У х в а л а

іменем україни

15 жовтня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Дем'яносова М.В., Коротуна В.М.,Маляренка А.В.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом заступника прокурора Приморського району міста Одеси в інтересах ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Міський комерційний банк» про стягнення грошових коштів за договором банківського вкладу, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Одеської області від 25 серпня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2013 року заступника прокурора Приморського району міста Одеси звернувся до суду в інтересах ОСОБА_4 із зазначеним позовом до публічного акціонерного товариства «Міський комерційний банк» (далі − ПАТ «Міський комерційний банк»), у якому з урахуванням уточнення просив стягнути з відповідача заборгованості за депозитним договором № 009005123-Ф/11-р, а саме: суму боргу за індексом інфляції за час прострочення виплати з 01 січня по 20 листопада 2014 року у розмірі - 8 770 грн 23 коп.; стягнути суму боргу 3 % річних від простроченої суми з 01 січня по 20 листопада 2014 року у розмірі - 1 099 грн 97 коп.; у зв'язку з невиконанням договірних умов, які вчинили страждання і значні матеріальні збитки ОСОБА_4, відміною курортного лікування, хірургічної операції і створивши нервове перенапруження невиплатою банком грошей, стягнути на користь ОСОБА_4 суму морального відшкодування у розмірі 40 000 грн.

На обґрунтування якого зазначив, що між ПАТ «Конверстбанк» та ОСОБА_4 22 серпня 2011 року укладено договір 42009-0005123-0/11-Р «Про відкриття рахунку з платіжною карткою та розрахункове обслуговування» та відкрито особистий пенсійний рахунок НОМЕР_1.

Відповідно до виписки з особового рахунку НОМЕР_1 за договором №009-005123-0/11-р, яка надана ПАТ «Міськийкомерційний банк», за період з 01.08.2014 року по 23.09.2014 року на рахунок вкладника перераховано41 305,50 гривень. Вказана сума виплачена ОСОБА_4 30 березня 2015 року, що підтверджується копією квитанції. Проте, оскільки, відповідач не повернув позивачу у визначені договором строки суму внеску та не сплатив суму нарахованих за користування ним процентів, то відповідач порушив умови договору й зобов'язаний сплатити 3% річних, інфляційні втрати та відшкодувати завдану моральну шкоду позивачу.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 19 червня 2015 року позов задоволено частково. Стягнуто з ПАТ «Міський комерційний банк» на користь ОСОБА_4 інфляційні нарахування на суму боргу в порядку притягнення до відповідальності за порушення грошового зобов'язання в розмірі 8 770 грн 23 коп. Стягнуто з ПАТ «Міський комерційний банк» на користь ОСОБА_4 суму трьох відсотків річних, нарахованих на суму боргу, в розмірі 1 099 грн 97 коп. Стягнуто з ПАТ «Міський комерційний банк» на користь ОСОБА_4 на відшкодування завданої моральної шкоди суму в розмірі 40 000 грн. У решті позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 25 серпня 2015 року рішення Приморського районного суду м. Одеси від 19 червня 2015 року в частині стягнення компенсації моральної шкоди скасовано, в скасованій частині постановлено нове рішення, яким в задоволенні позову про стягнення компенсації завданої моральної шкоди відмовлено. В іншій частині рішення залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції, обґрунтовуючи свої доводи порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення суду першої в частині стягнення компенсації моральної шкоди, дійшов правильного висновку, що положеннями ЦК України (глава 72), які регулюють укладений між сторонами договір на обслуговування карткового рахунку, Положенням про порядок емісії платіжних карток і здійснення операцій з їх застосуванням, затвердженого постановою правління НБУ від 19 квітня 2005 року (чинне на момент укладення договору), а також Положенням про порядок емісії електронних платіжних засобів із здійснення операцій з їх використання, затвердженого Постановою НБУ від 05 листопада 2014 року право на компенсацію моральної шкоди у разі порушення умов договору не передбачена.

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують та зводяться до переоцінки доказів, що не відповідає вимогам ст. 335 ЦПК України, оскільки суд касаційної інстанції позбавлений можливості встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Одеської області від 25 серпня 2015 року

залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

М.В. Дем'яносов В.М. Коротун А.В. Маляренко