Справа № 296/7680/14-ц
У Х В А Л А

"15" травня 2015 р.м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого судді Рожкової О.С.,

за участю секретаря судового засідання Каторжинської Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2, у якій просить встановити факт спільного проживання між ним та ОСОБА_3 однією сімєю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу в період з 03.06.2009 року по 25.06 2013 року, визнати депозитні кошти в сумі 256 667,05 грн сумісною власністю, та стягнути на його користь 1/2 частки грошової компенсації, що становить 128 333,52 грн., визнати автомобіль Фольксваген Пассат 2008 року номерний знак AM 77 09 KM сумісною власністю, визнати право власності на 1/2 частки вказаного автомобіля вартістю 145 744 грн. та стягнути грошову компенсацію в розмірі 1/2 частки, що становить 72 872 грн., стягнути з ОСОБА_2 на його користь 1/2 частку грошових коштів за проведені ремонтні роботи в квартирах за адресою м. Житомир вул. Перемоги 21. кв. 11, та АДРЕСА_1 що становить 46 000 грн.

15.05.2015 року через канцелярію суду позивач подав заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на все майно та грошові кошти, що належать ОСОБА_2 в межах суми позову, які знаходяться у неї або інших осіб, до набранням чинності рішення у справі, заборонити ОСОБА_2 вчиняти будь-які дії з відчуження всього рухомого та нерухомого майна.

Враховуючи, що згідно ст. 153 ч.1 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі, тому суд вважає за можливе відповідно до ст. 197 ч.2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювати.

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що заява має бути повернута заявнику відповідно ст. 153 ч.8 КПК України з наступних підстав.

ВіВідповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог; єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі. Крім того, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до п.2, 3 ч.2 ст.151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено вид забезпечення позову, з обґрунтуванням його необхідності та відомості, потрібні для забезпечення позову .

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, заявник не вказав і не надав доказів щодо наявності зареєстрованого за відповідачем депозиту, не конкретизував майно, рахунки і на яку суму має бути накладено арешт.

Відповідно до ч.8 ст.153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог ст.151 ЦПК України, повертає її заявнику.

Виходячи з наведеного, суд повертає позивачу заяву про забезпечення позову. Керуючись ст. 153 ч.8 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову та квитанцію про сплату судового збору № 53 від 15.05.2015 року повернути заявнику.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається Апеляційному суду Житомирської області через Корольовський районний суд м. Житомира протягом пяти днів з дня її отримання.

Суддя О. С. Рожкова