УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2015 року Приморський районний суд м. Одеси

у складі: головуючого судді Загороднюка В.І.

при секретарі Міневич Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі справу за скаргою ОСОБА_1, субєкт оскарження Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області, на бездіяльність державної виконавчої служби та скасування арешту, -

ВСТАНОВИВ:

Заявниця, ОСОБА_2, звернулася до суду зі скаргою на бездіяльність державної виконавчої служби та просить зобовязати виконавчу службу скасувати арешт накладений на майно ОСОБА_3 та внести відповідні відомості про це до Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна.

При цьому посилається на те, що їй та її покійному сину ОСОБА_3 на праві власності, у рівних частинах по 1/2, належить квартира АДРЕСА_1.

17 липня 2010 року син заявниці ОСОБА_3 помер. Заявниця звернулася до нотаріальної контори з метою оформлення права на спадщину на майно, яке залишилося після його смерті та отримала відмову, вмотивовану тим, що на майно померлого накладено арешт. Так заявниця дізналася, що відповідно до рішення Жовтневого районного суду м. Одеси від 27 липня 2001 року по справі №2-895 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, з останнього було стягнуто певну суму боргу за договором позики. Виконавчою службою, за для виконання зазначеного рішення суду, було накладено арешт на нерухоме майно ОСОБА_3

На даний час, за закінченням строку зберігання, цивільна справа №2-895 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, а так само виконавче провадження по виконанню рішення Жовтневого районного суду м. Одеси від 27 липня 2001 року по справі №2-895, були знищені, що підтверджується листом Управління державної виконавчої служби головного управління юстиції в Одеській області №П-186-09 від 13.05.2015 р.

Заявниця вважає, що в силу п. 3 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження розпочате у звязку з виконанням рішення Жовтневого районного суду м. Одеси від 27 липня 2001 року по справі №2-895, у звязку зі смертю боржника, повинно бути припинено.

Заявниця зазначає, що наявність арешту нерухомого майна її покійного сина, перешкоджають їй у прийняті спадщини, що залишилася після його смерті.

Заявниця в судове засідання не зявилася, про час та місце проведення повідомлялася належним чином, подала суду заяву про розгляд скарги за її відсутності відповідно до якої вимоги заяви підтримує та просить задовольнити.

Субєкт оскарження в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Жовтневого районного суду м. Одеси від 21.07.2001 р. по справі №2-895 позовну заяву ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики було задоволено, судом вирішено стягнуту з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 борг за договором позики в розмірі 7363,36 грн. та держмито у розмірі 73,64 грн., а всього стягнути 7437,00 грн.

Постановою Жовтневого РВ ДВС управління юстиції в м. Одесі від 19.09.200 р., бн, було накладено арешт на все майно ОСОБА_3 (реєстраційний номер обтяження 13002978 від 17.09.2012 р. та реєстраційний номер обтяження 1303030 від 17.09.2012 р.).

З листа Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 13.05.2015 р. №П-186-09 вбачається, що згідно з даними Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, у територіальних відділах державної виконавчої служби Одеської області, відсутні виконавчі провадження за якими сторонами є ОСОБА_3 та ОСОБА_4. На теперішній час, неможливо встановити наявність у Жовтневому РВ ДВС м. Одеси у 2001 році та підставу завершення виконавчого провадження за яким боржником є ОСОБА_3

17 липня 2010 року ОСОБА_5 помер, актовий запис №2924 зроблений 19 липня 2010 року Першим Приморським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖД №226197.

Відповідно до ч.1 ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець проводить виконавчі дії з виконання рішення до завершення виконавчого провадження, зокрема, до закінчення виконавчого провадження згідно із статтею 49 цього Закону.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», згідно якої виконавче провадження підлягає закінченню у разі смерті або оголошення померлим стягувача чи боржника, визнання безвісно відсутнім боржника або стягувача, ліквідації юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання їх обов'язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва.

Згідно з ч. 1 ст. 50 «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження.

Враховуючи той факт, що заявниця не є та не була стороною виконавчого провадження по виконанню рішення Жовтневого районного суду м. Одеси від 21.07.2001 р. по справі №2-895, виконавче провадження, у звязку з закінченням терміну зберігання, знищено та наявність арешту накладеного в його рамках на майно померлого 17.07.2010 року ОСОБА_3 перешкоджає заявниці у прийняті спадщини після його смерті, суд вважає вимоги скарги обґрунтованими.

У звязку з викладеним, суд вважає що скарга є такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 11, 30, 49, 50 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 385-387 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу задовольнити.

Поновити ОСОБА_6 строк для звернення до суду зі скаргою.

Скасувати арешт накладений на майно ОСОБА_3 накладеного постановою Жовтневого РВ ДВС управління юстиції в м. Одесі, б/н, 19.09.2001 р. (реєстраційний номер обтяження 13002978 та реєстраційний номер обтяження 13003030)

Зобовязати Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області виключити з Єдиного державного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна відомості про арешт нерухомого майна накладеного: постановою Жовтневого РВ ДВС управління юстиції в м. Одесі, б/н, 19.09.2001 р. (реєстраційний номер обтяження 13002978); постановою Жовтневого РВ ДВС управління юстиції в м. Одесі, б/н, 19.09.2001 р. (реєстраційний номер обтяження 13003030).

Ухвалу суду може бути оскаржено, про що протягом пяти днів з дня проголошення подається апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя

07.10.2015