АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження №22ц-791/267/2015 р. Головуючий в І інстанції: Майдан С.І.
Категорія: 6 Доповідач: Полікарпова О.М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2015 року січня місяця 28 дня колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Херсонської області в складі:

ГоловуючогоПолікарпової О.М.
СуддівБазіль Л.В.
Прокопчук Л.П.
При секретаріМироненко І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5, який діє в інтересах ОСОБА_6 на рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 01 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6, треті особи: Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у Херсонській області, ОСОБА_8, про усунення перешкод в користуванні майном,

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив суд усунути йому перешкоди в користуванні належною йому на праві власності частиною домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 шляхом знесення самовільно збудованої стіни біля літери «г» та мансардного поверху над літ. «А» приміщення 1-4 та «а» приміщення 1. Свої позовні вимоги обґрунтував тим, що він є власником 27/100 частин зазначеного вище домоволодіння, яка виділена йому в натурі рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 19.07.2006 року. Відповідач ОСОБА_6 є співвласником іншої частини домоволодіння та без жодних дозволів і погоджень з іншими співвласниками, в порушення будівельних норм та правил побудувала на земельній ділянці, яка знаходиться у спільному користуванні стіну до будинку - літера «г», під якою знаходиться труба, по якій вода постачається до будинку позивача. В цю стіну вбудована мережа газопроводу, по якій постачається до його будинку газ. Крім того, відповідач, здійснила реконструкцію покрівлі частини житлового будинку, позначеної як літера «а» в мансардний поверх. Дане приміщення прибудоване до кімнати 1-4 та сіней літ. «а», що належать позивачу, чим завдає перешкоди позивачу у користуванні належним йому майном.

У судовому засіданні представники позивача та позивач неодноразово уточнювали позовні вимоги, остаточно просили усунути перешкоди ОСОБА_7 в користуванні належною йому на праві власності частиною домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 шляхом розбирання цегляної огорожі з металевою решіткою між прибудовами літ. «а1» та літ.«а» довжиною 0,95 м + 1,80 м та цегляної стіни, яка примикає до прибудови літ.«а» довжиною 2,30 м згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи №26/14 від 24.10.2014 року, оскільки ці споруди створюють перешкоди позивачу в доступі до його стіни. Також просили стягнути з відповідача понесені судові витрати за проведення експертизи та сплату судового збору у розмірі 4425,60 грн. Інші позовні вимоги були ухвалою суду залишені без розгляду за заявою позивача.

Рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 01 грудня 2014 року позов задоволено.

Усунуто перешкоди ОСОБА_7 в користуванні належною йому на праві власності частиною домоволодіння шляхом розбирання цегляної огорожі з металевою решіткою між прибудовами літ. «а1» та літ.«а» довжиною 0,95 м + 1,80 м та цегляної стіни, яка примикає до прибудови літ.«а» довжиною 2,30 м, згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи №26/14 від 24.10.2014 року.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 судові витрати у розмірі 4425,60 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_5, який діє в інтересах ОСОБА_6 подав на нього апеляційну скаргу і, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду скасувати і ухвалити нове, яким відмовити позивачу в задоволенні його вимог.

Заперечення на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходили.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, що з'явились в судове засідання, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом установлено, що домоволодіння АДРЕСА_1 на праві спільної часткової власності належить:

- ОСОБА_7 27/100 частин згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.12.2011 року, ОСОБА_6 -2/5 частин згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 29.05.2009 року, ОСОБА_8 - 33/100 частин згідно договору дарування частини будинку від 26.03.2010 року (а.с. 4-5).

Рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 19.07.2006 року ОСОБА_9, правонаступником якого є ОСОБА_7 виділено у власність у зазначеному житловому будинку приміщення: 1-2, 1-4, 1-5, 1-6, сіни, літню кухню літ. «Д», сарай літ. «З», туалет літ. «Е», ворота №5, огорожу №6, водопровідну колонку №7.

Зазначене рішення суду в частині визначення порядку користування земельною ділянкою по АДРЕСА_1 між попередніми співвласниками будинку - ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13 ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 22.11.2006 року скасовано та направлено справу на новий розгляд в цій частині (а.с.6-7).

Ухвалою Комсомольського районного суду м. Херсона від 10.03.2010 року провадження у справі за позовом ОСОБА_12 до ОСОБА_13, ОСОБА_10, ОСОБА_11 в частині визначення порядку користування земельною ділянкою залишено без розгляду (а.с.71). Отже земельна ділянка знаходиться у спільному користуванні всіх співвласників будинку.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов, виходив з висновку судової будівельно-технічної експертизи від 24.10.2014 року (а.с.120-168), з якої вбачається, що ОСОБА_6 на земельній ділянці по АДРЕСА_1 виконано будівельні роботи, які є самочинним будівництвом, так як є порушення ст.ст. 27, 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», п. 2 Порядку виконання будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 р. № 466 та п. 1.4.1, п.1.4.5 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Держжитлокомунгоспу України від 17.05.2005року №76, розділу 5 ДБН В.3.2-2-2009 «Житлові будинки. Реконструкція та капітальний ремонт» в частині отримання дозвільних документів, без погодження співвласників житлового будинку, без проведення обстеження технічного стану житлового будинку до початку реконструкції. Виконані ОСОБА_6 будівельні роботи - зведення цегляної огорожі з металевою решіткою між прибудовами літ. «а1» та літ.«а» довжиною 0,95 м + 1,80 м та цегляної стіни, яка примикає до прибудови літ.«а» довжиною 2,30 м, створюють перешкоди ОСОБА_7 в частині доступу до стіни прибудови літ. «а», що є порушенням вимог державних будівельних норм та підлягають розбиранню як такі, що порушують вимоги пункту 3.25 ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень».

Відповідно до ч. 1 ст. 103 ЗК України власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо).

Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків (ч. 2 ст. 152 ЗК України).

Такий висновок суду першої інстанції відповідає фактичним обставинам справи, наданим сторонами доказам, а також узгоджується з нормами матеріального та процесуального права, які правильно застосовані судом.

Твердження апелянта про те, що суд першої інстанції не перевірив наявність підстав для закриття провадження по справі через тотожність позовних вимог, заявлених у даній справі тим вимогам, по яких ухвалено рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 08.05.2012 року не знайшли свого підтвердження та спростовуються матеріалами справи.

З матеріалів цивільної справи № 2114/2-4872/11 вбачається, що предметом позову ОСОБА_7 до ОСОБА_6 було усунення перешкод в користуванні домоволодінням за адресою: АДРЕСА_1, шляхом знесення самовільно збудованого приміщення (кімнати до будинку) на території вказаного домоволодіння, а у даній справі - знесення стіни та огорожі. Тобто, предмет спору у зазначених справах є різним.

Разом з тим, заслуговують на увагу доводи апелянта з приводу розподілу судових витрат.

Відповідно до рахунку-фактури та квитанції (а.с.186-187, 24) позивачем понесені витрати за проведення експертизи у розмірі 4182 грн. та сплату судового збору у розмірі 243,60 грн.

При цьому до складу позовних вимог входило знесення стіни та мансардного поверху над будівлею. З приводу цих об'єктів і проводилась будівельно-технічна експертиза. Однак, після отримання негативного висновку з приводу мансардного поверху позивач уточнив позовні вимоги і просив лише про знесення цегляної огорожі та цегляної стіни, а також про облаштування виходу на горіще (а.с.185). А 28.11.2014 році представник позивача подала до суду заяву про залишення без розгляду позовних вимог про облаштування виходу на горіще.

З огляду на викладене висновок районного суду про стягнення з відповідача в повному обсязі судових витрат по оплаті будівельно-технічної експертизи колегія судів вважає неправильним, оскільки суд першої інстанції в порушення вимог ч.1 ст.88 ЦПК України не застосував принцип пропорційності стягуваних витрат по оплаті експертизи до розміру задоволених позовних вимог, що відповідно до вимог ст.309 ЦПК України є підставою для зміни судового рішення.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.

Рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 01 грудня 2014 року змінити, зменшивши розмір судових витрат, які підлягають стягненню з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 з 4425,60 грн. до 2334,60 грн.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: