У Х В А Л А

4 вересня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Лященко Н.П.,
Охрімчук Л.І.,
Сімоненко В.М.,

розглянувши заяву публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» про перегляд Верховним Судом України рішення апеляційного суду Миколаївської області від 29 квітня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» про стягнення заборгованості за договором банківського вкладу та відшкодування збитків,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2011 року ОСОБА_4 звернувся до суду з вищезазначеним позовом.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 29 жовтня 2013 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено частково: стягнуто з публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» (далі - ПАТ «Родовід Банк») на його користь 4 тис. 470 грн 83 коп. пені за користування коштами за період з 2 лютого по 16 березня 2009 року; 11 тис. 74 грн 71 коп. упущеної вигоди за період з 2 лютого по 11 серпня 2009 року; 7 тис. 419 грн 30 коп. - 3% річних та інфляційних втрат за період з 2 лютого по 11 серпня 2009 року, а всього - 22 тис. 964 грн 84 коп. У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 11 грудня 2014 року апеляційні скарги ОСОБА_4 і ПАТ «Родовід Банк» відхилено, рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 29 жовтня 2013 року в частині вирішення позовних вимог про стягнення процентів і пені залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29 квітня 2015 року касаційні скарги ОСОБА_4 та ПАТ «Родовід Банк» відхилено, рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 29 жовтня 2013 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 11 грудня 2014 року залишено без змін.

У поданій до Верховного Суду України заяві про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29 квітня 2015 року ПАТ «Родовід Банк» порушує питання про зміну ухваленого у справі рішення суду касаційної інстанції з підстав, передбачених пунктом першим частини 1 статті 355 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), - неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, а саме статті 22 Цивільного кодексу України.

Для прикладу наявності зазначених підстав подання заяви про перегляд судового рішення ПАТ «Родовід Банк» посилається на ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 червня 2014 року.

Перевіривши наведені в заяві доводи, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що у допуску справи до провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до статті 353 ЦПК України Верховний Суд України переглядає судові рішення у цивільних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

За положеннями пункту 1 частини першої статті 355 ЦПК України підставами для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

При цьому під судовими рішеннями в подібних правовідносинах слід розуміти такі, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних відносин.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову та відмовляючи в задоволенні позовних вимог про стягнення процентів за користування депозитом, суд першої інстанції, з висновками якого погодились суди апеляційної та касаційної інстанцій, керувався тим, що оскільки у відкритому акціонерному товаристві «Родовід Банк» було призначено тимчасову адміністрацію і введено мораторій на задоволення вимог кредиторів строком на шість місяців, то перебіг позовної давності зупиняється, тому позовна давність не може вважатися пропущеною.

Залишаючи без змін рішення судів у частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення процентів на суму банківського вкладу, касаційний суд погодився з висновками судів про правильність нарахування та виплату вкладнику процентів у відповідному розмірі.

Ухвала Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 червня 2014 року не може бути зразком неоднакового застосування норм матеріального права, оскільки суд касаційної інстанції скасував рішення суду апеляційної інстанцій та передав справу на новий розгляд з підстав, передбачених частиною другою статті 338 ЦПК України, у зв'язку з порушенням норм процесуального права, що призвело до неможливості встановити та перевірити фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

За викладених обставин вважати заяву ПАТ «Родовід Банк» обґрунтованою немає підстав.

Відповідно до статті 360 ЦПК України Верховний Суд України відмовляє в допуску справи до провадження, якщо подана заява є необґрунтованою.

Керуючись статтями 353, 355, 356, 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

У допуску справи за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» про стягнення заборгованості за договором банківського вкладу та відшкодування збитків до провадження Верховного Суду України відмовити.

Ухвала Верховного Суду України є остаточною і може бути оскаржена тільки на підставі, встановленій пунктом 3 частини першої статті 355 ЦПК України.

Судді: Н.П. Лященко
Л.І. Охрімчук
В.М. Сімоненко