Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.03.2015 Справа №607/19393/14-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

-головуючого судді Дзюбича В.Л.

-з участю секретаря судового засідання Грабської Ю.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1, яка діє в своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_2 до Тернопільської міської ради, третя особа - Перша Тернопільська державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно,-

Встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду в своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_2 із позовом до відповідача Тернопільської міської ради про визнання права власності на спадкове майно після смерті батька ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, а саме на земельну ділянку площею 0.0600 га. для будівництва та обслуговування житлового житлового будинку, господарських будівель та споруд в АДРЕСА_1

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що після смерті її батька ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 залишилася земельна ділянка площею 0.0600 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в АДРЕСА_1, яка відповідно до державного акту серія НОМЕР_1 від 20.01.2005 року належить йому на праві власності. 31.12.2004 р. на підставі договору дарування ОСОБА_4 який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 подарував їй - ОСОБА_1 27/50 частин, а ОСОБА_2 - 23/50 частин житлового будинку АДРЕСА_1. На звернення до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини - земельної ділянки площею 0.0600 га. для будівництва та обслуговування житлового житлового будинку, господарських будівель та споруд в АДРЕСА_1 за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_4, їм було відмовлено із посиланням на ч.1 та ч.4 ст.120 Земельного кодексу України.

У судове засідання позивач ОСОБА_2, ОСОБА_1 та її представник не з»явилися, проте подали заяви про підтримання позовних вимог з клопотанням про розгляд справи у їх відсутності.

Представник відповідача Тернопільської міської ради у судове засідання не з»явився, проте подав заяву про розгляд справи у відсутності представника міської ради, пославшись при ухваленні рішення на думку суду.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4, що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 виданим 25.06.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції, актовий запис № 810.

Із договору дарування посвідченого 31.12.2004 року приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Іваненко О.С. за реєстровим номером №8893, серія ВВТ №744465 вбачається, що ОСОБА_4 подарував ОСОБА_1 27/50 частин житлового будинку АДРЕСА_1.

Із договору дарування посвідченого 31.12.2004 року приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Іваненко О.С. за реєстровим номером №8889, серія ВВТ №744464 вбачається, що ОСОБА_4 подарував ОСОБА_2 23/50 частин житлового будинку АДРЕСА_1.

20.01.2005 року ОСОБА_4 на підставі рішення 12 сесії 4 скликання Тернопільської міської ради від 09.09.2004 р. №4/12/48 видано Державний акт про право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_1, який стверджує той факт, що він є власником земельної ділянки площею 0.0600 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в АДРЕСА_1.

Із повідомлення Першої Тернопільської державної нотаріальної контори від 16.02.2014 р. вбачається, що 07.03.2013 р. дочка померлого ОСОБА_4 - ОСОБА_1 звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. ОСОБА_2 прийняла спадщину після смерті батька ОСОБА_4 по факту реєстрації за однією адресою разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Дружина померлого ОСОБА_4 - ОСОБА_6 (свідоцтво про одруження серії НОМЕР_3 видане 19.10.1958 р. Тернопільським міським бюро ЗАГС, актовий запис №455) звернулася до нотаріальної контори із заявою про відмову від прийняття спадщини після смерті чоловіка.

Постановою Першої Тернопільської державної нотаріальної контори від 13.02.2014 р. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0.0600 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в АДРЕСА_1, після смерті ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 посилаючись на те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 отримавши 31.12.2004 року в дарунок від померлого будинковолодіння АДРЕСА_1 фактично відповідно до ч.1 ст.120 Земельного кодексу України отримали право на земельну ділянку на якій розташоване вказане будинковолодіння, що зумовило припинення у покійного ОСОБА_4 права користування зазначеною земельною ділянкою, так - як право власності на землю площею 0.0600 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в АДРЕСА_1 він отримав лише 20.01.2005 р., а саме після вчинення правочину дарування вказаного будинковолодіння, яке розташоване на спірній землі.

Відповідно до ч.1, ч.4 ст.120 Земельного кодексу України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.

Відповідно до п.18 Постанови ВСУ «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16.04.2004 р. №7, вирішуючи спори про право власності на земельну ділянку, суди мають виходити з того, що: ґ) при переході права власності на будівлі та споруди за цивільно-правовими угодами, укладеними до 1 січня 2002 р., згідно з положеннями чинної до цієї дати статті 30 ЗК ( 2768-14 ) до набувача від відчужувача переходить належне йому право власності або право користування земельною ділянкою, на якій розташовані будівлі та споруди, якщо інше не передбачалось у договорі відчуження. Після 31 грудня 2001 р. в таких випадках право власності на земельну ділянку або її частини могло переходити відповідно до статті 120 ЗК 2001 року на підставі цивільноправових угод, а право користування - на підставі договору оренди, укладених відповідно відчужувачем або набувачем. До особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду після 31 грудня 2003 р., згідно зі статтею 377 ЦК ( 435-15 ), а з часу внесення змін до статті 120 ЗК Законом України від 27 квітня 2007 р. N 997-V ( 997-16 ) - і згідно зі статтею 120 ЗК, переходило право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором; а якщо договором це не було визначено, до набувача переходило право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка необхідна для її обслуговування.

Відповідно до статті 377 Цивільного кодексу України, до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

До складу спадщини входять усі права та обов»язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. (ст.1218 ЦК України).

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.( ч.1 ст.1261 ЦК України).

Відповідно до вимог ст.1273 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом може відмовитись від прийняття спадщини. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. (ст.1268 ЦК України).

Згідно ст.392 ЦК України власник може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Враховуючи викладенні обставини, беручи до уваги той факт, що позивачі являються спадкоємцями за законом після смерті батька ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, своєчасно прийняли спадщину після смерті останнього, а також з огляду на той факт, що до складу спадщини їх покійного батька входила земельна ділянка загальною площею 0.0600 га., яка розташована в АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд тому, суд вважає, що позов слід задовольнити, визнати за позивачем ОСОБА_1 право власності на 27/50 частин земельної ділянки загальною площею 0.0600 га., яка розташована в АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та за позивачем ОСОБА_2 право власності на 23/50 частин зазначеної земельної ділянки в порядку спадкування за законом після батька ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 60, 212, 215, 223 Цивільного процесуального кодексу; ст.392, ст.377, ст.1218, ч.1 ст.1261, ст.1268, ст.1270, ст.1273 ЦК України, ч.1, ч.4 ст.120 Земельного кодексу України, Постановою ВСУ «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16.04.2004 р. №7, суд ,-

Вирішив :

Позов задовольнити .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 27/50 частин земельної ділянки площею 0.0600 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка розташована в АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після батька ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 23/50 частин земельної ділянки площею 0.0600 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка розташована в АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після батька ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Копію рішення надіслати особам, які брали участь у справі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий - суддя Дзюбич В.Л.