ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/5627/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" жовтня 2015 р. Дарницький районний суд міста Києва в складі:

головуючого - судді Коренюк А.М.

при секретарі Леонтьєва В.В.

з участю пр-ка Органу опіки й піклування Козлюк Л.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа - Служба у справах дітей, як представник Органу опіки та піклування Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини, суд -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача, третя особа - Служба у справах дітей, як представник орган опіки та піклування Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини. Посилаючись на те, що відповідач свідомо з 2012 року ухиляється від виконання своїх обов»язків по вихованню дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Обгрунтовуючи свої вимоги тим, що вона з відповідачем не перебували у зареєстрованому шлюбі, проживають окремо, при цьому дитина знаходиться на її утриманні та мешкає з нею, а відповідач свідомо не приймає участі у її вихованні та утриманні. Байдуже ставлення відповідача до своїх батьківських обов»язків та долі дочки змусило її звернутися до суду з даним позовом.

В судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_6, діючий на підставі довіреності від 15 січня 2015 року (а.с.69), позовні вимоги підтримав з тих же підстав, просив їх задовольнити: позбавити відповідача батьківських прав відносно дочки й вирішити питання про стягнення з нього аліментів на утримання дитини, враховуючи визнання відповідачем позовних вимог. Зазначив, що відповідач байдуже ставиться до долі своєї дитини, а тому батьківські обов»язки його пригнічують, при цьому позивачка жодних перешкод їх спілкуванню не чинила, навпаки, вона бажала, щоби батько відвідував дитину, проте він цього не робив. Наразі він не цікавляться долею дочки.

Відповідач в судове засідання повторно не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлений згідно чинного законодавства належним чином - рекомендованою поштою з повідомленням про вручення. Звернувся до суду із нотаріально посвідченою заявою від 15 січня 2015 року про визнання позову із проханням розгляду справи за його відсутності (а.с.62).

Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлено, що визнання відповідачем позовних вимог не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Визнання відповідачем позовних вимог прийнято судом.

В судовому засіданні представник органу опіки та піклування Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації Козлюк Л.І., діюча на підставі довіреності від 12.01.2015 року (а.с.63), підтримала Висновок органу опіки та піклування № 101-8390/01 від 25.08.2015 року про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача відносно його малолітньої дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.63-64).

В судове засідання прокурор не з»явився згідно затвердженої процедури про організацію діяльності органів прокуратури щодо захисту прав і свобод дітей, затвердженої наказом Генеральної прокуратури України № 16гн від 06 грудня 2014 року, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи (а.с.66-72).

Вислухавши пояснення позивача, його доводи та заперечення, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з урахуванням висновку третьої особи про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав та визнання відповідачем позовних вимог, всебічно та повно з»ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об»єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню із наступних підстав.

Судом встановлено, що малолітня ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, є дочкою сторін (а.с.11). Строни не перебувають у зареєстрованому шлюбі.

З 2012 року сторони проживають за різними адресами.

Малолітня ОСОБА_5 зареєстрована за місцем проживання/реєстрації позивачки; має позитивний стан здоров»я, її вихованням займається позивачка.

Відповідно до чч 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

На даний час тягар утримання дитини покладений на позивачку, як матір дитини.

Відповідач є працезданою особою, проте матеріальної допомоги на утримання дитини не надає з 2012 року; мешкає в Миколаївській області.

Відповідач з дитиною не спілкується, матеріально не допомагає, станом її здоров»я не цікавиться, не доглядає, не піклується про фізичний та духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечує харчуванням, медичним доглядом, лікуванням, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює умов для отримання освіти тощо з 2012 року. Дитина повністю знаходяться на утриманні матері, відповідач байдуже ставиться до її долі.

Позивачка жодних перешкод спілкуванню батька з дочкою не чинить.

Служба у справах дітей Дарницької районної державної адміністрації надала до суду Висновок органу опіки та піклування № 101-8390/01 від 25.08.2015 року про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача відносно його малолітньої дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.63-64).

Згідно Акту обстеження житлово-побутових умов проживання дитини, складений вказаною службою від 29 липня 2015 року, дитина проживає з позивачкою в трикімнатій квартирі з усіма побутовими зручностями; стосунки в сім»ї добрі та дружні (а.с. 65).

Згідно статті 150 СК України батьки зобов»язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім»ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов»язані піклуватися про здоров»я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов»язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов»язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов»язку батьківського піклування щодо неї.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляється від виконання своїх обов»язків по вихованню дитини.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Та, як встановлено в ході судового розгляду справи, відповідач добровільно відмовився від батьківських прав та обов»язків щодо своєї дочки, що є підставою для позбавлення його батьківських прав. Й, приймаючи до уваги те, що він з 2012 року свідомо ухиляється з підстав його винної поведінки від виконання батьківських обов»язків, а саме: виховання та матеріального утримання, не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечує харчуванням, медичним доглядом, лікуванням, не спілкується з нею, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює умов для отримання освіти тощо, суд вважає вимоги позивача про позбавлення батьківських прав відповідача щодо його дитини доведеними та такими, що ґрунтуються на вимогах закону, а тому є законні підстави для їх задоволення.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Всупереч закону та моральним засадам суспільства відповідач жодного з покладеного законом на батька обов»язків не виконує з 2012 року, й нині не виконує: він не спілкується з дитиною, не проявляє до неї батьківської турботи, не цікавиться її долею, не відвідує, не турбується про фізичний та духовний розвиток, не надає матеріальної допомоги на виховання, тобто останній у цілому ігнорує факт споріднення з сином та дочкою.

Оскільки вказані факти як кожен окремо, так і в сукупності, розцінюються судом як ухилення відповідача та свідомим нехтуванням батьківськими обов»язками, суд приходить до висновку про необхідність позбавлення відповідача батьківських прав відносно його малолітньої дитини.

Вирішуючи питання про розмір аліментів, які будуть стягуватися з відповідача на утримання дитини, судом враховані наступні обставини: матеріальний стан позивачки, яка веде окреме господарство, має окремий бюджет, та на утриманні якої знаходяться дочка, її стан здоров»я, потреби, та відповідача, який має позитивний стан здоров»я, є працездатною особою, суд вважає, що він має достатні можливості сплачувати аліменти на утримання дочки.

Згідно статті 180 Сімейного Кодексу (далі - СК) України батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до частини першої статті 181 СК України способи виконання батьками обов»язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними, проте такої домовленості сторони, як встановлено в ході розгляду справи, не досягли.

Суд вважає, що з урахуванням принципу співмірності, достатніх потреб дитини, дісної участі батьків у її утриманні та визнанням вимог відповідачем, підлягають стягненню на користь позивача аліменти на утримання дочки в твердій грошовій сумі в розмірі 700 грн. 00 коп., щомісячно, й до її повноліття, оскільки судом встановлено, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини у визначеному розмірі, що є достататніми, співмірним й можливими як для стягувача, так й отримувача аліментів.

В разі винесення судом рішення про стягнення аліментів, згідно частини 3 статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Якщо платник аліментів, відповідно до частин 1, 2 статті 184 СК України, має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Відповідно до частини 2 статті 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Приймаючи до уваги предмет даного спору, наслідки його розгляду судом, суд вважає за необхідне застосувати положення частини першої статті 88 ЦПК України. Так, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

При задоволенні позовних вимог з відповідача на користь держави підлягають стягненню судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп., від сплати яких позивач була звільнена при зверненні до суду з даною позовною вимогою відповідно до Закону України «Про судовий збір».

На підставі вищенаведеного, з урахуванням Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», керуючись ст.ст. 148, 150, 157, 159, 164, 165, 166, 171, 180, 181, 184, 191 СК України, ст.ст. 5, 6, 7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 57, 58, 59, 60, 61, 62, 64, 88, 195, 196, 208, 209, 212, 213, 214, 215, 218, 293, 294 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа - Служба у справах дітей, як представник Органу опіки та піклування Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини, задовольнити.

Позбавити ОСОБА_4, 1978 року народження, батьківських прав відносно дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_4, 1978 року народження, громадянина України, паспорт НОМЕР_1, виданий Єланецьким РВ УМВС України в Миколаївській області 17.08.2009 року, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 700 (сімсот) грн. 00 (нуль) коп., щомісячно, починаючи з 15 червня 2015 року, й до досягнення дитиною повноліття.

Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 243 (двісті сорок три) грн. 60 (шістдесят) коп. - судового збору.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Копію рішення невідкладно надіслати особам, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення.

Суддя: Коренюк А.М.