АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2039/15 Справа № 205/4583/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - Скрипник К. О. Доповідач - Козлов С.П.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.02.2015 м. Дніпропетровськ Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого: Козлова С.П.,

суддів: Болтунової Л.М., Тамакулової В.О.,

при секретарі: Порубай М.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Інноваційно-промисловий банк» на заочне рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 22 вересня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Інноваційно-промисловий банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Машинобудівник» про визнання договору поруки припиненим, -

В С Т А Н О В И Л А:

В травні 2014 року позивач звернувся до суду з таким позовом, посилаючись на те, що 20 грудня 2005 року між ПАТ «Інноваційно-промисловий банк» і ТОВ «Машинобудівник» було укладено кредитний договір № 80-05, в забезпечення виконання умов якого між ним і ПАТ «Інноваційно-промисловий банк» 20 грудня 2005 року було укладено договір поруки № 93-05, а 02 червня 2008 року було укладено додаткову угоду № 05 до кредитного договору про внесення до нього змін і доповнень у вигляді збільшення процентної ставки за використання кредитом на 1% без його згоди і повідомлення щодо укладання такої угоди, якою фактично було істотно збільшено розмір його зобов'язання, тому позивач просив визнати вказаний договір поруки припиненим.

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 22 вересня 2014 року позов задоволений в повному обсязі.

В апеляційній скарзі Публічне акціонерне товариство «Інноваційно-промисловий банк» просить скасувати рішення суду та відмовити в задоволенні позову, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення та неправильне застосування норм матеріального права.

Розглянувши справу та перевіривши доводи скарги колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню, а рішення суду - скасуванню з постановленням нового рішення.

Відповідно до ст. ст. 213, 214 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону рішення суду не відповідає.

Згідно зі ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. А відповідно до ч. 1 ст. 559 цього Кодексу порука припиняється у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

В п. 22 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року N 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» роз'яснено, що відповідно до частини першої статті 559 ЦК припинення договору поруки пов'язується зі зміною забезпеченого зобов'язання за відсутності згоди поручителя на таку зміну та за умови збільшення обсягу відповідальності поручителя. При цьому обсяг зобов'язання поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов'язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель. Проте якщо в договорі поруки передбачено, зокрема, можливість зміни розміру процентів за основним зобов'язанням і строків їх виплати тощо без додаткового повідомлення поручителя та укладення окремої угоди, то ця умова договору стала результатом домовленості сторін (банку і поручителя), а отже, поручитель дав згоду на зміну основного зобов'язання. Якщо в договорі поруки такі умови сторонами не узгоджені, а з обставин справи не вбачається інформованості поручителя і його згоди на збільшення розміру його відповідальності, то відповідно до положень частини першої статті 559 ЦК порука припиняється у разі зміни основного зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. У цьому випадку поручитель має право на пред'явлення позову про визнання договору поруки припиненим.

Як вбачається з матеріалів справи, за укладеним між Відкритим акціонерним товариством «Інноваційно-промисловий банк» і Товариством з обмеженою відповідальністю підприємством «Машинобудівник» кредитним договором № 80-05 від 20 грудня 2005 року банк надав позивальнику кредит у розмірі 600000 доларів США з кінцевим поверненням 20 грудня 2006 року, за фактичне користування яким позичальник зобов'язався сплачувати банку у доларах США - 15% річних, у гривні - 23% річних, а в забезпечення виконання умов цього договору 20 грудня 2005 року між Банком та ОСОБА_2 був укладений договір поруки № 93-05, згідно умов якого останній як поручитель зобов'язався перед кредитором відповідати у повному обсязі солідарно з боржником за своєчасне та повне виконання ним вказаних зобов'язань за кредитним договором, зокрема, сплачувати банку у доларах США - 15% річних, у гривні - 23% річних за користування кредитом.

20 грудня 2006 року між Відкритим акціонерним товариством «Інноваційно-промисловий банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю підприємством «Машинобудівник» до кредитного договору № 80-05 від 20.12.2005 року була укладена додаткова угода № 03, за умовами якої за користування кредитом позичальник зобов'язався сплачувати банку у доларах США - 14% річних, у євро 14% річних, у гривні - 21% річних.

02 червня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Інноваційно-промисловий банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю підприємством «Машинобудівник» була укладена додаткова угода № 05 до кредитного договору № 80-05 від 20.12.2005 року, згідно якої з 02.06.2008 року за фактичне використання кредиту позичальник сплачує банку у доларах США 15% річних, у євро 15% річних, у гривні 22 % річних, тобто в межах розміру, визначеного основним кредитним договором і укладеним в його забезпечення договором поруки, а відтак, обсяг відповідальності поручителя не збільшився.

Між тим, визнавши спірний договір поруки припиненим у зв'язку з відсутністю повідомлення банком поручителя про таку зміну розміру процентної ставки, суд зазначені фактичні обставини справи залишив поза увагою, помилково виходячи з того, що банком при цьому був збільшений розмір процентної ставки.

За таких обставин, рішення суду, висновки якого не відповідають дійсним обставинам справи та яке постановлене з неправильним застосуванням норм матеріального права, підлягає скасуванню з постановленням нового рішення на підставі ст. 309 ЦПК України про відмову в задоволенні заявлених позивачем вимог.

Керуючись ст. ст. 307, 309 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Інноваційно-промисловий банк» задовольнити.

Заочне рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 22 вересня 2014 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Інноваційно-промисловий банк», Товариства з обмеженою відповідальністю "Машинобудівник" про визнання договору поруки припиненим - відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржене у касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: