Дата документу 21.10.2015
справа № 320/6990/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2015 року. м. Мелітополь

Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді: Пономаренко Л.Е.,

при секретарі: Воробйовій В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до Запорізької обласної кредитної спілки «Довіра» про захист прав споживача, про стягнення депозитного внеску, невиплачених процентів на внесок, пені за прострочення виконання депозитного договору, стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовом в якому з урахуванням уточнень просить стягнути з відповідача на її користь за договором банківського вкладу від 12 червня 2013року №2800, укладеного між нею та відповідачем грошову суму, яка становить суму вкладу у розмірі 22000грн., проценти за користування депозитом у розмірі 1711,18грн., пеню за прострочення виконання послуги у розмірі 20022,60грн. та 3% річних від простроченої суми за прострочення виконання грошового зобовязання у розмірі 711,33грн., моральну шкоду у розмірі 2000грн.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 12 червня 2013року між нею, ОСОБА_1 та Кредитною спілкою МФ ЗОКС «Довіра» було укладено договір №2800 про надання фінансової послуги залучення страхового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок. На виконання п.1.1 вказаного договору нею було внесено на депозитний рахунок кредитної спілки на умовах строковості, зворотності та платності грошову суму у розмірі 22000грн. на строк до 12.07.2014року. Згідно записів у членській книжці відповідачем з 12.06.2013 по 08.09.2014року було сплачено їй відсотки згідно умов Договору. З 08.09.2014року відповідач припинив виплату їй відсотків. Після спливу строку, на який був укладений вищевказаний договір їй було усно та письмово відмовлено відповідачем у поверненні вкладу у розмірі 22 000 грн. та процентів за користування вкладом. Вважає таку відмову незаконною. Вищевикладені обставини стали підставою звернення з даним позовом до суду.

Позивачка у судове засідання не зявилася. Від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позову наполягає.

Відповідач в судове засідання не з'явився, але надав суду заперечення в якому просив позовну заяву ОСОБА_1 до Запорізької обласної кредитної спілки „Довіра" про стягнення депозитного внеску, невиплачених процентів на внесок, пені за прострочення виконання депозитного договору, стягнення моральної шкоди задовольнити частково, на суму 23 711,18грн. Він не визнає позовні вимоги позивача в частині стягнення пені за несвоєчасне виконання зобов'язання, оскільки вони є безпідставними, посилаючись на те, що у відповідності до ст. 546 ЦК України, неустойка, штраф, пеня - є видом забезпечення виконання грошового зобов'язання і у відповідності до ст. 547 ЦК України, правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі. А правочин, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним. Отже, оскільки договорами про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок, укладеними між Спілкою та ОСОБА_1С, не було передбачено нарахування та виплата пені у випадку несвоєчасного виконання грошового зобов'язання, а також не укладалося додаткових угод в забезпечення виконання грошового зобов'язання Запорізької обласної кредитної спілки «Довіра» перед ОСОБА_1С, то в цій частині позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають. Також, Спілка не визнає позовні вимоги позивача в частині стягнення моральної шкоди. Зазначила, що законодавцем чітко визначено, що підставою для відповідальності за завдання моральної шкоди є встановлення причинного зв'язку між шкодою і протиправною поведінкою особи. Моральна шкода відшкодовується лише за наявності вини особи. Кредитна спілка сумлінно виконувала свої зобов'язання та виплачувала належні грошові суми. Проте з кінця 2013 на платоспроможність кредитної спілки мають вплив ряд факторів, що не залежать від кредитної спілки. В даному випадку має місце непереборна сила (форс-мажор): розгортання фінансово-економічної кризи, не передбачуване зростання курсу іноземних валют, важка політична та соціальна ситуація в країні. Тому в даному випадку відсутня як і неправомірність дій Відповідача так і його вина. Окрім цього, на неодноразові письмові заяви, Спілка повідомляла позивачеві, що грошові кошти їй не повертаються через фінансові проблеми Спілки. Також. Спілка не відмовлялась повернути належні позивачеві грошові кошти при повній стабілізації. Умовами договору не передбачено обов'язок спілки компенсувати моральну шкоду вкладнику у випадку несвоєчасного виконання грошового зобов'язання.

Судові витрати просила стягнути пропорційно задоволених вимог та розглядати зазначену цивільну справу у відсутності представника відповідача на підставі матеріалів справи та ухвалити рішення з урахуванням зазначених заперечень.

Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, в зв'язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Стаття 60 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

12 червня 2013року між ОСОБА_1 та Кредитною спілкою МФ ЗОКС «Довіра» було укладено договір №2800 про надання фінансової послуги залучення страхового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок.

На виконання п.1.1 вказаного договору ОСОБА_1 було внесено на депозитний рахунок кредитної спілки на умовах строковості, зворотності та платності грошову суму у розмірі 22000грн. на строк до 12.07.2014року.

Відповідно до п. 3.3. Договору Позивач маю право по закінченні строку дії Договору отримати всі належні йому грошові кошти відповідно до умов договору. Крім того, відповідно до п.3.2.5. Договору спілка зобов'язана повернути вкладнику внесок та нараховані проценти у строки та в розмірах, визначені змовами договору.

Відповідно до ст.1058 Цивільного кодексу України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Згідно записів у членській книжці Відповідач, відповідно до Договору №2800, сплатив Позивачу відсотки: 1109,04 грн. + 110,90 грн. + 808,88грн + 300,00 грн. + 200.00 грн. + 300,00 грн. + 200,00 грн. + 100,00 грн. Всього 3128,82 грн.

З 08.09.2014року Відповідач припинив виплату Позивачу відсотків згідно Договору №2800 від 12 червня 2013року.

Відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав.

Згідно п.1 ст. 23 Закону України «Про кредитні спілки» внески (вклади) членів кредитної спілки на депозитні рахунки, а також нарахована на такі кошти та пайові внески плата (проценти) належать членам кредитної спілки на праві приватної власності.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Позивачка зі свого боку виконала умови договору та передала готівкою грошові кошти в сумі 22000 грн.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Строк дії договору закінчився 12.07.2014року.

Згідно ч. 4 ст.631 Цивільного кодексу України закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Оскільки, Мелітопольська філія №1 ЗОКС "Довіра" з якою Позивачем 12 червня 2013року укладено договір №2800 про надання фінансової послуги залучення страхового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок, є відокремленим підрозділом Запорізької обласної кредитної спілки «Довіра» і відповідно до ч.3 ст. 95 ЦК України не є юридичною особою, тому дану суму внеску слід стягнути з Запорізької обласної кредитної спілки «Довіра».

У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за договором №2800 про надання фінансової послуги залучення страхового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок від 12 червня 2013року за відповідачем наявна заборгованість зі сплати відсотків у сумі 1711,18грн.

Оскільки з 12.07.2014року строк дії договору закінчився, то позивачка звернулася до спілки з метою повного повернення її вкладу, на що отримала відмову, яку відповідач мотивував фінансовою неспроможністю.

У зв'язку з невиконанням взятих на себе зобов'язань заборгованість КС "Довіра" перед ОСОБА_1 по сумі неповернутого депозитного вкладу становить 22000 грн., що підтверджується копією членської книжки.

Укладений між ОСОБА_1 та Кредитною спілкою МФ ЗОКС «Довіра Філія №1» договір №2800 про надання фінансової послуги - залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок є договором надання фінансових послуг, а тому на нього поширюються положення Закону України «Про захист прав споживачів».

Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів», споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право, зокрема, на захист своїх прав державою, належну якість продукції та обслуговування, відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону, звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав.

Згідно з ч.5 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі коли виконавець не може надати послуги згідно з договором, за кожний день прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості послуги, якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення.

Сплата виконавцем неустойки (пені), встановленої в разі невиконання, прострочення виконання або іншого неналежного виконання зобов'язання, не звільняє його від виконання зобов'язання в натурі.

Отже, за даним спором підлягає відшкодуванню неустойка (пеня), у зв'язку з тим, що відповідач прострочує виконання послуги, а саме: повернення процентів від грошової суми, яка становить суму вкладу у розмірі 22 000 (двадцять дві тисячі гривень) згідно з договором банківського вкладу від 12 червня 2013 року №2800.

Пунктом 18 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» № 5 від 30.03.2012 року роз'яснено, що за змістом статті 552, частини другої статті 625 ЦК інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов'язання, вираженого в національній валюті, та три проценти річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому суд має виходити з того, що ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов'язання.

Розрахунок неустойки (пені) за невиплачені проценти складає: 3% від 1 711,18 грн. = 51.34 грн. Кількість днів з 12.07.2014 року по 07.08.2015 рік становить 390 днів. Отже, розмір неустойки (пені), яка підлягає стягненню складає 51,34 грн. х 390 днів = 20 022, 60 грн. (двадцять тисяч двадцять дві гривні шістдесят копійок) та 3% річних від простроченої суми за прострочення виконання грошового зобовязання у розмірі 711,33грн.

Що стосується позовних вимог про стягнення моральної шкоди, слід зазначити наступне. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 2 постанови від 31 березня 1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної (немайнової) шкоди розглядаються судами, зокрема: коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції або випливає з її положень; у випадках, передбачених статтями законодавством, яким встановлено відповідальність за заподіяння моральної шкоди; при порушенні зобов'язань, що підпадають під дію Закону "Про захист прав споживачів" чи інших законів, якими врегульовано такі зобов'язання і передбачено відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 4 Закону України "Про захист прав споживачів" споживачі мають право на: відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону.

Проте, в даному випадку між сторонами виникли договірні правовідносини з приводу банківського вкладу.

Відповідно до ст. 55 Закону України "Про банки і банківську діяльність" відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком.

За ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Укладеним між сторонами договором не передбачено відшкодування моральної шкоди в разі порушення його умов, як не передбачено таке відшкодування й законодавством щодо банківської діяльності та Законом України "Про захист прав споживачів".

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди.

У відповідності до ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 60, 212- 215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Запорізької обласної кредитної спілки «Довіра» про захист прав споживача, про стягнення депозитного внеску, невиплачених процентів на внесок, пені за прострочення виконання депозитного договору, стягнення моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з Запорізької обласної кредитної спілки "Довіра" (69006, м. Запоріжжя, Ленінський район, пр.-т. Металургів, буд.12, ) на користь ОСОБА_1, 24.11.1981р.н., ін.н., що мешкає за адресою: вулиця Чернишевського, 21, м. Мелітополь, Запорізька область грошову суму за договором про надання фінансової послуги залучення страхового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок № 2800 від 12 червня 2013року у розмірі 22 000 грн. (двадцять дві тисячі гривень).

Стягнути з Запорізької обласної кредитної спілки "Довіра" (69006, м. Запоріжжя, Ленінський район, пр.-т. Металургів, буд.12, ) на користь ОСОБА_1, 24.11.1981р.н., ін.н., що мешкає за адресою: вулиця Чернишевського, 21, м. Мелітополь, Запорізька область проценти за користування депозитом за договором про надання фінансової послуги залучення страхового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок № 2800 від 12 червня 2013року розмірі 1 711 грн. 18 кой. (тисяча сімсот одинадцять гривень вісімнадцять копійок).

Стягнути з Запорізької обласної кредитної спілки "Довіра" (69006, м. Запоріжжя, Ленінський район, пр.-т. Металургів, буд.12, ) на користь ОСОБА_1, 24.11.1981р.н., ін.н., що мешкає за адресою: вулиця Чернишевського, 21, м. Мелітополь, Запорізька область пеню за прострочення виконання послуги за договором про надання фінансової послуги залучення страхового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок № 2800 від 12 червня 2013року у розмірі 20 022, 60 грн. (двадцять тисяч двадцять дві гривні шістдесят копійок), та 3% річних від простроченої суми за прострочення виконання грошового зобов'язання у розмірі 711грн. 33 коп.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з Запорізької обласної кредитної спілки "Довіра" (69006, м. Запоріжжя, Ленінський район, пр.-т. Металургів, буд.12, ) на користь держави судовий збір в розмірі 444 (чотириста сорок чотири) гривні 45 (сорок пять) копійок.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Запорізької області через Мелітопольський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Л.Е.Пономаренко