Справа № 505/3924/15-ц
Провадження № 2/505/1850/15р.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.10.2015 року Котовський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Нікітішина В.П.

при секретарі Шевчук С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Котовську Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Чапаєвської сільської ради Котовського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно

встановив:

Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН:НОМЕР_1, який проживає у с.В.Дальник Біляєвського району Одеської області, звернувся 08.09.2015 року в суд з цим позовом та в кінцевих позовних вимогах у редакції від 07.10.2015 року просив постановити рішення суду, яким визнати ОСОБА_2 спадкоємцем, яка фактично прийняла спадщину померлого ОСОБА_3, який помер 18 вересня 2002 року, в тому числі право на земельну частку (пай) яка йому належало відповідно до сертифікату на право на земельну частку ( пай) серії ОД №0308654, визнати його, ОСОБА_1 спадкоємцем, який фактично прийняв спадщину після померлої матері ОСОБА_2, а також, відповідно до ст. 551 ЦК України (в ред. 1963 р.) спадкоємцем на майно ОСОБА_4 ( спадкова трансмісія) та визнати за ним, ОСОБА_1, в порядку спадкування за законом право на земельну частку (пай) призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала його матері ОСОБА_2 на підставі рішення Котовської райдержадміністрації від 2 жовтня 1996 року № 316/96 відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0308653, в розмірі 4,86 в умовних кадастрових гектарах, і розташована на території Чапаєвської сільської ради, Котовського району, Одеської області, і право на земельну частку (пай) призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала ОСОБА_3 на підставі рішення Котовської райдержадміністрації від 2 жовтня 1996 року № 316/96 відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0308654, в розмірі 4,86 в умовних кадастрових гектарах, і розташована на території Чапаєвської сільської ради, Котовського району, Одеської області.

Підставою цьому зазначав те, що 30 жовтня 2002 року, померла його мати ОСОБА_2, останнє місце проживання та реєстрації якої було Одеська область, Котовський район, с. Новий Мир.

Після її смерті, відкрилась спадщина на все майно яке залишилось на день її смерті та на яке вона за законом мала право, в тому числі і на земельний пай розташований на території Чапаєвської сільської ради, Котовського району, Одеської області, який вона отримала у власність відповідно до сертифікату на право на земельну частку ( пай) серії ОД № 0308653.

Крім того, його мати за законом, на день своєї смерті, мала право і на земельний пай ОСОБА_3, що розташований на території Чапаєвської сільської ради, Котовського району, Одеської області, який він отримав у власність відповідно до сертифікату на право на земельну частку ( пай) серії ОД № 0308654. Зазначене право на вказану земельну ділянку мати отримала після смерті ОСОБА_3, який помер 18 вересня 2002 року, оскільки перебувала на утримані останнього, проживала з ним у його будинку в незареєстрованому шлюбі з 1992 року до дня смерті ОСОБА_3.

Після смерті ОСОБА_3 і до дня своєї смерті мати продовжувала проживати в

будинку ОСОБА_3, управляла та володіла як всім своїм майном, так і всім майном ОСОБА_3

Таким чином згідно чинного на той час законодавства України, його мати ОСОБА_2 перебуваючи на утриманні ОСОБА_3, стала його спадкоємцем у відповідності до ст.531 ЦК України ( в редацкції 1963 р.) та фактично прийняла в спадщину, в тому числі право на земельну ділянку, яке належало ОСОБА_3 відповідно до сертифікату на право на земельну частку ( пай) серії ОД № 0308654, Однак оформити цю спадщину в нотаріальному порядку та отримати свідоцтво на право на спадщину не встигла, оскільки сама померла 30 жовтня 2002 року померла.

Свого часу коли мати захворіла він в червні 2002 року отримав дозвіл на проживання в Україні, що підтверджується посвідкою на постійне проживання серії 4В № 002678 і переїхав жити в с. Новий Мир, Котовського району, Одеської області, де доглядав за хворою матір'ю до самої її смерті. Після смерті матері він ще деякий час пожив в будинку матері, володів та розпоряджався її майном, а потім продавши будинок виїхав на постійне місце проживання в ІНФОРМАЦІЯ_2.

Знайомий юрист запевнив його, що звертатися в нотаріальну контору в шестимісячний строк для відкриття спадщини непотрібно, оскільки на день смерті матері він постійно проживав разом з нею в одному будинку і н місце проживання було зареєстровано за однією адресою.

При таких обставинах, незважаючи на той факт, що він у встановлений Законом України шестимісячний строк не подав в нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини, насправді фактично її прийняв, оскільки розпоряджався всім цим майном, управляв та володів ним, проживав у спадковому будинку, про що свідчить довідка Чапаєвської сільської ради № 273 від 24.07. 2015 року

В липні 2015 року звернувся в нотаріальну контору з заявою про оформлення спадщини, однак стало відомо, що отримати свідоцтво про спадщину на майно матері, в тому числі і право на земельні ділянки він не може, оскільки ніби то пропустив шестимісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини. Доказати в нотаріальні конторі, що фактично прийняв спадщину не може тому, що на даний час посвідку на постійне проживання серії 4В № 0026678, де була вказана реєстрація його місця проживання в с. Новий Мир, у нього була вилучена, а замість неї видали іншу посвідку. Крім того, нотаріус не може оформити спадщину і тому, що за довгі роки сертифікат матері серії ОД № 0308653, в зв'язку з зовнішнім механічним пошкодженням (жирова пляма) частково прийшов в непридатність.

Таким чином, в даному випадку порушуються його законні права та інтереси як спадкоємця.

В ході судового розгляду справи представник позивача адвокат ОСОБА_5 на позові наполягав у повному обсязі.

Представник відповідача, в особі Чапаєвської сільського голови ОСОБА_6, в судове засідання не зявився, однак надав заяву від 24.09.2015 року №310 про розгляд справи у відсутність представника Чапаєвської сільської ради Котовського району Одеської області, в якій позов визнав.

Вислухавши пояснення представника позивача, покази свідка та дослідивши обставини справи, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з такого.

Згідно ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Крім визнання відповідачем обставин справи, ці обставини також підтверджуються письмовими доказами справи наданими позивачем в підтвердження своїх вимог.

Зокрема, як вбачається з матеріалів справи 18 вересня 2002 року в с.Новий Мир Котовського району Одеської області у віці 63 років помер ОСОБА_3.

Після його смерті відкрилась спадщина на все належне його майно та майнові

права, в тому право на земельну частку (пай) призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала ОСОБА_3 на підставі рішення Котовської райдержадміністрації від 2 жовтня 1996 року № 316/96 відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0308654, в розмірі 4,86 в умовних кадастрових гектарах, і розташована на території Чапаєвської сільської ради, Котовського району, Одеської області. Відповідно листа Управління Держземагенства у Котовському районі № 29-1504-0.12-3653/0/2-15 04.08.2015 р. за ОСОБА_3 числиться право на земельну частку (пай) призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0308654. Нормативна грошова оцінка цієї частки земельної ділянки складає 91906,27 грн.

Факт того, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 спільно проживала однією сімєю свідчить довідка виконкому Чапаєвської сільської ради № 274 від 27.08.2002 року згідно якої вбачається, що ОСОБА_3 проживає у с.Новий Мир та має склад сімї дружина ОСОБА_2

Допитаний судом свідок ОСОБА_7 показав, що був добре знайомий з ОСОБА_3 більше 30 років. На початку 90-х років ОСОБА_3 після смерті своєї дружини взяв собі у жінку ОСОБА_2, яка на той час проживала у с.Липецьке. Він привів її у свій будинок в с.Новий Мир. Сам ОСОБА_3 був заможним, працював, мав своє домашнє господарство. З того часу і до смерті проживали разом, вели спільне господарство. ОСОБА_3 фактично утримував ОСОБА_2, оскільки остання не мала власного достатку. Після смерті ОСОБА_3 його хоронила та продовжувала проживати і користуватись будинком ОСОБА_3 та іншим його майном.

Згідно положення ст. 531 ЦК України (в редакції 1963 року) чинної на момент відкриття спадщини, до числа спадкоємців за законом належать непрацездатні особи, що перебували на утриманні померлого не менше одного року до його смерті, а ст. 549 цього кодексу передбачено, що спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Таким чином суд вважає, що ОСОБА_2 є спадкоємцем в розумінні ст. 531 ЦК України (в редакції 1963 року) після ОСОБА_3 та фактично прийняла спадщину померлого, в тому числі право на земельну частку (пай) яка йому належало відповідно до сертифікату на право на земельну частку ( пай) серії ОД №0308654, шляхом фактичного вступу в управління і володіння спадковим майном. Однак цю спадщину ОСОБА_2, останнє місце проживання та реєстрації якої було Одеська область, Котовський район, с. Новий Мир, не оформила, оскільки сама померла 30.10.2002 року у віці 59 років.

Відповідно після її смерті відкрилась спадщина на прийняте нею майно і майнові права ОСОБА_3, а також на власне її майно і майнові права, в тому числі право на земельну частку (пай) призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала їй на підставі рішення Котовської райдержадміністрації від 2 жовтня 1996 року № 316/96 відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0308653, в розмірі 4,86 в умовних кадастрових гектарах, і розташована на території Чапаєвської сільської ради, Котовського району, Одеської області. Відповідно листа Управління Держземагенства у Котовському районі № 29-1504-0.12-3654/0/2-15 від 04.08.2015 р. за ОСОБА_2 числиться право на земельну частку (пай) призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0308653. Нормативна грошова оцінка цієї частки земельної ділянки складає 91906,27 грн.

Позивач є сином померлої ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про народження (повторне) серії І-ЖД №156092 від 07.09.1998 року.

Згідно повідомлення приватного нотаріуса ОСОБА_8 від 07.10.2015 року після смерті ОСОБА_3 і ОСОБА_2 спадкові справи не заводились.

Факт прийняття позивачем спадщини матері підтверджується довідкою виконкому Чапаєвської сільської ради №273 від 24.07.2015 року згідно якої вбачається, що ОСОБА_1 постійно проживав на день смерті своєї матері ОСОБА_2 в с.Новий Мир разом з нею.

Згідно положення ч.4 ст.174 ЦПК україни у разі визнання відповідачем позову суд за

наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Таким чином відсутність у позивача можливості надати нотаріусу всі необхідні документи для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, позбавляє його у праві на оформлення спадщини в нотаріальному порядку, тому суд вважає за можливе визнати за ним, позивачем, право на спадщину матері у судовому порядку.

Керуючись ст. ст. 10,60, 212-215 ЦПК України, ст.ст.524,529,549,551 ЦК України (в ред. 1963 року), суд

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 спадкоємцем, яка фактично прийняла спадщину померлого ОСОБА_3, який помер 18 вересня 2002 року, в тому числі право на земельну частку (пай) яка йому належало відповідно до сертифікату на право на земельну частку ( пай) серії ОД №0308654.

Визнати ОСОБА_1 спадкоємцем, який фактично прийняв спадщину після померлої матері ОСОБА_2, а також, відповідно до ст. 551 ЦК України (в ред. 1963 р.) спадкоємцем на майно ОСОБА_4 ( спадкова трансмісія).

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом:

- право на земельну частку (пай) призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала його матері ОСОБА_2 на підставі рішення Котовської райдержадміністрації від 2 жовтня 1996 року № 316/96 відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0308653, в розмірі 4,86 в умовних кадастрових гектарах, і розташована на території Чапаєвської сільської ради, Котовського району, Одеської області,

- право на земельну частку (пай) призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала ОСОБА_3 на підставі рішення Котовської райдержадміністрації від 2 жовтня 1996 року № 316/96 відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0308654, в розмірі 4,86 в умовних кадастрових гектарах, і розташована на території Чапаєвської сільської ради, Котовського району, Одеської області.

Рішення суду набирає законної сили у порядку, передбаченому ст.223 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами які не були присутніми у судовому засіданні протягом 10 днів з дня отримання його копії.

С у д д я