Провадження № 2/127/5564/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.12.2015 Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Сичука М.М.,

при секретарі Гороховій О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, Приватне акціонерне товариство комерційний банк «Надра» про стягнення боргу, -

В С Т А Н О В И В:

03.08.2015 року позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа ПАТ КБ «Надра» про стягнення боргу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 31.08.2007 року між ПАТ КБ «Надра» та ОСОБА_2 було укладений кредитний договір № 382/АП/2007/ЦВ-840.

Крім того, між нею та ПАТ КБ «Надра» був укладений Договір поруки, відповідно до якого вона, як поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі що й боржник, тобто відповідач, у тому числі по основному боргу, сплаті щомісячних процентів. Відповідач свої зобовязання по погашенню кредиту за кредитним договором не виконує.

18.07.2011 року Ленінським районним судом м. Вінниці було винесено рішення по справі № 2-368-201, яким стягнуто солідарно з ОСОБА_2Л та ОСОБА_1 борг у розмірі 34611,46 грн.

28.10.2011 року було відкрито виконавче провадження № 29958029. Ленінський ВДВС Вінницького МУЮ в процесі примусового виконання рішення звернув стягнення на заробітну плату ОСОБА_1, яка працювала ВНМУ ім. М.І. Пирогова.

28.11.2014 року було укладено додатковий договір про внесення змін та доповнень № 2 до кредитного договору «Автопакет» 382/АП/2007/ЦВ-840 від 31.08.2007 року. Згідно якого ОСОБА_2 повністю погасив заборгованість за кредитним договором.

Але вона, як поручитель сплатила в рахунок погашення кредиту та процентів відповідно до довідки № 192 від 01.04.2015 року із заробітної плати з вересня 2012 року по грудень 2014 року 8861,66 грн., неодноразово зверталася до відповідача з вимогою про повернення, сплаченої нею суми, проте відповідач відмовляється добровільно повернути їй зазначену суму грошей. Позивач посилається на ст. ст. 556, 625 ЦК України та вважає, що до неї, як до поручителя, який виконав зобовязання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора у цьому зобовязанні, і боржник який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, тому просить стягнути 14185,23 грн., з яких основний борг 8861,66 грн., інфляційні нарахування 4882,36 грн., сума 3-ох річних 441,22 грн.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з підстав, зазначених в позові.

В судовому засіданні представник відповідача адвокат ОСОБА_4 позов не визнав з тих підстав, що позивачем не обґрунтовано сплату боргу та виконання зобовязань замість відповідача.

Третя особа, належним чином повідомлена про час та місце судового розгляду, в судове засідання представника не направила.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що 31.08.2007 року відповідачем ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 382/АП/2007/ЦВ-840 з ПАТ КБ «Надра», відповідно до якого Банк надав позичальнику на умовах забезпеченості, зворотності, терміновості, платності грошові кошти в сумі 34400 доларів США, зі сплатою відсотків за процентною ставкою 12,40% річних, строком до 30.08.2012 року.

В якості забезпечення виконання позичальником зобовязань щодо погашення кредиту позичальник передає в заставу предмет застави, який належить заставодавцю на праві приватної власності. За домовленістю сторін вартість на день прийняття автотранспортного засобу в заставу складає 43000 доларів США.

Також між ПАТ КБ «Надра» та позивачем був укладений договір поруки, за яким позивачка зобовязується перед кредитором відповідати у повному обсязі за своєчасне та повне виконання зобовязань за кредитним договором № 382/АП/2007/ЦВ-840 від 31.08.2007 року, укладеним між ВАТ ПАТ КБ «Надра» та відповідачем у справі.

На виконання зобовязання за кредитним договором № 382/АП/2007/ЦВ-840 від 31.08.2007 року позивач, яка є фінансовим та майновим поручителем у період з вересня 2012 р. по грудень 2014 р. сплатила 8861,66 грн., що підтверджується довідкою № 192 від 01.04.2015 року із заробітної плати.

28.11.2014 року було укладено додатковий договір про внесення змін та доповнень № 2 до кредитного договору «Автопакет» 382/АП/2007/ЦВ-840 від 31.08.2007 року, згідно якого ОСОБА_2 зобов'язався погасити заборгованість за кредитним договором.

Також 04.12.2014 року було укладено додаткові договори про внесення змін та доповнень № 1 та № 2 до кредитного договору «Автопакет» 382/АП/2007/ЦВ-840 від 31.08.2007 року, згідно якого ОСОБА_2 зобов'язався погасити заборгованість за кредитним договором в сумі не менше ніж 13360 доларів 71 центів.

Відповідно до ст.ст. 553, 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до ст. 555 ЦК України у разі одержання вимоги кредитора поручитель зобов'язаний повідомити про це боржника, а в разі пред'явлення до нього позову - подати клопотання про залучення боржника до участі у справі. Якщо поручитель не повідомить боржника про вимогу кредитора і сам виконає зобов'язання, боржник має право висунути проти вимоги поручителя всі заперечення, які він мав проти вимоги кредитора.

Відповідно до ст. 556 ЦК України після виконання поручителем зобов'язання, забезпеченого порукою, кредитор повинен вручити йому документи, які підтверджують цей обов'язок боржника. До поручителя, який виконав зобов'язання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора у цьому зобов'язанні, в тому числі й ті, що забезпечували його виконання.

Згідно ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок виконання обов'язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем).

Як зазначено в ч. 1 ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Відповідно до ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов'язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов'язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов'язанні.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обов'язок по доказуванню покладається на позивача.

В судовому засіданні представник позивача не надав суду доказів того, чи одержувала вона вимогу кредитора, як поручитель, чи перейшло до неї право вимоги за зобовязанням, яке ґрунтуються на кредитній угоді з боржником (відповідачем), чи надавала вона відповідачу (боржнику) доказів переходу до неї прав у зобовязанні.

Крім того, в судовому засіданні встановлено, що зобовязання за кредитним договором № 382/АП/2007/ЦВ-840, укладеним між ПАТ КБ «Надра», виконано поручителем (позивачкою) не в повному обсязі, а частково. Тому суд вважає, що наслідки, передбачені ст. 556 ЦК України та умовами договору поруки, щодо переходу всіх прав кредитора до поручителя, внаслідок повного виконання поручителем зобов'язання, забезпеченого порукою, не настали, у позивачки, як у поручителя, не виникло право пред'явити зворотну вимогу до боржника (відповідача).

Суд звертає увагу, що в судовому засіданні позивач взагалі не довів факт виконання зобовязання, оскільки надав лише докази виконання рішення суду. При цьому позивачем не надано доказів того, що ним виконано рішення суду в частині стягнення розміру кредитної заборгованості, а не судових витрат чи витрат на проведення виконавчих дій. Як пояснили представники сторін, метою виконання зобовязань було реалізовано предмет застави транспортний засіб.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст. 512-513, 517, 553-556, 599 ЦК України, ст.ст. 10, 59, 60, 61, 88, 209, 212, 213, 215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, Приватне акціонерне товариство комерційний банк «Надра» про стягнення боргу відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Вінницької області протягом десяти днів з дня його оголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Вінницький міський суд Вінницької області.

Суддя