Справа № 313/326/15-ц
Провадження № 2-п/313/2/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2015 року смт. Веселе

Веселівський районний суд

Запорізької області

В СКЛАДІ:

головуючого судді: Калабухова О.А.

при секретарі: Бадюла В.А.

За участю:

Представника заявника(відповідача за позовом): ОСОБА_1

Відповідача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Веселівського районного суду справу за позовом:

ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно збережених грошових коштів, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Веселівського районного суду Запорізької області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно збережених грошових коштів, відповідно до якого:

05.10.2006 року між ОСОБА_3 та Акціонерно - комерційним банком соціального розвитку „Укрсоцбанк" (зараз Публічне акціонерне товариство „Укрсоцбанк", ПАТ „Укрсоцбанк") було укладено іпотечний договір № 312-6ОМ/1і (далі Іпотечний договір) , згідно з яким вона (Іпотекодавець) передала в іпотеку Іпотекодержателю (ПАТ „Укрсоцбанк") у якості забезпечення виконання Позичальником ОСОБА_2 зобов'язань за кредитним договором № 312-60М від 05.10.2006 року наступне нерухоме майно: квартиру АДРЕСА_1. Відповідно до п. 1.5 Іпотечного договору основним зобов'язанням, яке забезпечено іпотекою, є повернення кредиту в сумі 80 000 грн. з кінцевим терміном повернення до 04.10.2011 року.

Протягом 2012 - 2014 років ОСОБА_3 було здійснено наступне перерахування грошових коштів в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 за кредитним договором:

-16.03.2013 2000 грн. (квитанція № FUB 017)

-19.02.2014 8000 грн. (квитанція № FUB 083)

-10.10.2012 1500 грн. (квитанція № FUB 40)

-11.12.2012 1500 грн. (квитанція № FUB 035)

-20.07.2012 5000 грн. (квитанція № FUB 27)

-20.09.2012 1500 грн. (квитанція № FJB 038)

-24.09.2013 1500 грн. (квитанція № 10707726)

-13.11.2013 2000 грн. (квитанція № 11000533)

-31.06.2013 2207,95 грн. (квитанція № 11753317)

-15.08.2013 1500 грн. (квитанція № FUB 029)

-08.01.2013 1500 грн. (квитанція № FJB 093)

-16.07.2013 3000 грн. (квитанція № FJB 027)

-26.06.2013 1500 грн. (квитанція № FUB 035)

-23.03.2013 - 1000 грн. (квитанція № FUВ010)

-13.04.2013 1000 грн. (квитанція № FUВ 013

всього 34 707,95 грн.

ОСОБА_2 не покладав виконання свого обов'язку за кредитним договором на ОСОБА_3, між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 ніяких правочинів щодо покладення виконання обов'язків з погашення кредиту на ОСОБА_3 не вчинялось.

ОСОБА_3 вважає, що наявні усі б'єктивні умови виникнення зобов'язань із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави, а саме:

-грошові кошти у сумі 34 707,95 грн. надійшли на рахунок ОСОБА_2 (набувача) у ПАТ «Укрсоцбанк» за рахунок ОСОБА_3 (потерпілої), що підтверджується відповідними квитанціями про внесення платежів;

-ОСОБА_3 спричинено майнову шкоду у вигляді зменшення її майна (грошових коштів);

-збереження майна ОСОБА_2 (тобто збереження ним грошових коштів, які він повинен був сплатити ПАТ „Укрсоцбанк" в погашення кредиту) на суму грошових коштів в розмірі 34 707,95 грн. відбулось за рахунок зменшення майна ОСОБА_3;

-відсутня правова підстава для вказаної зміни майнового стану цих осіб.

04.08.2014 року на адресу відповідача було відправлено Вимогу про повернення безпідставно збережених грошових коштів, яка була отримана ним 06.08.2014 року, але до цього часу в добровільному порядку відповідач безпідставно збережені грошові кошти не сплатив.

5.06.2014 року між позивачем та адвокатом ОСОБА_4 було укладено договір про надання правової допомоги, відповідно до якого останній бере на себе зобов'язання за винагороду 2 500 (дві тисячі п'ятсот гривень 00 копійок) надавати позивачу правову допомогу, в тому числі, представляти права та законні інтереси позивача у Веселівському районному суді Запорізької області у справі про стягнення коштів що підтверджується квитанцією прибуткового касового ордеру. Позивач просить суд стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 безпідставно збережені грошові кошти в сумі 34 707, 95 гри., також стягнути з ОСОБА_2 на її користь витрати на правову допомогу у сумі 2 500, 00 грн.

Представник позивача просить розглянути справу за його відсутності, за матеріалами справи. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача, ОСОБА_5 у процесі судового розгляду справи пояснював, що посилання позивача про необхідність застосування положень ст. 1212 ЦК України у даному випадку є невірним, оскільки відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої статті 11, частин першої та другої статті 509 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. До підстав виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, належать договори та інші правочини. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Так, 05 жовтня 2006 року між ОСОБА_2 та АКБ «Укрсоцбанк» було укладено договір кредиту № 312-60М, відповідно до якого банк надав ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 80000 гривень на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності зі сплатою процентів. 05 жовтня 2006 року між АКБ «Укрсоцбанк» (іпотекодержатель) та позивачем, ОСОБА_3 (іпотекодавець) було укладено іпотечний договір № 312- 60М/11. Відповідно до умов цього договору ОСОБА_3 передала в іпотеку банку у якості забезпечення виконання ОСОБА_2 зобов'язань за кредитним договором № 312-60М від 05.10.2006 року нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_2. Відповідно до ст. З Закону України «Про іпотеку» іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Тобто, ОСОБА_3 фактично є поручителем. Частиною першою статті 202 ЦК України встановлено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Системний аналіз положень частини першої статті 202 та частини першої статті 1212 ЦК України дає можливість дійти висновку про те, що чинний іпотечний договір є достатньою та належною правовою підставою для сплати позивачем грошових коштів. Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в не заборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення породження учасниками відповідних правовідносин у майбутньому певних цивільних прав та обов'язків. Зокрема, унаслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій, які прямо передбачені частиною другою статті 11 ЦК України. Платежі, які ОСОБА_3 було зроблені у вказані періоди фактично є виконання обов'язків по іпотечному договору. Загальна умова частини першої статті 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов'язальних (договірних) відносинах, або отримане однією зі сторін у зобов'язанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі статті 1212 ЦК України тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання. Набуття однією зі сторін зобов'язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов'язання не є безпідставним. Правовідносини сторін регулюються нормами зобов'язального права, які застосовуються до окремих видів угод, а не статтею 1212 ЦК України. На підставі викладеного просить суд відмовити в задоволені позовних вимог ОСОБА_3 в повному обсязі.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснює, що вона є дружиною відповідача. Приблизно восени 2012 року вона була присутня під час розмови телефоном позивачки та відповідача. Як пояснила свідок, оскільки телефон було увімкнено у гучномовному режимі їй було чутно усю розмову. Так, їй стало відомо, що її чоловік та позивач розмовляють про виконання умов кредитного та іпотечного договорів, а саме мова йшла про погашення заборгованості, та зобов'язання позивачки щодо виконання іпотечного договору.

Суд вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, відмічає наступне:

05.10.2006 року між ОСОБА_3 та Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку „Укрсоцбанк" (зараз - Публічне акціонерне товариство „Укрсоцбанк", ПАТ „Укрсоцбанк") було укладено іпотечний договір № 312- 60М/1І (далі - Іпотечний договір), згідно з яким вона (Іпотекодавець) передала в іпотеку Іпотекодержателю (ПАТ „Укрсоцбанк") у якості забезпечення виконання Позичальником ОСОБА_2 зобов'язань за кредитним договором №312-60М від 05.10.2006 наступне нерухоме майно: квартиру АДРЕСА_3. Відповідно до п.1.5 Іпотечного договору основним зобов'язанням, яке забезпечено іпотекою, є повернення кредиту в сумі 80 000 грн. з кінцевим терміном повернення до 04.10.2011 року. Протягом 2012 - 2014 років позивачем було здійснено перерахування грошових коштів в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 за кредитним договором у розмірі 34 707,95 грн.

Згідно зі ст. 1212 ЦК України безпідставно набутим майном є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави.

Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої статті 11, частин першої та другої статті 509 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. До підстав виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, належать договори та інші правочини. Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог цього Кодексу, інших

актів цивільного законодавства - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною першою статті 177 ЦК України передбачено, що об'єктами цивільних прав є, зокрема, речі, у тому числі гроші.

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. А саме, відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Згідно із частиною першою статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Проаналізувавши положення ч. 1, п. 1 ч. 2 статті 11, ч. 1 ст. 177 ЦК України, ч. 1, ст. 202, ч. 1 ст. 1212 ЦК України дає можливість дійти висновку про те, що іпотечний договір є достатньою та належною правовою підставою для сплати та отримання грошей.

Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в не заборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення породження учасниками відповідних правовідносин у майбутньому певних цивільних прав та обов'язків. Зокрема, унаслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій, які прямо передбачені частиною другою статті 11 ЦК України.

Загальна умова частини першої статті 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов'язальних (договірних) відносинах, або отримане однією зі сторін у зобов'язанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі статті 1212 ЦК України тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання.

Якщо ж зобов'язання не припиняється з підстав, передбачених статтями 11, 600, 601, 604 - 607, 609 ЦК України, до моменту його виконання, таке виконання має правові підстави (підстави, за яких виникло це зобов'язання). Набуття однією зі сторін зобов'язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов'язання не є безпідставним.

Тобто, якщо поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 ЦК України може бути застосована тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі.

Відповідно до матеріалів справа, грошові кошти не передавались у власність чи користування відповідача, їх було отримано не як позику чи оплату за надані послуги згідно з договором, а лише як предмет договору.?

Передача грошових коштів відбулася за існування достатніх правових підстав, у спосіб, що не суперечить цивільному законодавству, з метою виконання іпотечного договору.

За таких обставин, ураховуючи, що доказів визнання іпотечного та кредитного договору недійсним або їх розірвання не надано, суди приходить до висновку висновку про безпідставність посилань позивача на те, що оспорювана сума вважається отриманою відповідачем безпідставно в розумінні статті 1212 ЦК України.

Таким чином, правовідносини сторін регулюються нормами зобов'язального права, які застосовуються до окремих видів угод, а не статтею 1212 ЦК України, на яку посилався позивач як на підставу позовних вимог. Таким чином, у разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер правовідносин виключає можливість застосування до них судом положень частини першої статті 1212 ЦК України, у тому числі й щодо зобов'язання повернути майно потерпілому.

Тому суд вважає, що позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно збережених грошових коштів задоволенню не підлягає, судові витрати залишити за позивачем.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 16, 177, 600, 601, 604-607, 609, 1212 ЦК України, ст.ст. 208 218, 224-228 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно збережених коштів залишити без задоволення.

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10 - денний строк з дня отримання копії рішення.

Суддя

Веселівського районного суду

Запорізької області ОСОБА_7

06.05.2015