АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2015 року Апеляційний суд Дніпропетровської області в складі:

Головуючого судді: Повєткіна В.В.

суддів: Рудь В.В., Ткаченко І.Ю.

при секретарі: Левцунову І.В.

Розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4

на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24 жовтня 2014 року

за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до Дніпропетровської міської ради про визнання права власності на домоволодіння, третя особа: КЖЕП "Лівобережжя", -

В с т а н о в и в :

У липні 2013 року ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулись до суду з позовом до Дніпропетровської міської ради про визнання права власності на домоволодіння посилаючись на те, що ОСОБА_2 на праві власності належить квартира по АДРЕСА_1, ОСОБА_3 належить на праві власності 1/2 частка квартири № 2 цього будинку та ОСОБА_4 належить на праві власності 1/2 частка квартири № 2 цього будинку. Житловий будинок АДРЕСА_1 знаходиться на балансі КЖЕП "Лівобережжя". Для ефективного управління майном, з метою припинення зобов'язань щодо управління майном територіальної громади м. Дніпропетровська, позивачами до Дніпропетровської міської ради було направлено клопотання про прийняття рішення про визнання права власності позивачів у відповідних частках на домоволодіння. Управлінням житлового господарства Дніпропетровської міської ради позивачам було відмовлено. Уточнивши позовні вимоги, позивачі просили суд визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину будинку АДРЕСА_1, визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/4 частину будинку АДРЕСА_1, визнати за ОСОБА_4 право власності на 1/4 частину будинку АДРЕСА_1 (а.с.2-4,48-49).

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24 жовтня 2014 року в задоволенні позовних вимог - відмовлено (а.с.73-75).

В апеляційній скарзі (а.с.83-86) ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 просять рішення суду скасувати, як необґрунтоване і ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, та ухвалите нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, оскільки:

- в силу визнання КЖЕП "Лівобережжя" банкрутом експлуатаційне обслуговування будинку здійснюється власниками квартир;

- прибудова, яка здійснена позивачем ОСОБА_2 не є об'єктом позовних вимог, а тому посилання суду на неї як на підставу недоведеності певних фактів є необґрунтованою;

- позивачі просять визнати право власності на домоволодіння, яке юридично визнано об'єктом нерухомості, належним чином введено в експлуатацію, а не на прибудови та самовільне будівництво;

- не відповідають обставинам справи висновок суду щодо належності ОСОБА_3, ОСОБА_4 по 1/6 частин в праві власності на квартиру та спростовується витягами про реєстрацію права власності на нерухоме майно.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що скарга є обґрунтованою і підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції встановив, що позивачі звернувшись до суду з метою визнання права власності на нерухоме майно не надали документи щодо належності майна, дані в яких різняться з заявленими позовними вимогами, а також не надали доказів відносно права власності або користування земельної ділянкою, на якій розташовано спірне нерухоме майно.

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду першої інстанції відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Судом першої інстанції встановлено, що позивачі є власниками квартир в будинку АДРЕСА_1, а саме: ОСОБА_2 належить квартира № 1 (а.с.9,11-12), а ОСОБА_3 та ОСОБА_4 належить по 1/2 частині квартира № 2 (а.с.10,14-16), звернулись до суду з позовом про визнання права власності на домоволодіння за вказаною адресою з врахуванням розташованих на земельній ділянці господарських будівель, посилаючись на процедуру банкрутства КЖЕП "Лівобережжя", на балансі якого знаходиться будинок.

В той же час сам житловий будинок АДРЕСА_1 знаходиться на балансі КЖЕП "Лівобережжя" та є комунальною власністю, яка розташована на земельній ділянці, що належить територіальній громаді.

Відповідно до ч.1 ст.317 та ч.1 ст.319 ЦК України власнику належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном; власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач, як власник спірного майна, не згоден передати належне йому майно у власність позивачів.

З огляду на це відсутні правові підстави для передачі належного відповідачу нерухомого майна у власність позивачів.

Відповідно ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

З матеріалів справи вбачається, що позивачі з питанням щодо викупу будинку до відповідача не зверталися.

Згідно з ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Звертаючись до суду з позовом до відповідача, позивачі не обгрунтували свої вимоги, а саме: яким чином та які їх права, свободи чи інтереси з питання, що є предметом спору в суді, порушені, невизнані або оспорювані відповідачем.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивачами не надано суду доказів щодо порушення відповідачем їх прав, свобод чи інтересів з приводу визнання прав а власності на домоволодіння.

З огляду на це колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги про необґрунтованість рішення суду першої інстанції є безпідставними.

Суд першої інстанції всебічно і повно дослідив обставини справи, надав належну оцінку доказам, які надані суду сторонами, і по становив законне і обґрунтоване рішення про відмову у задоволенні позову.

Порушень матеріального і процесуального права при ухваленні судового рішення не допущено.

Тому підстав для скасування або зміни рішення суду першої інстанції немає.

У зв'язку з викладеним і керуючись ст.ст.307,308,314,315 Цивільного процесу ального кодексу України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 - відхилити.

Рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24 жовтня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду Дніпропетровської області набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: