У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Гулька Б.І., Лесько А.О.,

Хопти С.Ф., Черненко В.А.

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Тростянецького районного суду Вінницької області від 09 липня 2013 року та рішення апеляційного суду Вінницької області від 24 вересня 2014 року та касаційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення апеляційного суду Вінницької області від 24 вересня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2012 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ІІАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 28 березня 2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір № VIUGA, за яким останній отримав кредит у розмірі 10 тис. доларів США зі сплатою 12,48% річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 29 березня 2018 року.

У забезпечення виконання зобов'язання 28 березня 2008 року ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 уклали договір іпотеки № VIUGA, згідно з яким ОСОБА_3 передав у іпотеку банку належний йому будинок АДРЕСА_1 Тростянецьокого району Вінницької області, з обумовленою сторонами ціною предмету іпотеки - 75 750 грн.

ОСОБА_3 належним чином не виконував зобов'язання за кредитним договором, у зв'язку з чим допустив заборгованість у розмірі 18 354 дол. США 28 центів, з яких: 9 600 дол. США 07 центів - борг по тілу кредиту, 3 134 дол. США 71 центи - заборгованість по процентах за користування кредитом, 223 дол. США 65 центів - заборгованість по комісії за користування кредитом, 4 492 дол. США 02 центів - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язання за договором, 31 дол. США 29 центів - штраф (фіксована частина), 827 дол. США 52 центи - штраф (процентна складова).

Уточнивши позовні вимоги, позивач просив суд у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № VIUGA54 від 28 березня 2008 року у розмірі 18 354 дол. США 28 центів, що за курсом НБУ становило 146 650 грн. 72 коп. звернути стягнення на будинок АДРЕСА_1 Тростянецького району Вінницької області, шляхом продажу предмета іпотеки ПАТ КБ «ПриватБанк» з укладенням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою - покупцем, з отриманням повноважень, необхідних для здійснення продажу; виселити ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з будинку АДРЕСА_1 зі зняттям їх з реєстраційного обліку в органі МВС України, до повноважень якого входять питання громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб, компетенція якого територіально поширюється на адресу вказаного будинку; встановити початкову ціну предмета іпотеки для його подальшої реалізації у розмірі 75 750 грн.

Рішенням Тростянецького районного суду Вінницької області від 9 липня 2013 року позов задоволено. У рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № VIUGA54 від 28 березня 2008 року у розмірі 18 354 дол. США 28 центів, що за курсом НБУ відповідно до службового розпорядження від 28 березня 2008 року становить 146 650 грн. 72 коп., звернуто стягнення на будинок АДРЕСА_1 Тростянецького району Вінницької області, шляхом продажу предмета іпотеки ПАТ КБ «ПриватБанк» з укладенням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою - покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ «ПриватБанк» передбачених нормативно-правовими актами дій, необхідних для продажу предмета іпотеки; виселено ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з будинку АДРЕСА_1 зі зняттям їх з реєстраційного обліку у територіальному підрозділі Державної міграційної служби; встановлено початкову ціну предмета іпотеки для його подальшої реалізації у розмірі 75 750 грн. Вирішено питання про судові витрати у справі.

Рішенням апеляційного суду Вінницької області від 24 вересня 2014 року рішення суду першої інстанції змінено. Другий та третій абзаци резолютивної частини рішення викладено у такій редакції: «У рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № VIUGA54 від 28 березня 2008 року в розмірі 12 734 дол. США 80 центів, що за курсом НБУ станом на 12 липня 2012 року становило 101 751 грн. 05 коп. та 43 473 грн. 77 коп., з яких: 9 600 дол. США 07 центів борг по тілу кредиту, 3 134 дол. США 74 центи заборгованість по процентах за користування кредитом, 35 891 грн. 24 коп., пеня за несвоєчасне виконання зобов'язання за договором, 7 582 грн. 53 коп. штраф, звернуто стягнення на будинок АДРЕСА_1 Тростянецького району Вінницької області, шляхом продажу предмета іпотеки ПАТ КБ «ПриватБанк» з будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу. Виселено ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з будинку АДРЕСА_1». У решті рішення залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить вказані судові рішення скасувати та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

У касаційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк», посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення апеляційного суду змінити у частині відмови у стягненні комісії у сумі 223 доларів США 65 центів та стягнути вказану суму.

Касаційні скарги підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, виходив із того, у зв'язку з неналежним виконанням зобов'язань за кредитним договором, виникла заборгованість, яка підлягає стягненню шляхом звернення стягнення на предмет натеки та виселення відповідачів.

Змінюючи резолютивну частину рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходив із того, що суму заборгованості, що підлягає сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки, необхідно зазначити зі всіма її складовими; право продажу предмета іпотеки повинне здійснюватись іпотекодержателем від свого імені, а не від імені відповідачів - іпотекодавця, без необхідності отримання для цього будь-якого окремого уповноваження іпотекодавця; відділ Державної міграційної служи України не був залучений до участі у справі як співвідповідач, а тому на нього не може бути покладено обов'язок зняти відповідачів з реєстрації.

З таким висновком апеляційного суду повністю погодитись не можна, оскільки він не ґрунтується на матеріалах справи та суперечить нормам матеріального та процесуального права.

Статтею 213 ЦПК України передбачено, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону судове рішення у повній мірі не відповідає.

Судом установлено, що 28 березня 2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір № VIUGA, за яким останній отримав кредит у розмірі 10 тис. доларів США зі сплатою 12,48% річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 29 березня 2018 року (а. с. 21-27).

У забезпечення виконання зобов'язання 28 березня 2008 року ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 уклали договір іпотеки № VIUGA, згідно з яким ОСОБА_3 передав у іпотеку банку належний йому будинок АДРЕСА_1 Тростянецького району Вінницької області, з обумовленою сторонами ціною предмету іпотеки - 75 750 грн. (а. с. 36-41).

За змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

У зв'язку з порушенням ОСОБА_3 умов кредитного договору станом на 12 липня 2012 року виникла заборгованість у розмірі 18 354 дол. США 28 центів, з яких: 9 600 дол. США 07 центів - борг по тілу кредиту, 3 134 дол. США 71 центи - заборгованість по процентах за користування кредитом, 223 дол. США 65 центів - заборгованість по комісії за користування кредитом, 4 492 дол. США 02 центів - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язання за договором, 31 дол. США 29 центів - штраф (фіксована частина), 827 дол. США 52 центи - штраф (процентна складова) (а. с. 8-11)

Згідно із ч. ч. 1, 3 ст. 33 Закону України "Про іпотеку" (далі - Закон), у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених ст. 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Тобто апеляційний суд вірно погодився з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для звернення стягнення на предмет іпотеки та обґрунтовано не взяв до уваги доводи апеляційної скарги, що згідно додаткової угоди до кредитного договору від 01 листопада 2012 року заборгованість має бути зменшена. Оскільки з моменту укладення вказаної угоди позичальником не було внесено жодного щомісячного платежу, тому згідно з п. 2 угоди сума попередньої заборгованості залишилась незмінною (а. с. 183).

При цьому апеляційний суд, зазначаючи складові кредитної заборгованості, помилково не вказав заборгованість по комісії. Суд також не перевірив, за який період здійснено нарахування пені у сумі 4 492 дол. США 02 центів за несвоєчасне виконання зобов'язання за договором.

Також апеляційний суд, посилаючись на ч. ч. 1, 2 ст. 35 Закону, довідку Летківської сільської ради Тростянецького району Вінницької області від 3 травня 2013 року № 186, згідно якої у спірному будинку зареєстровані та проживають лише ОСОБА_3 та його дружина ОСОБА_4 (а. с. 87) дійшов висновку про задоволення позовних вимог про виселення відповідачів.

При цьому не звернув уваги на наявну у матеріалах справи довідку № 796, видану Летківською сільською радою Тростянецького району від 21 серпня 2014 року, згідно якої у будинку за адресою: с. Северинівка Тростянецького району АДРЕСА_1 з ОСОБА_3, ОСОБА_4 проживають їх неповнолітні діти: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка зареєстрована у будинку з 2002 року та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка зареєстрована у будинку з 2014 року (а. с. 164).

Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей» неприпустиме зменшення або обмеження прав та інтересів дітей під час вчинення будь-яких правочинів щодо жилих приміщень.

Органи опіки та піклування здійснюють контроль за дотриманням батьками та особами, які їх замінюють, житлових прав і охоронюваних законом інтересів дітей відповідно до закону.

Тобто апеляційний суд на вказані обставини уваги не звернув та не перевірив чи на час укладення договору іпотеки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, дійсно була зареєстрована у спірному житловому будинку та чи не було порушено її права на житло на час укладення договору іпотеки.

Крім того згідно з довідки № 797, виданої Летківською сільською радою Тростянецького району від 21 серпня 2014 року, крім житлового будинку за адресою: с. Северинівка Тростянецького району АДРЕСА_1 сім'я іншого житла не має (а. с. 165).

Таким чином апеляційним судом у порушення вимог ст. ст. 212-214 ЦПК України не враховані норми матеріального та процесуального права, які регулюють спірні правовідносини, не встановлені та не перевірені обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, тому відповідно до ст. 338 ЦПК України ухвалене у справі судове рішення підлягає скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 333, 338, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційні скарги ОСОБА_4 та публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Вінницької області від 24 вересня 2014 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: Д.Д. Луспеник

Судді: Б.І. Гулько

А.О. Лесько

С.Ф. Хопта

В.А. Черненко