МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
___________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Номер провадження №4с/521/3/15
У Х В А Л А

27 січня 2015 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста ОСОБА_1 в складі:

головуючого судді - Жуган Л.В.

при секретарі Іськовій В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті ОСОБА_1 цивільну справу за скаргою ПАТ «УкрСиббанк» на бездіяльність головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2, скасування постанови, зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулось ПАТ «УкрСиббанк» із скаргою на бездіяльність головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2, скасування постанови, зобовязання вчинити певні дії.

В обґрунтування своїх вимог скаржник послався на те, що 26.06.2014 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2 при примусовому виконанні виконавчого листа №2-931/11, виданого Малиновським районним судом м. Одеси 01.10.2011 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «УкрСиббанк» в солідарному порядку загальної суми заборгованості за кредитним договором №0 від 23.08.2007 року в сумі 4852836,58 грн., в межах ВП №41908587, прийнято постанову про повернення виконавчого документу на підставі п. 2 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження».

ПАТ «УкрСиббанк» не погоджується із зазначеною постановою, вважає, що таке рішення державним виконавцем прийнято передчасно та з порушенням ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження».

Скаржник посилається на те, що державним виконавцем не було вжито належних заходів для виконання рішення суду: відсутні відомості про звернення державного виконавця до Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку з метою виявлення зареєстрованих на ім'я боржника цінних паперів; відсутні відомості щодо здійснення державним виконавцем заходів, спрямованих на виявлення місця роботи боржника, відомостей щодо отримання ним пенсії, стипендії, інших доходів.

Також в порушення ч. 2 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем не складено акт про наявність обставин, зазначених у ч. 1 цієї статті, який був би перевірений начальником відповідного органу державної виконавчої служби.

Посилаючись на вищевикладені обставини ПАТ «УкрСиббанк» просить суд:

- визнати бездіяльність головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2 при примусовому виконанні виконавчого листа №2-931/11, виданого Малиновським районним судом м. Одеси 01.10.2011 року, в частині здійснення заходів спрямованих на розшук майна боржника неправомірною;

- постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2 про повернення виконавчого листа стягувачеві від 26.06.2014 року на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», прийняту в межах ВП №41908587 - скасувати;

- зобов'язати головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2 вчинити заходи, спрямовані на виявлення та розшук майна боржника у відповідності до Закону України «Про виконавче провадження».

Представник скаржника ПАТ «УкрСиббанк» за довіреністю ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав подану скаргу, просив її задовольнити в повному обсязі.

Головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2 в судовому засіданні вимоги скарги не визнав, обґрунтовуючи свої заперечення тим, що ним було здійснено усі необхідні дії по виконанню рішення суду, тому його дії по винесенню оскаржуваної постанови є правомірними.

Заінтересована особа боржник ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилась, повідомлялась судом про дату, час та місце розгляду справи належним чином, про причини своєї неявки суд не сповістила.

Дослідивши скаргу, заслухавши пояснення учасників судового процесу, а також надавши оцінку поданим доказам, суд вважає, що скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 01.10.2011 року Малиновським районним судом м. Одеси видано виконавчий лист №2-931/11 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «УкрСиббанк» в солідарному порядку загальної суми заборгованості за кредитним договором №0 від 23.08.2007 року в розмірі 4852836,58 грн.

Постановою від 06.02.2014 року головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГУЮ в Одеській області ОСОБА_2 було відкрито виконавче провадження з виконання вищевказаного виконавчого листа №2-931/11, надано боржнику строк для добровільного виконання рішення суду, зазначена постанова була направлена сторонам виконавчого провадження.

Статтею 11 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

З метою забезпечення своєчасного та повного виконання вказаного виконавчого документа головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГУЮ в Одеській області ОСОБА_2 постановою від 06.02.2014 року було накладено арешт на все майно, що належить боржнику ОСОБА_3, та оголошено заборону здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику ОСОБА_3

Зазначена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 06.02.2014 року була направлена на виконання до УДАІ ГУМВС України в Одеській області, Управління Держземагентства у м. Одесі Одеської області, Відділу реєстрації речових прав на нерухоме майно Одеського МУЮ, що підтверджується супровідними листами №09.1-2376/В-1/203 та №09.1-2377/В-1/203 від 06.02.2014 року.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження №17681080 від 12.02.2014 року встановлено, що було накладено арешт на все нерухоме майно, що належить ОСОБА_3

Судом встановлено, що для виявлення майна та доходів боржника ОСОБА_3 державним виконавцем було зроблено запити до Управління Держземагентства у м. Одесі Одеської області, Відділу реєстрації речових прав на нерухоме майно Одеського МУЮ, Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку, Головного управління Держземагентства в Одеській області, УДАІ ГУМВС України в Одеській області, Державної інспекції сільського господарства в Одеській області, КП «БТІ» ОМР.

Згідно відповіді Державної податкової служби України № від 08.11.2013 року вбачається, що інформація про номери рахунків, відкриті у банках та інших фінансових установах України боржником до ДПС України від фінансових установ не надходила.

За відповіддю Головного управління Держземагентства в Одеській області №11-15-0.51-1192/2-14 від 20.02.2014 року земельні ділянки за боржником ОСОБА_3 не зареєстровані.

З листа УДАІ ГУМВС України в Одеській області №7/р 733 від 20.02.2014 року вбачається, що транспортні засоби, зареєстровані в РЕП УДАІ ГУМВС України в Одеській області на ім'я ОСОБА_3, не значаться, у зв'язку із чим виконати постанову в частині накладення арешту на майно зазначеної особи не уявляється можливим.

Згідно відповіді Державної інспекції сільського господарства в Одеській області №05-14/08/957 від 25.02.2014 року за даними Єдиного державного реєстру відомчих машин Держсільгоспінспекції України по Одеській області за ОСОБА_3 майно не значиться.

За відповіддю Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку ОСОБА_3 серед власників, які володіють значними пакетами акцій емітентів, відсутня.

КП «БТІ» ОМР листом №1415-14/111 від 11.03.2014 року повідомило, що станом на 31.12.2012 року за ОСОБА_3 право власності на нерухоме майно у м. Одесі не зареєстровано.

В ході проведення виконавчих дій державним виконавцем було здійснено виходи за місцем проживання боржника ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується актами державного виконавця від 14.02.2014 року та 15.05.2014 року. Оскільки двері квартири були зачинені та на стук ніхто не відчинив, державний виконавець не зміг виявити майно, яке належить боржнику, та на яке можливо звернути стягнення для задоволення вимог стягувача.

У зв'язку із тим, що боржником у наданий строк для самостійного виконання вимоги виконавчого документа не виконано, та на адресу Відділу не надано документального підтвердження виконання рішення, головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГУЮ в Одеській області ОСОБА_2 було винесено постанову від 13.02.2014 року про стягнення з ОСОБА_3 виконавчого збору у сумі 485283,65 грн.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГУЮ в Одеській області ОСОБА_2 було вчинено всі заходи для встановлення наявності у боржника ОСОБА_3 будь-якого майна чи грошових коштів і доходів, на які можливо було б звернути стягнення для виконання вимог виконавчого документу.

У зв'язку із цим, доводи скарги в частині відсутності відомостей про звернення державного виконавця до Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку для виявлення зареєстрованих на ім'я боржника цінних паперів спростовуються дослідженими судом доказами.

Статтею 68 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів та стягнення на суму, що не перевищує трьох мінімальних розмірів заробітної плати. За іншими виконавчими документами державний виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника за письмовою заявою стягувача.

Враховуючи вищевикладене, звернення стягнення на заробітну плату, стипендію, інші доходи боржника без його згоди можливе лише у разі, якщо сума, що підлягає стягненню не перевищує трьох мінімальних заробітних плат, що на час вчинення виконавчих дій становило: 3 * 1218 грн. = 3654 грн.

Письмової заяви від стягувача про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника до державного виконавця не надходило. Крім того, від стягувача не надходило і відомостей щодо можливого місця роботи боржника, а в ході виконавчих дій такі відомості не встановлені.

Оскільки сума, яка підлягає стягненню з ОСОБА_3 за виконавчим листом №2-931/11 від 01.10.2011 року складає 4852836,58 грн., що значно перевищує три мінімальні розміри заробітної плати, та за відсутності заяви стягувача, державний виконавець діяв в межах вимог ст. 68 Закону України «Про виконавче провадження».

При таких обставинах, посилання скаржника ПАТ «УкрСиббанк» на бездіяльність державного виконавця щодо виявлення місця роботи боржника та відомостей щодо отримання ним пенсії, стипендії, інших доходів є безпідставними.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а, здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Частиною 2 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що про наявність обставин, зазначених у частині першій цієї статті, державний виконавець складає акт.

Судом встановлено, що 26.06.2014 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГУЮ в Одеській області ОСОБА_2 було складено ОСОБА_5 державного виконавця, де державний виконавець встановив, що заходи щодо розшуку майна боржника, на яке можливо звернути стягнення виявились безрезультатними.

Посилання скаржника на невідповідність вказаного ОСОБА_5 державного виконавця від 26.06.2014 року положенням ОСОБА_5 про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 15.12.99 № 74/5, є безпідставними.

Так, на час складання зазначеного ОСОБА_5 про проведення виконавчих дій вже втратила свою чинність, а діяла ОСОБА_5 з організації примусового виконання рішень, затверджена Наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012 р., положеннями якої вимоги щодо перевірки такого акту начальником відповідного органу державної виконавчої служби не передбачено.

26.06.2014 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГУЮ в Одеській області ОСОБА_2 було винесено постанову про повернення виконавчого документу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження».

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що повертаючи виконавчий документ №2-931/11 від 01.10.2011 року стягувачу державний виконавець діяв в межах вимог закону та наданої йому компетенції, оскільки було встановлено, що у боржника ОСОБА_3 відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Відповідно до ч. 5 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред'явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону.

Судом встановлено, що виконавчий лист №2-931/11, виданий Малиновським районним судом м. Одеси 01.10.2011 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості в сумі 4852836,58 грн., був повторно предявлений до виконання стягувачем, що підтверджується постановою про відкриття виконавчого провадження №44315131 від 08.08.2014 року головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГУЮ в Одеській області ОСОБА_6, та перебуває на виконанні зазначеного органу державної виконавчої служби.

Згідно до ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Враховуючи наведене, досліджені докази, суд вважає, що вимоги даної скарги щодо визнання неправомірною бездіяльності головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГУЮ в Одеській області ОСОБА_2, скасування постанови про повернення виконавчого листа від 26.06.2014 року, та зобов'язання головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГУЮ в Одеській області ОСОБА_2 вчинити певні дії - не знайшли свого підтвердження за поданими доказами.

При таких обставинах, судом встановлено, що головний державний виконавець Кравець О.В. при здійсненні виконавчих дій та винесенні оскаржуваної постанови не допустив у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб, використовував надані йому права відповідно до закону, тому підстави для задоволення скарги ПАТ «УкрСиббанк» - відсутні.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 210, 212, 218, 293, 383-388 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ПАТ «УкрСиббанк» на бездіяльність головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2, скасування постанови, зобовязання вчинити певні дії відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5-ти днів з дня проголошення.

Суддя Л.В. Жуган