АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Доповідач: Кравець В.А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі :

Головуючої - Кравець В.А.,

Суддів - Ратнікової В.М., Пікуль А.А.

при секретарі - Попандопало Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 15 липня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» про захист прав споживача та розірвання договору

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2015 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 15 липня 2015 року позовну заяву повернуто позивачеві на підставі ч.3 п.4 ст. 121 ЦПК України.

Не погоджуючись з ухвалою суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати її, посилаючись на те, що ухвала є незаконною та необґрунтованою, постановленою з порушенням норм процесуального права , оскільки він , як споживач , при подачі позову користується альтернативним правом подачі позову за місцем свого проживання.

Заслухавши доповідь судді Кравець В.А., обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав:

Відповідно до ч.2 ст.109 ЦПК України позови до юридичних осіб пред'являються в суд за їхнім місцезнаходженням.

У відповідності до ч.1 ст.93 ЦК України місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління обліку.

Згідно п.5 ст. 110 ЦПК України позови про захист прав споживачів можуть пред'являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

З матеріалів справи вбачається, що предметом позову є захист прав споживача щодо розірвання договору про надання банківських послуг, а тому висновок суду про непідсудність даної справи Дарницькому районному суду м. Києва є передчасним з огляду на те, що у даній ситуації має місце альтернативна підсудність.

Отже, суд, не дотримуючись процесуального порядку при вирішенні питання про відкриття провадження у справі, дійшов помилкового висновку про повернення позовної заяви позивачеві, оскільки беззаперечне застосування ч.2 ст.109 ЦПК України, за якою позови до юридичних осіб пред'являються в суд за їхнім місцезнаходженням, не може бути визнано обґрунтованим за умови подання позову, в яких ставляться вимоги про захист прав позивача, як споживача банківських послуг.

Відповідно до ч. 2 ст. 312 ЦПК України суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Оскільки при вирішенні питання про відкриття провадження у справі суд, у порушення процесуального закону, повернув позивачу заяву, колегія дійшла висновку, що ухвала суду постановлена без дотриманням норм процесуального права, тому підлягає до скасування з передачею питання на новий розгляд.

Керуючись ст.ст. 218,313-315,317 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 15 липня 2015 року в справі скасувати, передати питання щодо відкриття провадження у справі на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді