АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/8168/15 Справа № 199/1896/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Прозорова М.Л.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2015 року

08 вересня 2015 року колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді: Прозорової М.Л.,

суддів: Максюти Ж.І., Макарова М.О.,

при секретарі: Самокиша О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_2

на ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 23 липня 2015 року про забезпечення позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання права власності,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 23.07.2015 року з метою забезпечення позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання права власності, заборонено вчиняти будь-які дії, направлені на відчуження будь-яким шляхом квартири АДРЕСА_1, що на праві власності належить ОСОБА_2, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 10.05.2007 року, реєстраційний №5-751.

Не погодившись з зазначеною ухвалою, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій ставить питання про її скасування, посилаючись на її незаконність та те, що ухвала винесена з порушенням норм процесуального права.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а ухвала суду залишенню без змін з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про забезпечення позову, суд, згідно розясненню п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову №9 від 22.12.2006 року пересвідчився в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, а також у відповідності виду забезпечення позову, який просить застосувати позивач, позовним вимогам і дійшов обгрунтованого висновку про забезпечення позову.

Відповідно до ч.1 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову.

Згідно ч.3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Статтею 152 ЦПК України передбачені види забезпечення позову.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції при вирішенні питання про забезпечення позову правильно виходив з заявлених позовних вимог та вірогідної можливості невиконання в подальшому рішення суду.

Доводи апеляційної скарги правильність винесеної судом ухвали не спростовують і не дають підстав до висновку про порушення судом норм матеріального та процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що ухвала суду відповідає вимогам матеріального та процесуального права, тому підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга відхиленню.

Керуючись ст.ст. 303,307,312,315 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 23 липня 2015 року про забезпечення позову залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та протягом двадцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: