АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження Головуючий у 1 інстанції - Леонтюк Л.К.
№22-ц/796/8089/2015 Доповідач - Борисова О.В.
Справа №753/9941/13-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2015 року колегія суддів судової палати зрозгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді: Борисової О.В.

суддів: Мазурик О.Ф., Гаращенка Д.Р.

при секретарі: Мовчан О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за апеляційними скаргами позивача ОСОБА_1 та представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 20 квітня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5, Комунальне підприємство Київської обласної ради «Південне бюро технічної інвентаризації» про поділ майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5 про поділ спільного майна подружжя, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернулася до апеляційного суду із заявою про забезпечення позову в якій просила заборонити ОСОБА_2 вчиняти будь-які дії по передачі в найм (оренду) квартири АДРЕСА_1 або її частини.

Звертаючись із заявою про забезпечення позову ОСОБА_1 обґрунтовувала її тим, що ОСОБА_2 без згоди ОСОБА_1 вчиняє дії по здачі квартири АДРЕСА_1 (її частини) в найм (оренду), що підтверджується договорами оренди вказаної квартири.

А тому наведена обставина свідчить про існування реальної загрози утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, а тому є необхідність вжиття заходів забезпечення позову.

Сторони та треті особи, які беруть участь у справі в судове засідання не викликались, оскільки заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Заслухавши доповідь судді Борисової О.В., обговоривши доводи заяви, колегія суддів дійшла висновку, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи в червні 2013 року позивачОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому, з урахуванням уточнених вимог, просила визнати спільною сумісною власністю та провести поділ майна, виділивши їй трьохкімнатну квартиру № 242, загальною площею 81,13 кв.м у буд. АДРЕСА_1; ОСОБА_2 - незавершений будівництвом житловий будинок та господарські споруди, що розташовані на земельній ділянці площею 0,2492 га за адресою: АДРЕСА_2, автомобіль марки Opel, модель Astra, легковий універсал В, 2000 року випуску, автомобіль, реєстраційний номер НОМЕР_2 та автомобіль марки Citroen, модель Xsara, 2003 рік випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 та вирішити питання судових витрат.

У травні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічним позовом, в якому просив автомобіль SITROEN XSARA 1.4 2003 року випуску, д. н. НОМЕР_1 розподілити наступним чином: визнати за ним та ОСОБА_1 право власності на 1/2 вказаного автомобіля кожному.

Відповідно до ч.1 ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову.

Частиною 3 ст.151 ЦПК України визначено, що забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

У відповідності до ч.3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Звертаючись до суду з заявою про забезпечення позову позивач ОСОБА_1 просила суд заборонити відповідачу ОСОБА_2 вчиняти будь-які дії по передачі в найм (оренду) квартири АДРЕСА_1 або її частини.

Проте, даний вид забезпечення позову, який просить застосувати позивач ОСОБА_1 не відповідає позовним вимогам.

А тому колегія суддів не вважає, що невжиття даних заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання рішення суду.

На підставі викладеного колегія суддів приходить до висновку, що заява позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.153, 218, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Відмовити позивачу ОСОБА_1 у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: