Справа № 131/60/13- ц Провадження № 22-ц/772/194/2015Головуючий в суді першої інстанції Дєдов М. С.
Категорія 47Доповідач Голота Л. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" лютого 2015 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Вінницької області у складі:

головуючого: Голота Л.О.,

суддів: Войтко Ю.Б., Міхасішин І.В.,

при секретарі: Куленко О.В.

за участю: представника апелянта ОСОБА_2

представників відповідача Устимчук З.М., Якушкіна І.М.

третя особа ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_6 ОСОБА_2 на рішення Іллінецького районного суду Вінницької області від 22.08.2014 року по справі за позовом ОСОБА_6 до Городоцької сільської ради Іллінецького району Вінницької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_5 про скасування рішення сільської ради і визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку, -

ВСТАНОВИЛА:

03.01.2013 року ОСОБА_6 звернувся в суд з позовом про визнання дій Городоцької сільської ради Іллінецького району Вінницької області щодо винесення рішення від 14.09.2009 року протиправними; скасування рішення Городоцької сільської ради 25 сесії 5 скликання від 14.09.2009 року , на підставі якого ОСОБА_5.є власником земельної ділянки площею 0, 4465 га кадастровий номер :08:002:0045; визнання недійсним державного акта серії ЯИ № 750357 на право власності на земельну ділянку площею 0, 4465 га. Позов обґрунтований тим, що приймаючи спірне рішення та передаючи у власність ОСОБА_5 спірну земельну ділянку сільська рада не звернула уваги, що дана земельна ділянка перебуває у користуванні позивача, дозвіл на вилучення земельної ділянки він нікому не надавав, погодження меж із суміжними землекористувачами , якими є він та з іншого боку його мати , третьою особою отримано не було. Вказане рішення позивач вважає незаконним та таким, що порушує його права та інтереси.

Ухвалою суду від 22.08.2014 року було задоволено заяву представника позивача та закрито провадження у справі в частині позовної вимоги про визнання протиправними дій сільської ради щодо винесення рішення від 14.09.2009 року, на підставі якого ОСОБА_5 є власником земельної ділянки площею 0, 4465 га. /а.с.61/

Рішенням Іллінецького районного суду Вінницької області від 22.08.2014 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 відмовлено.

На рішення суду представником позивача ОСОБА_2 подано апеляційну скаргу, в якій вона просить рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_6 задовольнити, вважаючи рішення суду першої інстанції необґрунтованим та таким, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В судовому засіданні представник позивача підтримала апеляційну скаргу і просила її задовольнити.

Представники відповідача та третя особа просили відхилити апеляційну скаргу, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає, що вона не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

За змістом ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права; не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Частина 1 статті 303 ЦПК України передбачає, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Судом першої інстанції встановлено, що на підставі договору дарування житлового будинку від 24.12.2008 року ОСОБА_7 ( Дарувальник) передала, а ОСОБА_6 ( Обдарований) прийняв у дар житловий будинок під номером 62, що знаходиться за адресою : АДРЕСА_1, загальною площею 69, 90 кв.м, в тому числі жилою площею - 33, 10 кв.м, а також має підсобні приміщення та споруди: веранда, сарай, прибудови, благоустрій, погріб. /а.с.4/

24.12.2008 року ОСОБА_6 нотаріально посвідченою довіреністю уповноважив ОСОБА_8 представляти його інтереси в усіх установах, підприємствах та організаціях незалежно від їх підпорядкування, форм власності, галузевої належності, в тому числі органах виконавчої влади та місцевого самоврядування, земельних органах з питань приватизації на його ім.»я земельної ділянки, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, 62. /а.с.7/

Представник не виконав даного йому доручення.

01.12.2009 року ОСОБА_5 на підставі рішення Городоцької сільської ради 25 сесії 5 скликання від 14.09.2009 року видано державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0, 4465 га, що розташована АДРЕСА_1 для ведення особистого селянського господарства. /а.с.41/

Земельній ділянці присвоєно кадастровий номер :08:002:0045.

Колегія суддів відхиляє пояснення апелянта про те, що за будинковолодінням АДРЕСА_1 було закріплено земельну ділянку площею, 0 74 га, що підтверджується довідкою Городоцької сільської ради № 743 від 16.12.2008 року, оскільки із змісту довідки не вбачається, що спірна земельна ділянка виділялась ( закріплювалась) за даним будинком, а лише вказано, що земельна ділянка розміром 0, 74 га , що розташована в АДРЕСА_1 станом на 16.12.2008 року не приватизована./а.с.6/

Дана обставина також підтверджується постановою про закриття кримінального провадження від 27.11.2012 року у якій слідчий СВ Іллінецького РВ УМВС України у Вінницькій області розглянувши матеріали досудового розслідування встановив, що ОСОБА_6 було подаровано будинок в АДРЕСА_1, але документів на дарування даної земельної ділянки не було, так як вона належала до сільської ради і дані люди не звертались із відповідними документами на її приватизацію. /а.с.38/

Згідно ч.2 ст.59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.ст.125,126 Земельного кодексу України ( в редакції від 14.10.2008 року) право власності та право постійного користування на

земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Право власності на земельну ділянку і право постійного

користування земельною ділянкою посвідчується державними актами.

Позивачем не надано суду документів про надання йому ( попереднім власникам будинку) спірної земельної ділянки у користування чи власність.

Відповідно ст. 120 Земельного кодексу України ( в редакції, що діяла на час укладення договору дарування ) до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначено, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка необхідна для їх обслуговування.

Таким чином, до позивача перейшло право на земельну ділянку, що зайнята житловим будинком та спорудами загальною площею 69, 90 кв.м. ( відповідно договору дарування) та земельну ділянку, яка необхідна для їх обслуговування.

Доказів про визначення меж та конфігурації земельної ділянки, належної позивачу надано не було.

Як вбачається з копії технічного паспорта на житловий будинок , АДРЕСА_1 станом на березень 2009 року площа земельної ділянки під будинком та господарськими будівлями збільшилась до 186, 30 кв.м. /а.с.85/

Відповідно ст. 153 ЗК України, власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно ч.5 ст.116 ЗК України, земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

Оскільки у позивача відсутні документи, що підтверджують його право на спірну земельну ділянку, тому будь-яких підстав брати у нього дозвіл на її вилучення у сільської ради не було.

З опису меж, які визначені у державному акті ОСОБА_5 вбачається, що спірна земельна ділянка не межує з землями позивача, а тому необхідності погоджувати з ним межі у ОСОБА_5 не було.

Доказів, які б спростовували дану обставину позивачем надано не було. ОСОБА_7 на предмет спору власних позовних вимог не заявляла.

Колегія суддів погоджується з посиланнями апелянта про застосування судом першої інстанції норм матеріального права в не тій редакції, що діяла на час виникнення спірних відносин, однак враховуючи, що зміст ст. 377 ЦК України на які посилався суд, відповідає змісту ст. 120 ЗК( в редакції від 14.10.2008 року) і рішення суду є правильним по суті та справедливим, дана обставина не є підставою для скасування рішення.( ч.2ст.308 ЦПК України)

Враховуючи наведене, колегія суддів прийшла до висновків, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі та правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин. В той же час, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_6 ОСОБА_2 відхилити, а рішення Іллінецького районного суду Вінницької області від 22.08.2014 року по справі за позовом ОСОБА_6 до Городоцької сільської ради Іллінецького району Вінницької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_5 про скасування рішення сільської ради і визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку, -

залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: Л.О. Голота

Судді: І.В. Міхасішин

Ю.Б. Войтко

/ПІДПИСИ/

ЗГІДНО З ОРИГІНАЛОМ: