Справа №592/271/15-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Котенко О. А.
Номер провадження 22-ц/788/1041/15 Суддя-доповідач - Собина О. І.
УХВАЛА

і м е н е м У к р а ї н и

21 травня 2015 року м. Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Собини О. І.,

суддів - Бойка В. Б. , Хвостика С. Г. ,

з участю секретаря судового засідання - Пархоменко А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Сумської області цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4

на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 17 квітня 2015 року

в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про оспорювання батьківства та виключення відомостей про батьківство з актового запису про народження дитини, -

в с т а н о в и л а:

15 січня 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з вищезазначеним позовом, який обґрунтовує тим, що восени 1997 року познайомився з відповідачкою ОСОБА_5, з якою почав підтримувати близькі стосунки. У січні 1998 року відповідачка повідомила позивачу про те, що від нього вагітна і 08 травня 1998 року сторони зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають неповнолітню дочку - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1. В актовому записі про її народження, відповідно до ст. 54 Кодексу про шлюб та сім'ю України, позивач був записаний батьком дитини. Сімейні відносини між сторонами були припинені, а тому рішенням Сумського районного суду м. Суми від 11 листопада 2005 року з позивача були стягнуті аліменти на утримання дочки у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів, а рішенням від 04 травня 2007 року шлюб був розірваний. Близько півтора року тому позивач хотів побачитися з дочкою та зателефонував відповідачці і у них виникла словесна суперечка при якій відповідачка повідомила, що позивач не є біологічним батьком їхньої дитини. Така новина стала для нього несподіванкою і він змушений звернутися до суду про оспорювання батьківства в порядку ч.1 ст. 136 СК України. Просив суд виключити відомості про його батьківство з актового запису про народження ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 17 квітня 2015 року в задоволенні позову відмовлено за необґрунтованістю.

На зазначене рішення представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на незаконність ухваленого рішення, на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В доводах апеляційної скарги відповідач зазначає, що спірні правовідносини виникли з 2013 року, саме тоді, коли йому стало відомо про те, що він не є біологічним батьком своєї дитини. Також зазначає, що відповідачка відмовилась від участі в проведенні тесту на ДНК і це є підставою для оспорювання батьківства.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апелянта та його представника, заперечення відповідачки та її представника, вивчивши матеріали справи і перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав:

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що сторони перебували в шлюбі з 08 травня 1998 року по 04 травня 2007 року (а.с.4).

Від шлюбу сторони мають неповнолітню дочку - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 і батьком дитини записаний позивач у справі - ОСОБА_3. Актовий запис проведено Токарівським сільвиконкомом Сумського району Сумської області 22 вересня 1998 року за №10 (а.с.22).

Рішенням Сумського районного суду м. Суми від 11 листопада 2005 року з позивача були стягнуті аліменти на утримання дочки у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, але не менше одного неоподаткованого податком мінімуму доходів громадян щомісячно, починаючи стягнення з 02 листопада 2005 року і до повноліття дитини (а.с.23).

Відповідно до довідки ВП «Сумська дистанція колії» ДП «Південна залізниця» від 03 лютого 2015 року №44 борг позивача по сплаті аліментів станом на 12 січня 2015 року становить 16313,58 грн. (а.с.24).

Відповідачка , допитана судом першої інстанції в якості свідка, не заперечувала проти того, що позивач дійсно не є біологічним батьком їх дитини, але вона ще до укладення з ним шлюбу повідомила його про це, але останній погодився на укладення шлюбу та внесення відомостей в актовий запис про народження дитини про нього як про батька дитини і сам особисто займався реєстрацією доньки в Токарівський сільській раді, а тому знав про реєстрацію народження ОСОБА_6 ще 22 вересня1998 року.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що зібраними у справі доказами не підтверджені вимоги позивача ОСОБА_3 щодо оспорювання ним його батьківства стосовно дочки.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову, так як суд дійшов його правильно встановивши фактичні обставини справи, з додержанням норм матеріального та процесуального права.

На час народження дитини і на час вчинення запису про батьків у книзі записів народжень діяв Кодекс про шлюб та сім'ю України, частиною 1 статті 56 якого передбачалося, що особа, записана як батько або як мати дитини в книзі записів народжень або особа, яка фактично є батьком дитини, в разі смерті матері чи позбавлення її батьківських прав має право оспорити проведений запис протягом року з того часу, коли їй стало або повинно було стати відомо про проведений запис. Якщо до цього часу особа, записана як батько або як мати, була неповнолітньою, річний строк обчислюється з часу досягнення нею вісімнадцяти років.

При цьому суд вірно врахував і те, що з даним позовом позивач звернувся в січні 2015 року, через 16 років після реєстрації народження дитини. Протягом року з дня як позивачу стало відомо про проведений запис (22.09.1998 року) про реєстрацію його як батька дитини позивач із вимогами про оспорювання батьківства не звертався. Цей строк є припинювальним і продовженню не підлягає.

Виходячи з того, що річний термін, протягом якого позивач мав право оспорити своє батьківство стосовно дочки ОСОБА_6 закінчився 22 вересня 1999 року, тобто під час дії Кодексу про шлюб та сім'ю України, судом першої інстанції правильно застосовано до спірних правовідносин про оспорювання позивачем батьківства стосовно дочки положення ст. 56 Кодексу про шлюб та сім'ю України.

За таких умов суд із наведенням відповідних мотивів вірно відхилив доводи позивача, на які він посилався як на підставу своїх вимог, у тому числі й щодо застосування до спірних правовідносин норм СК України, зокрема ст. 136, і обґрунтовано відмовив у позові, ухваливши оскаржуване рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, яким у досить повному обсязі з'ясовані права та обов'язки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірені та їм дана належна оцінка, порушень норм матеріального та процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування чи зміни рішення не встановлено, справа розглянута в межах позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів, тому апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду є законним і обґрунтованим, і його слід залишити без змін

Керуючись ст. ст. 303; 307 ч. 1 п.1; 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 17 квітня 2015 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього часу може бути оскаржена протягом двадцяти днів у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий -

Судді -