22-ц/775/174/2015(м)
Головуючий у 1 інстанції Папаценко П.І.
Суддя-доповідач Сорока Г.П. Категорія 27
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

27 січня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Донецької області в складі:

головуючого судді - Сорока Г.П.,

суддів - Баркової Л.Л., Гаврилової Г.Л.,

при секретарі - Бєльченко Б.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі цивільну справу за заявою ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_2 про стягнення суми боргу за договором позики, процентів, інфляційного збільшення за несвоєчасне виконання зобов'язань за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 24 грудня 2014 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2013 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом про солідарне стягнення з відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_2 на її користь суми боргу за договором позики, трьох процентів річних від простроченої суми та інфляційного збільшення суми позики у зв'язку з несвоєчасним виконанням зобов'язань за договором.

Ухвалою Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 10 січня 2014 року задоволено заяву ОСОБА_3 про забезпечення вказаного позову та накладено арешт на майно, що належить ОСОБА_2, а саме на квартиру АДРЕСА_1 та автомобіль «Lexus ES 350», 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1.

15 грудня 2014 року ОСОБА_2 звернулась до суду з заявою про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою суду від 10 січня 2014 року, на підставі ст.154 ч.6 ЦПК України у зв'язку з відмовою у задоволенні позову щодо неї.

Ухвалою Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 24 грудня 2014 року заяву ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову задоволено. Скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 10 січня 2014 року, якою накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 та автомобіль «LEXUS ES 350», 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, що належать ОСОБА_2 на праві приватної власності. Знято арешт з транспортного засобу «LEXUS ES 350», 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, який зареєстрований за ОСОБА_2 Знято арешт з квартири АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_2 на праві власності. Копію ухвали надіслано на адресу Реєстраційної служби ММУЮ Донецької області, 2-го ВРЕВ м.Маріуполя при УДАІ ГУМВС України в Донецькій області.

Не погодившись з ухвалою суду, позивачка ОСОБА_3 в апеляційній скарзі просить ухвалу скасувати, посилаючись на порушення судом норм процесуального права. Зазначає, що суд при вирішенні справи залишив без уваги, що вона не з'явилась у судове засідання із-за хвороби, про що суд повідомила та просила відкласти розгляд справи, що її представник знаходився за межами м.Маріуполя; що суд в своїй ухвалі не зазначив про те, що судом було належним чином повідомлено про час і місце судового засідання її представника. Крім того, 26.12.2014 року нею була подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на рішення апеляційного суду Донецької області від 09.12.2014 року по даній справі та подано клопотання про зупинення виконання зазначеного рішення до прийняття рішення по справі касаційною інстанцією.

Позивачка ОСОБА_3 та відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилися, про причини неявки суду не повідомили, заяву про відкладення розгляду справи суду не подали, про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином шляхом направлення телефонограм, зареєстрованих у встановленому порядку в журналі телефонограм за №993, №994, що підтверджується витягом із журналу телефонограм, який долучено до матеріалів справи. З огляду на наведене, виходячи з положень ст.305 ЦПК України, колегія суддів дійшла до висновку про можливість розгляду справи у відсутності зазначених осіб.

Заслухавши суддю-доповідача, заперечення представника ОСОБА_2 - ОСОБА_5, яка просила апеляційну скаргу відхилити, ухвалу суду першої інстанції залишити без зміни, перевіривши матеріали справи в межах апеляційного оскарження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно вимог ст.312 ЦПК України розглянувши апеляційну скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд: 1) відхиляє апеляційну скаргу і залишає ухвалу без зміни, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону; 2) змінює або скасовує ухвалу суду першої інстанції і постановляє ухвалу з цього питання, якщо воно було вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права або при правильному вирішенні було помилково сформульовано суть процесуальної дії чи підстави її застосування; 3) скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Відповідно до ч.3 ст.154 ЦПК України заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу.

Згідно з ч.5 ст.154 ЦПК України питання про скасування заходів забезпечення позову вирішується в судовому засіданні з повідомленням осіб, які беруть участь у справі. Неявка цих осіб не перешкоджає розгляду питання про скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч.6 ст.154 ЦПК України, якщо у задоволенні позову було відмовлено, провадження у справі закрито або заяву залишено без розгляду, вжиті заходи забезпечення позову застосовуються до набрання судовим рішенням законної сили. Проте суд може одночасно з ухваленням судового рішення або після цього постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову.

Згідно п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Судом встановлено, що рішенням Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 28 жовтня 2014 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_2 про стягнення суми боргу за договором позики, процентів, інфляційного збільшення за несвоєчасне виконання зобов'язання задоволено частково. Стягнуто з солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 суму боргу за договором позики від 25 жовтня 2007 року у розмірі 320 000 грн., три проценти річних від простроченої суми за період з 30 грудня 2013 року по 04 вересня 2014 року у розмірі 6549,04 грн., інфляційне збільшення суми позики за період з 30 грудня 2013року по 04 вересня 2014 року у розмірі 39502,22 грн., а всього 366 051,20 грн. Стягнуто з ОСОБА_4 та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 сплачений судовий збір з кожного по 1904,50 грн. Стягнуто з ОСОБА_4 та ОСОБА_2 в дохід держави недоплачений судовій збір з кожного по 227 грн. У решті позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Донецької області від 09 грудня 2014 року з урахуванням ухвали апеляційного суду від 16 грудня 2014 року про виправлення описки вказане рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог до ОСОБА_2 та стягнення судових витрат скасовано. В задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу за договором позики від 25.10.2007 року в розмірі 320 000 грн., трьох відсотків річних від прострочення суми за період з 30 грудня 2013 року по 04 вересня 2014 року у розмірі 6549,04 грн., інфляційного збільшення суми позики за період з 30 грудня 2013 року по 04 вересня 2014 року в розмірі 39502,22 грн., а всього 366 051,26 грн. відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 витрати на оплату судового збору - 3732,82 грн. та в дохід держави - 454 грн. Про ухваленні даного рішення питання щодо скасування заходів забезпечення позову не вирішувалось.

За таких обставин, виходячи з того, що заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер, справа розглянута по суті та рішенням суду в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_2 відмовлено, суд першої інстанції правильно дійшов до висновку про задоволення заяви ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову, оскільки у задоволенні позову, на забезпечення якого накладався арешт на майно відповідачки, відмовлено, тому потреба в таких заходах забезпечення позову відпала.

Доводи апеляційної скарги про порушення судом норм процесуального права є безпідставними, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, позивачка була належним чином повідомлена про час та місце судового засідання, що підтверджується її власноручною розпискою від 19.12.2014 року (а.с.213) та ніким не оспорюється.

Неявка належним чином повідомленої про час та місце розгляду справи позивачки в судове засідання із-за хвороби та звернення її до суду із заявою про відкладення розгляду справи у зв'язку із хворобою та відсутністю її представника в місті відповідно до положень ч.5 ст.154 ЦПК України не є перешкодою для розгляду питання про скасування заходів забезпечення позову та не свідчить про порушення судом норм процесуального права, а тому не може бути підставою для скасування по суті правильного судового рішення. На підтвердження поважності причин неявки до суду першої інстанції та неможливості явки у судове засідання позивачки або її представника не надано жодних доказів ні суду першої інстанції, ні апеляційному суду. Виходячи із загальних положень цивільного процесуального законодавства про те, що позивач може приймати участь у справі як самостійно так і через свого представника, направлення представника у судове засідання є правом сторони, яка і повідомляє свого представника про час та місце судового засідання. Крім того, явка сторін і судове засідання з питань про скасування заходів забезпечення позову відповідно до ч.5 ст.154 ЦПК України не є обов'язковою і суд може розглянути це питання без осіб, які беруть участь у справі, незалежно від причин їх неявки.

Посилання позивачки в апеляційній скарзі на те, що 26.12.2014 року вона подала касаційну скаргу на рішення апеляційного суду Донецької області від 09.12.2014 року з клопотанням про зупинення виконання рішення апеляційного суду, є безпідставними та не можуть бути підставою для скасування ухвали суду першої інстанції про скасування заходів забезпечення позову, оскільки касаційна скарга на рішення апеляційного суду подана після вирішення судом першої інстанції питання про скасування заходів забезпечення позову. Крім того, вирішення питання про зупинення виконання рішення суду у зв'язку із оскарженням рішення суду в касаційному порядку є компетенцією касаційної інстанції.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції постановив ухвалу про скасування заходів забезпечення позову у відповідності з обставинами справи та вимогами процесуального закону, свої висновки достатньо повно та мотивовано обґрунтував.

Зазначені в апеляційній скарзі доводи не спростовують правильність цих висновків суду. Тому ухвала суду першої інстанції підлягає залишенню без зміни, а апеляційна скарга позивачки підлягає відхиленню.

Керуючись ст.ст.307,312, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 24 грудня 2014 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий : Сорока Г.П.

Судді : Баркова Л.Л.

Гаврилова Г.Л.