Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2015 року Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

у складі : головуючого - судді Черновського Г.В.,

при секретарі - Пісчанській Т.М.,

за участю: позивача - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що у зареєстрованому шлюбі з відповідачем вони перебувають з 08 грудня 2001 року, від якого мають малолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Сторони припинили сімейні стосунки, не ведуть спільного господарства. Спільне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав, проти розірвання шлюбу між сторонами не заперечував.

Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 08 грудня 2001 року, зареєстрованого відділом реєстрації актів громадянського стану Кіровського районного управління юстиції міста Дніпропетровська, актовий запис № 484, від якого мають малолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується матеріалами справи.

Також судом встановлено, що подружні стосунки між сторонами припинено, спільного господарства не ведеться, на час вирішення справи сторонами жодних заходів для примирення не вживається.

Згідно ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Згідно ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Враховуючі вищезазначені обставини, та приймаючі до уваги, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами по даній справі припинені, та до цього часу не поновлені, суд приходить до висновку про те, що шлюб сторін по даній справі розпався остаточно, відновлений бути не може, а тому підлягає розірванню.

Відповідно до ч. 8 ст. 235 Цивільного процесуального кодексу України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. З огляду на дане положення, суд прийшов до висновку, що прізвище позивачу, яке було змінено нею після реєстрації шлюбу, залишити без змін, а саме: «ОСОБА_1».

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 10, 11, 60, 197, 212, 213, 215, 224-229 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 08 грудня 2001 року відділом реєстрації актів громадянського стану Кіровського районного управління юстиції міста Дніпропетровська, актовий запис № 484, міжОСОБА_1 та ОСОБА_2, які мають малолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 - розірвати.

Прізвище ОСОБА_1, яке було змінено нею після реєстрації шлюбу, залишити без змін, а саме: «ОСОБА_1».

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 10 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська.

Головуючий-суддя Г. В. Черновськой