Справа № 462/1388/15 Головуючий у 1 інстанції: Ліуш А.І.
Провадження № 22-ц/783/5899/15 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі :

Головуючого судді: Мікуш Ю.Р.

Суддів: Ніткевича А.В., Павлишина О.Ф.

Секретар: Бохонко Е.В.

З участю представника відповідача ПАТ «Діамантбанк» Решетняка П.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою

представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на рішення Залізничного районного суду м. Львова від 23 червня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Діамантбанк», третя особа Реєстраційна служба Львівського міського управління юстиції, про визнання права власності,-

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 23 червня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду оскаржив представник позивача ОСОБА_4

В апеляційній скарзі зазначає, що вважає рішення суду необргунтованим, незаконним та таким, що підлягає скасуванню. Відмовляючи у задоволенні позову, суд помилково виходив з того, що позивачем не надано доказів щодо невизнання відповідачем чи будь-якими іншими органами, установами, організаціями чи особами її права власності на квартиру. Стверджує, що ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 18.05.2012 року затверджено мирову угоду між сторонами ПАТ «Діамантбанк» та ОСОБА_3 Пунктом 3 мирової угоди передбачено, що ОСОБА_3 зобов»язується в рахунок погашення боргу, що виник на підставі кредитного договору №11-12-21-0006-032R29 від 21.12.2011 року передати позивачу у власність нерухоме майно. П.4 мирової угоди визначено, що право власності позивача виникає з моменту набрання ухвалою про затвердження мирової угоди законної сили та державної реєстрації права власності у встановленому порядку. Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 30.12.2014 року ухвала про затвердження мирової угоди скасована за нововиявленими обставинами та справа призначена до розгляду. Ухвала не оскаржена та набрала законної сили, а відтак правова підстава на якій ПАТ «Діаматнбанк» набуло у власність квартиру відпала, проте відповідач ухиляється від проведення реєстраційних дій щодо реєстрації права власності на квартиру за позивачем ОСОБА_3 чим порушує право власності останньої. Просить скасувати рішення суду та ухвалити нове про задоволення позову ОСОБА_3

Заслухавши пояснення представника відповідача Решетняка П.Є., який підтримав доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали цивільної справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

У відповідності до ст.4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Матеріалами справи та судом встановлено, що позивачка по справі ОСОБА_3 являлася власником квартири АДРЕСА_1.

21.12.2011 року між ОСОБА_3 та ПАТ «Діамантбанк» був укладений кредитний договір №11-12-21-0006-032/R29 та договір поруки від 21.12.2011 року.

Станом на 18.05.2012 року у позивачки борг по сплаті позики становив 81 555, 90 грн. З метою врегулювання кредитних відносин 18 травня 2012 року між позивачкою ОСОБА_3 та відповідачем по справі ПАТ «ДіамантБанк» було укладено мирову угоду, яка затверджена Калуським міськрайоним судом Івано-Франківської області.

Відповідно до ухвали Кулуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 18.05.2012 року позивачка ОСОБА_3 зобов»язується в рахунок погашення боргу, що виник за кредитним договором від 21.12.2011 року та договором поруки від 21.12.2011 року передати у власність ПАТ «Діамантбанк» та визнає за ним право власності на нерухоме майно, а саме квартиру загальною площею 96,6 м. кв. житловою площею 45,2 м. кв., що знаходиться у АДРЕСА_2.

30.12.2014 року ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області було задоволено заяву представника ОСОБА_3- ОСОБА_4 про перегляд рішення суду у зв»язку з нововиявленими обставинами. Ухвалу Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 18.05.2012 року скасовано за нововиявленими обставинами, а справу призначено до судового розгляду.

За таких обставин, правова підстава на якій ПАТ «Діамант Банк» набув у власність квартиру загальною площею 96,6 м.кв, житловою площею 45,2 м.кв. у м. Львові АДРЕСА_1 що складається з двох житлових кімнат і кухні відпала.

Представник відповідача ПАТ «Діамантбанк» Решетняк П.Є. в суді апеляційної інстанції пояснив, що претензій до ОСОБА_3 у банку немає, оскільки кредит згідно договору від 18.05.2012 року погашено повністю. Не заперечує проти перереєстрації квартири за її попереднім власником ОСОБА_3 Зазначене підтверджується довідкою в.о. голови Правління ПАТ «Діамантбанку» № 1134/041-02 від 04.02.2015 року. (а.с.33).

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За приписами ст. 392 ЦК України власник майна може пред»явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документів, який засвідчує його право власності.

У відповідності до ч.4 с.334 Цивільного кодексу України, права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Згідно з ч.4 ст.15 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державній реєстрації підлягають виключно заявлені права та їх обтяження за умови їх відповідності законодавству і поданим документам у спосіб визначений Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затверджених постановою КМУ від 17 жовтня 2013 року № 868.

Згідно п.37 вказаного Порядку документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, серед інших, є рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Судом першої інстанції зазначені вимоги Закону не враховано та постановлено незаконне рішення.

За приписами статті 309 ч.1 п.3 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи.

Враховуючи вище наведене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення із постановленням нового рішення.

Керуючись ст.ст. 307 ч.1 п.2, 309 ч.1 п.3, 314 ч.2, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 з а д о в о л ь н и т и .

Рішення Залізничного районного суду м. Львова від 23 червня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов ОСОБА_3 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3 ( ІПН НОМЕР_1) право власності на квартиру загальною площею 96,6 м. кв., житловою площею 45,2 м.кв., що знаходиться за адресою: Львів АДРЕСА_3, що складається з двох житлових кімнат і кухні.

Зобов»язати реєстраційну службу Львівського міського управління юстиції зареєструвати за ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_1) право власності на квартиру загальною площею 96,6 м.кв., житловою площею 45,2 м.кв., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4, що складається з двох житлових кімнат і кухні.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржене до Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі двадцяти днів з дня набрання рішенням законної сили.

Головуючий Ю.Р.Мікуш

Судді А.В.Ніткевич

О.Ф.Павлишин