Справа №442/8171/13-ц
Провадження №2/442/59/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2015 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі: головуючої-судді Гарасимків Л.І.

при секретарі Петрів В.М

за участю адвоката : ОСОБА_2

позивача : ОСОБА_3

відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дрогобичі цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 за участю третьої особи Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції про поділ спільного майна подружжя та зустрічна позовна заява ОСОБА_4 до ОСОБА_3 за участю третьої особи Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції про розподіл майна подружжя.

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_3 ( по первісному позову) звернувся до Дрогобицького міськрайонного суду з позовом до ОСОБА_4 за участю третьої особи Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції про поділ спільного майна подружжя .В обґрунтування позову зазначив, що перебував у шлюбі з ОСОБА_4 з 06.09.2008 року, який зареєстрований відділом реєстрації актів громадського стану міста Дрогобича Дрогобицького міськрайонного управління юстиціїї Львівської області. Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду від 23.10.2013 року шлюб між ними розірваний. За час спільного проживання у шлюбі вони набули спірне майно - придбали квартиру АДРЕСА_1. Оскільки частки майна дружини та чоловіка у разі поділу такого майна є рівними, відтак просить здійснити поділ спільного майна подружжя та віділити йому ? частину квартири АДРЕСА_1.

ОСОБА_4 звернулася до Дрогобицького міськрайонного суду із зустрічним позовом до ОСОБА_3 за участю третьої особи Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції про розподіл майна подружжя. В обгрунтування позову зазначила, що з відповідачем ОСОБА_3 ( позивачем по первісному позову) перебувала в шлюбі з 06.09.2008 року. 23.10.2013 року рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області шлюб між ними розірвано. На їх утриманні залишився неповнолітній син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1. За час спільного проживання вони придбали квартиру АДРЕСА_1. Просить відступити від засади рівності часток подружжя , врахувати інтереси неповнолітнього сина , який знаходиться на її утриманні , врахувати ті обставини , що вона самостійно бере участь у витратах на управління , утримання та збереження спільного майна та кошти частково на придбання квартири було надано її матір»ю в сумі 20.000 доларів США. Просить визнати за нею право власності на 2/3 ідеальної частки квартири АДРЕСА_1.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_3 та його адвокат позовні вимоги підтримали повністю та просять їх задоволити. Щодо зустрічних позовних вимог просять відмовити, оскільки відповідачка ( по первісному позову ) на надала жодних доказів , що вона самостійно бере участь в утриманні дитини, не надала доказів , які саме істотні обставини слід взяти до уваги, щоб відступити від засади рівності часток, адже позивач має намір брати участь в утриманні дитини, однак відповідачка йому не дає дитину.

Відповідачка ОСОБА_4 первісні позовні вимоги не визнала, просить в їх задоволенні відмовити. А зустрічні позовні вимоги просить задоволити, оскільки вона пропонувала відповідачу ( позивачу по первісному позову ) добровільно поділити майно, однак відповідач відмовився, тому оскільки на її утриманні залишилася неповнолітня дитина, і в її інтересах просить визначити їй більшу частину у спільному майні подружжя.

Заслухавши пояснення сторін, перевіривши доводи позивача, відповідачки, дослідивши матеріали справи, суд вбачає підстави для задоволення первісного позову частково. А зустрічні позовні вимоги задоволити повністю з таких підстав.

Відповідно до ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Ст. ст.70, 71 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі.

Неподільні речі присуджуються одному з подружжя. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно допускається лише за його згодою.

Відповідно до ч.2 ст. 183 ЦК України неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69, ч. З ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов'язальними правовідносинами, тощо.

Судом встановлено, і сторони не оспорюють, той факт , що вони перебували з 06.09.2009 року в зареєстрованому шлюбі, який 23.10.2013року рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області розірвано.

Не заперечують сторони і того факту , що за час спільного проживання ними було придбано квартиру АДРЕСА_1, що стверджується договором купівлі - продажу квартири від 19.06.2009 року.

Поскільки сторони ні добровільно, ні шлюбним договором не визначили свої частки у спільній сумісній власності подружжя, суд вважає, визначити їх частки з врахуванням обставин встановлених в судовому засіданні зокрема.

На утриманні у позивачки знаходиться неповнолітній син - ОСОБА_6 - ІНФОРМАЦІЯ_1, цього і не заперечує позивач по первісному позову ОСОБА_3. Позивачка отримує аліменти від позивача в розмірі 600 грн, який на її думку е недостатнім для забезпечення фізичного, духовного розвитку та лікування дитини. Відповідач не цікавиться життям дитиною.

Вказані обставини останнім не спростовані , а тому заслуговують на увагу.

При проведенні поділу суд враховує не лише інтереси сторін спору - чоловіка та дружини - але й дітей (абзац другий ч. 1 ст. 71 СК).

При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, втрачав його на шкоду інтересам сім'ї.

За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка також може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування.

Верховний Суд України в своїй постанові № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ майна подружжя» (далі - постанова Пленуму Верховного Суду № 11 від 21.12.2007 р.) в пункті 30 пояснив при вирішенні спору про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, суд згідно з частинами 2, 3 ст. 70 СК в окремих випадках може відступити від засад рівності часток подружжя, враховуючи обставини, що мають істотне значення для справи, а також інтереси неповнолітніх дітей, непрацездатних повнолітніх дітей (за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування). Як обставини, що мають істотне значення для справи, потрібно розуміти тільки випадки, коли один із подружжя не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, втрачає його на шкоду інтересам сім'ї, але й випадки, коли один із подружу не мав поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку чи доходу (ч.І ст. 60 СК).

Беручи до уваги вище вказане та враховуючи, щона утриманні у позивачки знаходиться неповнолітній син - ОСОБА_6 - ІНФОРМАЦІЯ_1, подружжя мають право на нерівні частки в майні, відтак первісні позовні вимоги слід задоволити частково. Виділити та визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1. А зустрічний позов задоволити. Виділити та визнати за ОСОБА_4 право власності на 2/3 частини квартири АДРЕСА_1.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, суд при винесенні рішення вирішує і питання про судові витрати, зокрема стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

. Керуючись ст. ст. 10, 60, 88 , 209, 213, 215 ЦПК України, ст.ст. 57, 60, 69-72 СК України , суд,

ВИРІШИВ:

Первісний позов ОСОБА_3 задоволити частково.

Поділити між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 квартиру АДРЕСА_1, що є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя .

Виділити та визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1.

Зустрічний позов задоволити

Виділити та визнати за ОСОБА_4 право власності на 2/3 частини квартири АДРЕСА_1, .

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 568 грн. 08 коп.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір 1459грн. 68 коп.

В решті первісного позову відмовити

Рішення може бути оскаржено в судову палату по цивільних справах Львівського апеляційного суду через Дрогобицький міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення суду.

Головуюча-суддя ______________