Справа № 368/1025/15-ц
Провадження № 2/368/384/15
Рішення

іменем України

"05" листопада 2015 р. м. Кагарлик Київської області

Кагарлицький районний суд Київської області в складі:

Головуючого: судді Закаблук О.В.

При секретарі: Широкоступ К.М.

З участю сторін:

Відповідач: ОСОБА_1

Розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, суд, -

В С Т А Н О В И В :

29.05.2015 року на адресу Кагарлицького районного суду Київської області надійшла позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, в якій позивачка просила суд винести рішення, яким:

- розірвати шлюб між нею, ОСОБА_2, та відповідачем, -ОСОБА_1, який зареєстрований 22 липня 2014 року в Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кагарлицького районного управління юстиції у Київській області, актовий запис за № 108.

Автоматизованою системою документообігу суду для слухання даної справи на підставі ч. 3 ст. 11 1 ЦПК України був визначений суддя Кагарлицького рай онного суду Київської області Закаблук О.В.

03.06.2015 року Кагарлицьким районним судом на підставі ст.ст. 122, 127 ЦПК України винесено ухвалу про відкриття провадження у справі та призначено справу до слухання.

20.10.2015 року Кагарлицьким районним судом на підставі ст.. 158 1 ЦПК України винесено ухвалу про проведення 05.11.2015 року судового засідання в режимі відео конференції дистанційно з Ірпінським виправним центром управління державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київській області (№132).

В судове засідання, яке відбулося 05.11.2015 року, позивачка ОСОБА_2 не з»явилася, проте, на адресу Кагарлицького районного суду надійшла письмова заява, в якій позивачка просить суд слухати справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

В судовому засіданні, яке відбулося 05.11.2015 року, відповідач ОСОБА_1, який був присутній в режимі відеоконференції, позов визнав, йому роз»яснино судом процесуальні наслідки визнання позову, які йому зрозумілі.

Суд, вислухавши відповідача ОСОБА_1, який визнав позов, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку щодо задоволення позову, обґрунтовуючи своє рішення наступним.

Фактичні обставини справи, встановлені в судовому засіданні, та застосування до них норм матеріального та процесуального права.

В 2014 році позивачка ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_1 зареєстрували шлюб.

Даний факт підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1 ОК № 163217, яке видане 22 липня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кагарлицького районного управління юстиції Київської області, з якого видно, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, Україна, громадянин України, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженка місто Прохладний, Російська Федерація, громадянка України, зареєстрували шлюб 22 липня 2014 року, про що 22 липня 2014 рокускладено відповідний актовий запис за № 108.

Прізвище після реєстрації шлюбу:

Чоловіка ОСОБА_1.

Дружини ОСОБА_1.

Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають.

Як встановлено судом під час судового засідання, позивачка ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_1 не підтримують шлюбних відносин тривалий час, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають, майнових спорів у них немає, шлюбних стосунків взагалі не підтримують.

На думку суду, шлюб сторін носить формальний характер, при його фактичному розпаді.

Що ж стосується застосування норм матеріального права, то суд при винесенні рішення керувався наступним.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» при розгляді справ, які виникають у зв'язку з укладенням, припиненням шлюбу, а також з інших сімейних відносин, необхідно виходити з положень Конституції України, норм Сімейного кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Закону України від 23 червня 2005 р. N 2709-ІУ «Про міжнародне приватне право» та інших нормативно-празових актів, що регулюють сімейні відносини.

Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Відповідно до ч. 1 ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Підсумовуючи вищевикладене, суд приходить до висновку щодо того, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, тому його необхідно розірвати в судовому порядку.

Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв»язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Проте, питання про зміну прізвища позивачки ОСОБА_2 суд не розглядає на підставі ст.. 11 ЦПК України, так як позивачка не ставить на вирішення дане питання, а суд не може вийти за межі позовних вимог.

Судові витрати.

Питання судових витрат врегульовано ст. 88 ЦПК України, де, зокрема, зазначено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, проте, позивачка в прохальній частині позовної заяви не просить стягувати понесені нею судові витрати з відповідача, тому на підставі ст.. 11 ЦПК України дані судові витрати суд залишає за позивачкою ОСОБА_2

Враховуючи вищевикладене, керуючись п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», ч.І ст. 110, ст. 112 Сімейного кодексу України, ч. 1 ст. 3, ст.. 4, 107, 118, 119, 120, 215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 22 липня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кагарлицького районного управління юстиції у Київській області між ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженцем ІНФОРМАЦІЯ_4, громадянином України, паспорт серії НМ 1294721, виданий 16.08.2007 року Новозаводським ВМ УМВС України в Чернігівській області, ідентифікаційний номер 3340217, 359, та ОСОБА_4 (дівоче прізвище, - ОСОБА_3) ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженкою ІНФОРМАЦІЯ_5, Російська Федерація, громадянкою України, паспорт серії НМ 500085, виданий 23 квітня 2015 року Новозаводським РВ у м. Чернігові УДМС України в Чернігівській області, свідоцтво про шлюб серії 1 - ОК № 163217, яке видане 22 липня 2014 року відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кагарлицького районного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 108, - розірвати.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області через Кагарлицький районний суд протягом десяти днів з дня проголошення, а особами , які брали участь у справі і не були присутніми в судовому засіданні протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Рішення набирає чинності відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України.

Суддя: О.В. Закаблук