Провадження № 2/742/1393/15
Єдиний унікальний № 742/3265/15-ц
30 вересня 2015 року Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області
у складі: головуючого судді Зарічної Л.А.,
при секретарі Геєць О.О.,
за участю представника позивача: ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення коштів в порядку регресу, -
ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення виплачених коштів за договором позики в порядку регресу в сумі 523376 грн.61 коп. та судового збору.
Свої вимоги ОСОБА_2 мотивує тим, що 11 липня 2014 року ПАТ «Полікомбанк» списав з її поточного рахунку грошові кошти в рахунок погашення заборгованості в сумі 523376 грн.61 коп. У звязку з тим, що між нею та ПАТ «Полікомбанк» був укладений договір застави №384, згідно якого вона передала в заставу належні їй майнові права, що витікають з банківського вкладу «Строковий» під забезпечення своєчасного виконання зобовязань фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 по кредитному договору №383 від 25 липня 2012 року в сумі 500000 грн. строком до 10 липня 2014 року зі сплатою 21,5% річних.
Зважаючи на ті обставини, що відповідач з травня 2014 року перестав виконувати умови кредитного договору, вказані кошти були списані з поточного рахунку позивачки, які позивачка після погашення кредитних зобовязань просить стягнути з відповідача в порядку регресу.
В судовому засіданні позивачка та її представник підтримали позовні вимоги в повному обсязі та наполягав на їх задоволенні, посилаючись на правове обґрунтування вказаних позовних вимог.
Представник ПАТ «Полікомбанк» в судове засідання не зявився та не повідомив про причини своєї неявки.
Відповідач та його представник в судове засідання в черговий раз не зявилися та не повідомили про причини своєї неявки, хоча про день та час розгляду справи були повідомлені своєчасно, у звязку з чим, суд вважає за можливе постановити по справі заочне рішення.
Вислухавши пояснення, дослідивши наявні у справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав:
Відповідно до вимог ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до вимог ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Судом встановлено , що 25 липня 2012 року за кредитним договором №383 ПАТ «Полікомбанк» надав фізичній особі підприємцю ОСОБА_3 кредит в сумі 500000 грн. з датою повернення 02 липня 2013 року та сплатою 20,5 % річних. Додатковою угодою від 02 липня 2013 року було внесено зміни щодо дати погашення такого, якою визначено - 08 липня 2014 року. В забезпечення своєчасного виконання зобовязання по вказаному договору заставодавець ОСОБА_2 передала заставодержателю в заставу належні їй майнові права, що витікають із договору банківського вкладу «Строковий» від 05 липня 2012 року №13/964, а саме право вимоги повернення частини вкладу в сумі 550000 грн. на умовах, передбачених зазначеним договором.
Відповідно до вимог ст.572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобовязання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом.
Згідно ч.1 ст.589 ЦК України у разі невиконання зобовязання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави
Стаття 589 ЦК України передбачає, що за рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити у повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобовязання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у звязку із предявленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.
Заставодержатель набуває право звернення на предмет застави у разі, коли зобовязання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом, про що визначено у ч.2 ст.590 ЦК України.
Як вбачається із п.3 ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобовязанні може бути замінений іншою особою внаслідок виконання обовязку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем).
Згідно ч.2 ст.556 ЦК України до поручителя, який виконав зобовязання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора у цьому зобовязанні, в тому числі й ті, що забезпечували його виконання.
Зважаючи на ті обставини, що ОСОБА_2 здійснила виконання кредитних зобовязань ОСОБА_3, що підтверджується письмовими доказами, які були досліджені в судовому засіданні та не оспорюються сторонами, суд вважає її вимоги такими, що підлягають до повного задоволення.
На підставі наведеного, керуючись ст. 15,16,512,556,572,589,590 ЦК України, ст.ст.88, 212-215 ЦПК України, суд
Стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 грошові кошти в порядку регресу в сумі 523376 грн.61 коп. та понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 3654 грн., а всього 527 030 грн.61 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, який постановив його, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом 10 днів з дня отримання копії заочного рішення до суду першої інстанції.
Позивачем рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Чернігівської області в загальному порядку на протязі десяти днів.
В разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, рішення може бути оскаржене сторонами до Апеляційного суду Чернігівської області шляхом подання апеляційної скарги на протязі десяти днів.
Суддя