У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Нагорняка В.А., Леванчука А.О., Маляренка А.В.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 07 жовтня 2014 року та рішення апеляційного суду м. Києва від 20 листопада 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2014 року Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» (далі - ПАТ «УкрСиббанк») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позивач посилався на те, що 21 липня 2006 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», та ОСОБА_4 був укладений кредитний договір про надання споживчого кредиту, згідно з яким позичальник отримала кредит у сумі 50 тис. дол. США зі сплатою 11,80 % річних, строком до 21 липня 2027 року.

На забезпечення виконання кредитного договору 21 липня 2006 року між позивачем та ОСОБА_5 був укладений договір поруки № 24879.

Відповідачка свої зобов'язання належним чином не виконувала, у зв'язку з чим утворилась заборгованість, яка станом на 08 липня 2013 року становить 481 778 грн 22 коп. і складається з: 329 783 грн 19 коп. - заборгованість за кредитом; 130 023 грн 89 коп. - заборгованість за процентами за користування кредитом; 7 678 грн 46 коп. - пеня за несвоєчасне погашення боргу за кредитом; 14 292 грн 68 коп. - пеня за несвоєчасне погашення боргу за відсотками.

Враховуючи вказане, позивач просив задовольнити його позовні вимоги.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 07 жовтня 2014 року позов ПАТ «УкрСиббанк» задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 60 275,02 дол. США, що за курсом НБУ станом на 08 липня 2013 року еквівалентно 481 778 грн 22 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 20 листопада 2014 року рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 07 жовтня 2014 року в частині стягнення заборгованості за кредитом та судового збору солідарно з поручителя ОСОБА_5 скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості. В решті рішення суду залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та рішення апеляційного суду, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню.

Згідно ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження судового рішення може бути неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, дійшов правильного висновку про стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості за кредитним договором від 21 липня 2006 року в розмірі 60 275,02 дол. США, що за курсом НБУ станом на 08 липня 2013 року еквівалентно 481 778 грн 22 коп.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині стягнення заборгованості за кредитом та судового збору солідарно з поручителя ОСОБА_5 та відмовляючи у задоволенні вказаних вимог, суд апеляційної інстанції правильно виходив з того, що договір поруки від 21 липня 2006 року є припиненим відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України, оскільки матеріали справи не містять доказів направлення та вручення поручителю ОСОБА_5 повідомлення про збільшення відсоткової ставки з 30 вересня 2008 року за кредитним договором від 21 липня 2006 року.

Доводи, наведені в касаційній скарзі, фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками судів попередніх інстанцій та з їх оцінкою.

Із матеріалів касаційної скарги, змісту оскаржуваних судових рішень вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначених судових рішень.

Неправильного застосування норм матеріального чи порушення норм процесуального права при розгляді даної справи судами попередніх інстанції не вбачається.

Керуючись ст. ст. 332, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 07 жовтня 2014 року в незміненій частині та рішення апеляційного суду м. Києва від 20 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Нагорняк В.А. Леванчук А.О. Маляренко А.В.