Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.04.2015 Справа №607/8866/14-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючої Черніцької І.М.

при секретарі Борисевич І.А.

з участю відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку ''ПриватБанк'' до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту,-

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" (далі банк) звернулось в суд з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту в сумі 22 548, 46грн.

В обґрунтування вимог вказує, що 15.08.2006 року між банком та відповідачем було укладено кредитний договір, згідно умов якого останній отримав кредит в розмірі 6000,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Посилаючись на те, що відповідач взяті на себе зобов'язання не виконав, позивач просить стягнути із боржника заборгованість по кредиту, яка станом на 30.04.2014 року складає 22 548,46 грн..

У судове засідання представник банку не з'явився, хоча про час та місце його була повідомлена належним чином. Попередньо подала заяву про слухання справи у її відсутності, позов підтримує та просить задовольнити.

Також вказала, що банком не пропущено строк позовної давності, оскільки кінцевий строк повного погашення кредиту- 30.09.2011 року. Крім того, 01 травня 2008 року відбулась перевидача картки, строк дії якої до 01.05.2013 року. Просить позов задовольнити.

Присутній у судовому засіданні відповідач заперечив щодо задоволення позовних вимог. Вказав, що банком пропущено строк позовної давності, що є підставою для відмови у задоволенні позову. Так, 15.08.2006 року позивач отримав кредит шляхом відкриття рахунку та видачі кредитної карти від 15.08.2006 року, строк дії якої відповідає строку дії картки. Згідно наданої банком виписки по рахунку вбачається, що станом на 31.10.2006 року заборгованість по кредиту становить -6106,96 грн., при кредитному ліміті 6000 грн. Вказана заборгованість не була погашена протягом шести місяців та станом на 30.04.2007 року заборгованість складає 5510,01 грн. Позивач важає, що відповідно до умов п. 9.4 Умов та правил надання банківських послуг, строк дії картки закінчився 30.04.2007 року шляхом закриття картки, а банк звернувся до суду із позовом лише 03.06.2014 року, тобто із пропуском строку позовної давності.

Крім того, із заявою про перевидачу картки він до банку не звертався, 01.05.2008 року нової картки не отримував та будь-яких дій щодо сплати данного кредиту та користування карткою починаючи із 18 серпня 2007 не здійснював. Також вказав, що перевипуск картки може мати місце лише після повного погашення заборгованості, а станом на 01.05.2008 року заборгованість по його рахунку становила 5628,30 грн.

Посилаючись на наведене, просив у задоволенні позову відмовити.

Судом встановлено, що 15.08.2006 року між банком та відповідачем ОСОБА_1 було укладено договір кредиту за №НОМЕР_1, шляхом написання заяви, яка разом із Умовами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою, тарифами складає договір про надання банківських послуг.

Відповідно до умов договору відповідачу були надані у кредит грошові кошти в сумі 6000 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Строк дії кредитного ліміту відповідає строку дії картки, який вказаний на лицевій стороні картки ( п. 5.4 та 3.1 Правил).

Згідно умов договору позичальник зобов'язався погашати заборгованість за кредитом щомісячними платежами у розмірі 7% від суми заборгованості.

З розрахунку заборгованості по кредиту вбачається, що заборгованість ОСОБА_1 за договором кредиту, станом на 30.04.2014 року складає 22 548,46 грн. з яких: 4127,07грн. -заборгованість за кредитом; 16 871,46грн. - заборгованість по процентах, а також штрафи - 500 грн. та 1049,93 грн.

З виписки по рахунку ОСОБА_1 за період з 21.07.2000 по 21.08.2014 року встановлено, що останнє повернення кредитних коштів відповідачем за умовами договору мало місце 17 серпня 2007 року на суму 1714,38 грн., а прострочена заборгованість за кредитом виникла ще 29.09.2006 року. Починаючи з 18 серпня 2007 року відповідач припинив сплату коштів із погашення кредиту.

З 18 серпня 2007 року по даний час будь-які операції по картковому рахунку не здійснювались, за винятком нарахуванням банком процентів за користування кредитним лімітом та штрафів,

Згідно наданої банком виписки по рахунку також вбачається, що станом на 31.10.2006 року заборгованість по кредиту становить -6106,96 грн., при кредитному ліміті 6000 грн. Вказана заборгованість не була сплачена протягом шести місяців та станом на 30.04.2007 року заборгованість складала 5510,01 грн.

03 червня 2014 року банк звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Згідно представленого свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи ПАТ КБ «ПриватБанк» погодженого Виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради від 17.07.2009 року та Статуту ПАТ КБ ''ПриватБанк'' затвердженого загальними зборами акціонерів від 25.04.2014 року вбачається, що відбулась зміна найменування ЗАТ на ПАТ, яке є правонаступником всіх прав та обов'язків ЗАТ КБ «ПриватБанк».

Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення відповідача, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, вважає, що позов не підлягає до задоволення, виходячи із наступних підстав.

В силу вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу,в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з вимогами ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

В силу вимог ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до вимог ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Положеннями ч. 4 ст. 267 ЦК України встановлено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі є підставою для відмови у позові.

Згідно з вимогами ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

В силу вимог ч.ч. 1,5 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливу строку виконання.

Згідно з вимогами ст. 253 ЦК України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Початок перебігу строку позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусового порядку через.

Відповідно до вимог ст. 266 ЦК України, зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 264 ЦК перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дій, що свідчить про визнання нею свого борг або іншого обов'язку.

Положеннями п. 2 Розділу І Умов та правил надання банківських послуг встановлено, що кредитним лімітом (кредитом, кредитною лінією) є розмір грошових коштів, наданих банком клієнту на строк, визначений у договорі. На умовах платності та зворотності (повернення).

Відповідно до положень п. 3.1.1., 5.4 Розділу ІІ Умов та правил, строк дії картки вказано на лицевій стороні картки і вона дійсна до останнього календарного дня вказаного місяця. Строк погашення по кредиту по платіжних картах з встановленим мінімальним обов'язковим платежем наведений в пам'ятці клієнта, яка є невід'ємною частиною договору. Строк погашення по кредиту по картках без встановленого мінімального обов'язкового платежу, здійснюється в наступному порядку: строк погашення процентів -щомісячно за попередній місяць, а строк погашення кредиту в повному обсязі визначено останнім днем місяця, вказаного на картці.

Пунктом 9.12 Умов та правил надання банківських послуг встановлено, що договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна зі сторін не поінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично пролонгується на такий самий строк.

Отже, сторони домовились про строк дії договору, що становить 12 місяців з моменту його підписання з подальшою пролонгацією на той же строк та про строки виконання зобов'язання зі щомісячним погашенням платежів, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Аналізуючи умови договору та зміст зазначених правових норм, слід дійти висновку, що за договором про надання банківських послуг, яким установлено не тільки щомісячні платежі погашення кредиту, а й кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг трирічного строку позовної даності ( ст. 257 ЦК) стосовно щомісячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі -не після закінчення строку дії договору, а після закінчення кінцевого строку повного погашення кредиту ( ст. 261 ЦК).

Автоматичне неодноразове продовження дії картки не змінює терміну виконання кредитного зобов'язання, отже продовження дії картки для настання кінцевого терміну повернення заборгованості значення немає.

Подальше продовження дії картки є способом виконання зобов'язання щодо повернення простроченого кредиту, процентів і неустойки.

Аналогічну за змістом правову позицію викладено у постановах Верховного Суду України від 19 березня 2014 року №6-14 цс 14, від 12 листопада 2014 року за №6-167цс14, 6-127 від 22.10.2014 року, яка відповідно до положень ч. 1 ст. 3607ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України.

З виписки по рахунку ОСОБА_1 встановлено, що останнє повернення кредитних коштів відповідачем мало місце 17.08.2007 року на суму 1714,38 грн., а прострочена заборгованість по кредиту виникла ще 29.09.2006 року.

Починаючи з 18.08.2007 року по даний час будь-які операції з боку відповідача по картковому рахунку не здійснювались, що визнається сторонами спору та підтверджується випискою по рахунку ОСОБА_1 за період 21.07.2000 року по 21.08.2014 року.

Щодо строк дії картки отриманою відповідачем 15.08.2006 року, то суд враховуючи твердження банку про те, що мав місце перевипуск картки 01.05.2008 року (лист- відповідь банку від 30.12.2014 року), вважає, що такий строк закінчився 01.05.2008 року у день перевипуску картки.

Так, згідно з умовами п. 3.1.3 Умов та Правил, по закінченню строку дії картки, картка продовжується банком на новий строк шляхом надання клієнту картки з новим строком дії.

На неодноразові вимоги суду щодо надання відомостей про строк дії картки, яка видана ОСОБА_1 15.08.2006 року банк будь-якої інформації суду не надавав.

Разом з тим, суд приймає до уваги заперечення відповідача про те, що він не отримував нової картки 01.05.2008 року, оскільки в судового засідання не встановлено, а банком не надано суду будь-яких належних та допустимих доказів доказів на підтвердження факту перевидачі картки, заяви позичальника на перевидачу картки, отримання ОСОБА_1 01.05.2008 року такої картки, Умови та порядок перевидачі карток.

Слід також зазначити, що згідно наданої банком виписки по рахунку вбачається, що станом на 31.10.2006 року заборгованість по кредиту становить -6106,96 грн., при кредитному ліміті 6000 грн. Вказана заборгованість не була сплачена протягом шести місяців та станом на 30.04.2007 року заборгованість складала 5510,01 грн., а тому карта підлягала закриттю.

Крім того, 21 травня 2008 року банком самостійно змінено розмір кредитного ліміту до 4200 грн., при цьому заборгованість ОСОБА_1 становила -5628,30 грн. Вказана заборгованість також не була сплачена протягом шести місяців та станом на 28.11.2008 року заборгованість складала 6837,05 грн.

Відповідно до умов п. 9.4 Умов і Правил надання банківських послуг, у випадку наявності перевищення платіжного ліміту по картці і непогашення його клієнтом протягом шести місяців, карта закривається. Наступне відновлення дії картки можливе лише після повного погашення заборгованості.

Приймаючи до уваги вищенаведене та те, що прострочена заборгованість за кредитом у ОСОБА_1 виникла 29.09.2006 року, а починаючи із 18.08.2007 року будь-які операції по картковому рахунку відповідачем не здійснювались, за винятком нарахуванням банком процентів за користування кредитним лімітом, штрафів, суд приходить до висновку, що перебіг позовної давності за останнім платежем починається - 18.08.2007 року, а по закінченню строку дії картки - з 01.05.2008 року.

З вимогою про стягнення заборгованості за кредитом банк звернувся лише 03.06.2014 року.

Отже, на час звернення позивача до суду за захистом порушено права закінчився трирічний строк позовної давності.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, суд приходить до висновку, що позивач звернувся в суд із вимогою про захист свого цивільного права - стягнення заборгованості за кредитним договором із пропуском трьохрічного строку позовної давності, що згідно вимог ч.4 ст. 267 ЦК України є підставою для відмови у позові.

Згідно з вимогами ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Із зявою про поновлення строку позовної давності банк до суду не звертався та доказів поважності причин його пропуску не представив.

Суд не приймає до уваги твердження банку про те, що мав місце перевипуск картки 01.05.2008 року, строк дії якої до травня 2013 року як безпідставні та жодними доказами не підтвердженні.

Більше того, згідно умов п. 3.1.3 Умов та Правил, по закінченню строку дії відповідна картка продовжується банком на новий строк (шляхом надання клієнту карти з новим строком дії) якщо раніше не поступило заяви клієнта про закриття картрахунку, а також при умові наявності коштів на картрахунку для оплати послуг банку.

Встановлено та підтверджено випискою по рахунку відповідача, що на день перевидачі картки 01.05.2008 року ( як зазначає банк) на рахунку ОСОБА_1 була заборгованість на суму 5 628,30 грн.

Суд не приймає до уваги твердження позивача про те, що договір діє до повного виконання позичальником своїх зобов'язань по договору, оскільки умова договору про його дію до повного виконання сторонами зобов'язань не може вважатись встановленням строку дії договору.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 4, 10, 11, 59, 60, 88, 215, 223, 294 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 254, 256, 257, 261, 267, 526, 530, 612, 1054 Цивільного кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову публічного акціонерного товариства комерційного банку ''ПриватБанк'' до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий суддяІ. М. Черніцька