про відкладення розгяду справи, тому колегія у відповідності до вимог ч. 2 ст. 305 ЦПК України розглянула справу у їх відсутності.

Вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що у період з 05.08.2013р. по 27.06.2014р. ОСОБА_2 знаходився у трудових відносинах з ТОВ "Добропільське АТП" і працював на зазначеному підприємстві на посаді водія автотранспортного засобу категорії "Д" по 3-му класу, автоколони № 2, а з 06.06.2014р. був переведений слюсарем з ремонту автомобілів 3-го розряду.

З зазначеного підприємства ОСОБА_2 було звільнено за прогули без поважних причин згідно наказу № 73-к від 27.06.2014 р. за п. 4 ст. 40 КЗпП України (а. с. 6-7).

Суд з»ясував, що після звільнення з підприємства з ОСОБА_2 не було вчасно проведено розрахунку, а саме: лише після його письмового звернення, яке було зареєстровано відповідачем 10.12.2014р. за вх. № 63, йому була виплачена заборгованість по заробітній платі у сумі 3 686,49 грн. тільки 15.01.2015 р. (а. с. 7-8).

Середній заробіток позивач розрахував, виходячи із середньоденного заробітку за кількість робочих днів у періоді затримки розрахунку, що склало 10 396,10 грн. (79,97 грн. х 130 робочі дні).

Встановивши ці обставини, суд першої інстанції визнав обгрунтованими вимоги позивача щодо стягнення компенсації за час затримки розрахунку при звільненні та стягнув вказану суму на користь позивача з роботодавця. Крім того, суд вважав частково обгрунтованими вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди, погодившись з його доводами про те, що у зв'язку з порушенням його законного права на вчасне отримання зароблених ним грошей та з урахуванням матеріальних труднощів у зв'язку з цим, факт спричинення шкоди підприємством позивачу є доведеним та визначив суму компенсацій у розмірі 1500 грн.

В апеляційній скарзі відповідач вказував, що у суду не було підстав для стягнення моральної шкоди, оскільки працівником не доведено факту спричинення йому моральних страждань.

Дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія встановила наступні обставини.

ОСОБА_2 був звільнений з підприємства за прогули без поважних причин згідно до п. 4 ст.40 КЗпП України згідно з наказом директора ТОВ «Добропільське АТП» № 73-к від 27 червня 2014р.

Вказаний наказ він не оскаржував, з підставами звільнення погодився.

Відповідно до вимог статті 116 КЗпП при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред»явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.

В матеріалах справи взагалі відсутні докази тому, що підприємство будь-яким чином намагалось виплатити працівнику розрахункові та направило лист про можливість отримання коштів тільки в грудні 2014р. після звернення самого ОСОБА_2 із заявою про надання документів та виплату зарплати ( а.с. 9,10).

Таким чином, з боку підприємства маються порушення прав позивача, що, відповідно, потягло за собою і моральні страждання, пов»язані з застосуванням додаткових зусиль для організації свого життя, зокрема, вимусило його відстоювати свої права в суді та шляхом звернення до правоохоронних органів, що слідує з матеріалів справи. Розмір визначеної судом на відшкодування моральної шкоди суми, на думку колегії, відповідає тривалості та характеру порушень.

За вказаних обставин, колегія не знаходить підстав для зміни або скасування рішення суду в оскаржуваній частині, тому у відповідності до вимог статті 308 ЦПК України

апеляційну скаргі слід відхилити, залишивши без змін рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Добропільське АТП» відхилити.

Рішення Димитровського міського суду Донецької області від 12 березня 2015 року у цій справі в оскаржуваній частині залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Савченко О.В.

Судді: Кочеткова І.В.

Маловічко С.В.