22-ц/775/793/2015(м)
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької області в складі:

головуючого Бугрим Л.М.

суддів Баркової Л.Л., Биліної Т.І.

при секретарі Меркулової Я.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі цивільну справу за апеляційною скаргою приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» на рішення Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 4 вересня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія», третя особа: ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, що спричинені дорожньо-транспортною пригодою,-

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що 30 серпня 2013 року о 15:30 год. з вини водія ОСОБА_2, який керував автомобілем АЗЛК-2140, державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, сталась дорожньо-транспортна пригода внаслідок якої, автомобіль ВАЗ 2109, державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2, що належить йому, отримав механічні пошкодження, а йому були спричиненні тілесні ушкодження у вигляді множинних дрібних шкірних ран обличчя, волосистої частини голови та травми правого ока. Враховуючи, що цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу АЗЛК-2140, державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_3 застрахована в приватному акціонерному товаристві «Українська охоронно-страхова компанія» (далі: ПрАТ «УОСК»), просив стягнути з відповідача на його користь страхове відшкодування у розмірі 23710 грн., пеню за невиконання умов договору у розмірі 568,09 грн., пеню за прострочення платежу у розмірі 1326,89 грн., інфляційні нарахування у розмірі 2745,12 грн., витрати за проведення експертизи у розмірі 800 грн., а також повязані із знаходженням транспортного засобу на штрафному майданчику у розмірі 200 грн., кошти необхідні на відновлення зору у розмірі 40 000 грн. та моральну шкоду у розмірі 10 000 грн.

Рішенням Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 04 вересня 2014 року вищезазначений позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з ПрАТ «УОСК» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування в розмірі 22 910,00 грн, витрати, повязані з проведенням оцінки транспортного засобу у розмірі 233,92 грн, судовий збір в сумі 233,89 грн, а всього 23 377,81 грн. В решті позов залишений без задоволення.

Не погодившись із рішенням суду, ПрАТ «УОСК» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просило рішення скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволення позову. В обґрунтування доводів апеляційної скарги він посилався на те,що суд першої інстанції не врахував те, що страхувальник не виконав вимоги п. 33.1.4. Закону України « Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», згідно якого невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, водій був зобовязаний письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально. А у разі невиконання цього обовязку страхувальник позбавляється права на відшкодування шкоди страховиком за його винні дії у порядку, передбаченому ст. 1194 ЦК України. З урахуванням наведеного, вважає, що шкода позивачеві повинна бути відшкодована завдавачем шкоди ОСОБА_2

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача ОСОБА_4, яка просили апеляційну скаргу відхилити, рішення суду залишити без змін, та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що 30 серпня 2013 року приблизно о 15:30 год., ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом, автомобілем АЗЛК- 2140, державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, рухаючись по вул. Готфейській в Жовтневому районі м. Маріуполя при виїзді на перехрестя з вул. Артема не надав перевагу у русі автомобілю ВАЗ- 2109, державний номерний реєстраційний знак ОСОБА_5 НА, під керуванням водія ОСОБА_1, чим порушив п.16.11.Правил дорожнього руху України, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, а водіїв травмовано.

Постановою Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 16 жовтня 2013 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. (а.с.15)

Згідно звіту № 308 від 25 грудня 2013 року, матеріальна шкода, яка спричинена володільцю автомобілю ВАЗ- 2109, державний номерний реєстраційний знак НОМЕР_3, на момент дорожньо-транспортної пригоди складає 23210,00 грн.(а.с.16-25)

На час вказаної дорожньо-транспортної пригоди, згідно полісу № АВ/3016477 від 17 березня 2012 року цивільна відповідальність власника транспортного засобу АЗЛК- 2140, державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_3 була застрахована в ПрАТ «УОСК». Ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну, згідно вказаного поліса, складає 50000,00 грн, а за шкоду, заподіяну життю та здоровю -100000,00 грн, франшиза складає - 1000 грн. (а.с.67)

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що у звязку з настанням страхового випадку, стягненню зі страховика на користь потерпілої особи підлягає страхове відшкодування в межах ліміту, передбаченого договором страхування, а також, витрати, повязані з проведенням оцінки транспортного засобу , та витрат на транспортування засобу.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову в частині стягнення пені, інфляційних нарахувань, витрат, повязаних з проведенням експертизи та у зв'язку із знаходженням транспортного засобу на штрафному майданчику, коштів необхідних на відновлення зору та моральної шкоди, суд першої інстанції виходив з недоведеності цих позовних вимог.

З такими висновками суду першої інстанції колегія судів не може не погодитись, оскільки вони відповідають обставинам справи та вимогам матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст.3 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

За договором страхування одна сторона (страховик) зобовязується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобовязується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоровю та/або майну потерпілого.

Згідно п.п. 33.1.4 п. 33.1 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених ст. 41 цього Закону, - Моторному (транспортному) страховому бюро України (далі - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально.

Статтею 35 цього Закону передбачено, що для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. У цій заяві має міститися, зокрема , зміст майнової вимоги заявника щодо відшкодування заподіяної шкоди та відомості (за наявності), що її підтверджують.

Відповідно до п.п.37.1.3.,37.1.4. Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов'язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди; неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров'ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

Як вбачається з матеріалів цивільної справи ОСОБА_1 13 грудня 2013 року звертався до ПрАТ «УОСК» з повідомленням про ДТП, зазначивши у заяві причини і обставини настання ДТП, особу винну у ДТП (а.с.28). 24 січня 2014 року він звернувся до ПрАТ «УОСК» з заявою про виплату страхового відшкодування, в якій міститься зміст майнової вимоги.

Таким чином , на думку колегії суддів, потерпілий виконав всі покладені на нього обовязки у відповідний до Закону порядок та строк, а тому доводи страховика, що потерпілий не виконав всі умови для отримання страхового відшкодування є необґрунтованими, а рішення суду в цій частині переконливим та законним.

У даному випадку не має правового значення для відшкодування шкоди хто саме із учасників ДТП повідомив страхову компанію про обставини ДТП та страховий випадок. Отримавши повідомлення про страховий випадок страхова компанія повинна була діяти в спосіб передбачений законом і відповідно до цього зясувати обставини ДТП розмір спричиненої потерпілому шкоди, та виконати свої обовязки за страховим договором відшкодувавши потерпілому спричинену шкоду .

Однак, страхова компанія ухилилась від виконання своїх обовязків. Як пояснила представник позивача ОСОБА_4 представник страхової компанії приїздив та приймав участь в огляді пошкодженого транспортного засобу , однак відмовився від підпису акту .

Виходячи з наведеного , суд першої інстанції прийшов до правильного правового висновку про те. що на користь позивача слід стягнути матеріальну шкоду та витрати ,які повязані з транспортуванням та оцінкою вартості транспортного засобу .

Доводи апеляційної скарги страхової компанії про те,що третя особа ОСОБА_2 своєчасно не повідомив страхову компанію про ДТП , а тому він і повинен відшкодувати шкоду не є переконливими та не впливають на висновки суду .

Інші доводи апеляційної скарги колегія суддів до уваги не приймає, оскільки вони не випливають з обставин справи, ніякими належними, допустимими та переконливими доказами не підтверджені, не ґрунтуються віна вимогах закону та не впливають на правильність висновків суду першої інстанції.

Рішення суду постановлено з дотриманням вимог матеріального та процесуального закону і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст.303,307,308,315 ЦПК України, колегія суддів,-:

У В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 4 вересня 2014 року залишити без зміни.

Рішення суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ..

Судді: