28 вересня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:
Головуючого: Качана В.Я.
Суддів: Рейнарт І.М., Музичко С.Г.
при секретарі: Мікітчак А.Л.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 02 лютого 2015 року у справі за позовом ТОВ «Росвен Інвест Україна» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Росвен Інвест Україна», ТОВ «ОТП Кредит», ПАТ «ОТП Банк» про визнання недійсним договору факторингу, визнання частково недійсним договору споживчого кредиту, -
У листопаді 2013 року ТОВ «Росвен Інвест Україна» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості за кредитним договором в сумі 28 480,98 грн.
У лютому 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зустрічним позовом до ТОВ «Росвен Інвест Україна», ТОВ «ОТП Кредит», ПАТ «ОТП Банк» про визнання недійсним договору факторингу, визнання частково недійсним договору споживчого кредиту.
Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 02 лютого 2015 року позов ТОВ «Росвен Інвест Україна» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна» заборгованість за кредитним договором в сумі 28 480,98 грн. та судовий збір в розмірі 284,81 грн. В задоволенні зустрічного позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить суд скасувати рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 02 лютого 2015 року, ухвалити нове рішення, яким у позові ТОВ «Росвен Інвест Україна» до ОСОБА_1 відмовити, зустрічний позов ОСОБА_1 до ТОВ «Росвен Інвест Україна», ТОВ «ОТП Кредит», ПАТ «ОТП Банк» задовольнити.

В обґрунтування своїх вимог апелянт посилається на грубе порушення норм матеріального та процесуального права.

Справа 760/25878/14
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/4801/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Лозинська М.І.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Качан В.Я.
Заслухавши доповідь головуючого, пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 10.05.2012 між ТОВ «ОТП Кредит», ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 було укладено договір № про надання споживчого кредиту, за умовами якого кредитор надає позичальнику споживчий кредит для придбання товару в сумі 31 795,00 грн., а позичальник зобов'язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, інші платежі, визначені даним кредитним договором та графіком платежів.

06.03.2013 між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» було укладено договір факторингу № 08/03/2013, за умовами якого відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором № від 10.05.2012 про надання споживчого кредиту, ТОВ «Росвен Інвест Україна» набуло права вимоги до боржників, строк платежу за якими настав щодо погашення заборгованості, яка виникла на підставі кредитних договорів.

29.08.2013 ТОВ «Росвен Інвест Україна» звернулося до ОСОБА_1 з досудовою вимогою про повернення заборгованості за кредитним договором в сумі 28 480,98 грн.

16.09.2013 ОСОБА_1 отримав зазначену досудову вимогу.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач свої обов'язки щодо повернення кредитних коштів належним чином не виконує, тому станом на 06.03.2013 утворилась заборгованість, яка становить 29 980,98 грн., при цьому, відповідачем було сплачено суму коштів в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором в сумі 1 500,00 грн., тому сума заборгованості становить 28 480,98 грн.

Відповідно до ст. ст. 526, 530, 1050 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому.

Враховуючи викладене та обставини справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог ТОВ «Росвен Інвест Україна» про стягнення заборгованості за кредитним договором, оскільки відповідачем належним чином не виконуються зобов'язання щодо повернення кредитних коштів, у зв'язку із чим утворилась заборгованість, яка підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ТОВ «Росвен Інвест Україна».

Разом з тим, вірним є висновок суду першої інстанції щодо відмови в задоволенні зустрічних позовних вимог про визнання недійсним договору факторингу та визнання частково недійсним договору споживчого кредиту, оскільки до укладення кредитного договору між сторонами було узгоджено програму кредитування, в якій зазначено відомості щодо комісії за обслуговування кредиту, мінімальна щомісячна сума платежу, строк кредитування тощо. Крім того, встановлено, що перед укладенням кредитного договору щомісячна комісія за обслуговування кредиту була задекларована і кредитним договором і додатком № 1 до нього.

Тому, вимоги зустрічного позову є безпідставними, оскільки між сторонами до укладення кредитного договору були узгоджені всі суттєві умови кредитування та сукупна вартість кредиту, а включення до кредитного договору пункту про оплату комісії за обслуговування кредиту не є підставою для визнання кредитного договору частково недійсним.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, відповідно до обставин справи, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 02 лютого 2015 року у справі за позовом ТОВ «Росвен Інвест Україна» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Росвен Інвест Україна», ТОВ «ОТП Кредит», ПАТ «ОТП Банк» про визнання недійсним договору факторингу, визнання частково недійсним договору споживчого кредиту залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий:

Судді: