РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2015 року

Рівненський міський суд Рівненської області

в особі головуючого судді - Гордійчук І.О.

при секретарі Григорчук В.М.

за участі представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівному цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні квартирою, встановлення порядку користування квартирою, вселення та стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні квартирою, встановлення порядку користування квартирою, вселення та стягнення моральної шкоди, в якому просить зобов"язати відповідача усунути перешкоди в користуванні квартирою №3 у будинку №42 по вулиці Євгена Коновальця в місті Рівне та не чинити їх у подальшому, шляхом надання ключа та безперешкодного постійного доступу, встановити порядок користування вказаною квартирою, виділивши йому у користування кімнату №6 згідно з плану квартири, залишити інші приміщення в загальному користування, вселити його до квартири АДРЕСА_1, стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 10000,00 грн, витрати на правову допомогу в розмірі 3000,00 грн. та судовий збір сплачений при предявленні позову.

В судовому засіданні представники позивача заявлені позовні вимоги повністю підтримали, просять їх задоволити в повному обсязі, з підстав, які в ньому наведено.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що ОСОБА_3 чинить перешкоди ОСОБА_5 у користуванні часткою майна, що належить йому на праві спільної сумісної власності, постійно змінюючи замки від дверей та навмисно не віддаючи ключі від спірної квартири. Протиправні дії відповідача змусили понести з позивача значні фінансові витрати, на оренду іншого приміщення. Моральна шкода, полягає також в тому, що позивачу створено незручності, постійно чиниться тиск зі сторони ОСОБА_3, яка провокує суперечки та скандали, які впливають на психічне здоровя позивача.

Відповідач, представник відповідача заперечили проти задоволення позову, просили суд відмовити в задоволенні позовних вимог. Представник відповідача пояснила, що відповідачу надавалися ключі від квартири неодноразово, будь-яких перешкод в користуванні квартирою зі сторони відповідача не має. Не заперечує щодо виділення позивачу у користування кімнату №7 згідно з плану квартири.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши обставини, якими позивач обгрунтовує свої вимоги, давши оцінку доказам, які мають значення для справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення частково.

Рішенням Рівненського міського суду від 23.03.2015 рокув справі №569/8782/14-ц за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про визначення частки у праві спільної сумісної власності, яке було досліджене в судовому засіданні встановлено, що за ОСОБА_5 визнано право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_2.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, ОСОБА_5 на праві спільної часткової власності належить 1/2 квартири АДРЕСА_3.

Отже, позивач ОСОБА_5 та відповідач ОСОБА_3В є співвласниками в рівних частках квартири АДРЕСА_2.

Згідно копії паспорта позивача ОСОБА_5 вбачається, що позивач зареєстрований у спірній квартирі.

Позивач у спірній квартирі не проживає. В судовому засіданні представник відповідача вказані обставини фактично не заперечив та підтвердив, що дійсно відповідач міняв замок на вхідних дверях квартири, тому запропонував відповідачу отримати ключ. Однак, представник позивача в судовому засіданні відмовився отримувати ключ, пояснивши тим, що відповідачем неодноразово було замінено замок у дверях, після того, як позивач отримував ключ від квартири, тим самим відповідач чинить перешкоди позивачу у користуванні квартирою.

З пояснень представників позивача і відповідача, а також з матеріалів перевірок заяв позивача, проведених Рівненським МВ УМВС України в Рівненській області та актів ЖКП "Перспективне" слідує, що між сторонами склалися напружені та конфліктні стосунки і відповідач фактично не бажає, щоб позивачі вселилися та проживали у спірній квартирі.

Суд вважає, що за таких обставин, вимоги позивача про вселення його в належну йому на пpавi спільної часткової власностi кваpтиpу та пpо зобов'язання вiдповiдача не чинити пеpешкод у коpистуваннi кваpтиpою є законними, обґрунтованими та доведеними.

Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому, відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має права вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Позивач ОСОБА_5Я, як співвласник кваpтиpи, вiдповiдно до вимог ст.358, ст.361 ЦК України, має право на свiй розсуд володiти, користуватися та розпоряджатися належною йому частиною квартирою, може вимагати усунення будь-яких порушень його права власностi, хоч би цi порушення i не були поєднанi з позбавленням володiння.

Частиною 1 статті 383 ЦК України передбачено, що власник жилого будинку, квартири, має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів сім'ї та інших осіб.

Аналогічне право міститься в ст.150 ЖК України, відповідно до якої громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку) квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.

Пеpешкоджання відповідачем вселенню позивача у спірну квартиру та коpистуванню пpимiщеннями кваpтиpи поpушує права ОСОБА_5, як власника.

Відповідно до вимог ч.3 ст.358 ЦК України, співвласник має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Як слідує з роз'яснень, даних в п.14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», в спірних питання щодо квартири, яка є спільною сумісною чи частковою власністю, в разі неможливості поділу квартири в натурі, судом може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов.

Судом встановлено, що спірна квартира не може бути поділена в натурі. Вказана обставина сторонами не заперечується і не оспорюється, а тому вимога позивача про встановлення порядку користування приміщеннями квартири суд вважає обґрунтованими та доведеними. Вpаховуючи хаpактеp планування кваpтиpи, наявність трьох ізольованих кімнат, їх площу, суд вважає, що запpопонований позивачем поpядок коpистування пpимiщеннями спipної кваpтиpи є найбiльш pацiональним та доцiльним i таким, що не поpушує нi житлових прав сторін, ні їх прав співвласників квартири.

Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно роз'яснень, викладених в п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Позивачем не доведено та необгрунтовано належними доказами факту заподіяння йому моральної шкоди, яка би виразилась в душевних стражданнях, переживаннях, що негативно вплинули на його психоемоційний стан. За таких обставин, підстав для стягнення на користь позивача моральної шкоди в розмірі 10000 грн. суд не вбачає.

Згідно ст.79 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору і витрат, пов'язаних із розглядом справи. Враховуючи фактичну кількість затраченого часу представником позивача на ознайомлення з матеріалами справи, на підготовку та на представництво у судовому процесі, задоволенню підлягає сума 3000 грн., згідно розрахунку суми гонорару наданого суду.

Згідно ст.88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до задоволених позовних вимог.

З ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 підлягає стягненню судовий збір, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, що становить - 243,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.23,319,321,358,361,383,391 ЦК України, ст.150 ЖК України, керуючись ст.ст.10,60,212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні квартирою, встановлення порядку користування квартирою, вселення та стягнення моральної шкоди - задовольнити частково.

Зобовязати ОСОБА_3 не чинити перешкод у користуванні ОСОБА_5 квартирою №3 по вул. Євгена Коновальця, буд.№42 в м.Рівне шляхом надання ключа до квартири та постійного доступу.

Вселити ОСОБА_5 в квартиру АДРЕСА_4.

Виділити в користування ОСОБА_5 кімнату №6, площею 26,6 кв.м., згідно плану квартири АДРЕСА_5.

Виділити в користування ОСОБА_3 кімнату №5, площею 15,4 кв.м., кімнату №7, площею 14,9 кв.м., згідно плану квартири АДРЕСА_5.

Залишити в спільному користуванні №1 коридор, (площею 5,7 кв.м.), №2 хол (площею 13,9 кв.м.), №8 кухня (площею 13,5 кв.м), №3,№4 санвузол (площею 5,5 кв.м та 1,8 кв.м.).

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 витрати на правову допомогу в розмірі 3000 (три тисячі) грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 витрати по справі, що складаються із судового збору, в розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Рівненського

міського суду ОСОБА_6