Справа № 509/2672/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2015 року. Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

судді Курочки В.М.

при секретарі Задеряки Г.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Овідіополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Прилиманської сільської ради Овідіопольського району, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про скасування рішень Прилиманської сільської ради, зобов'язання Прилиманської сільської ради розглянути заяву про передачу в оренду земельної ділянки в оренду, усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою,-

В С Т А Н О В И В:

17 червня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з названим позовом, в якому зазначив, що з 1994 року його вітчим ОСОБА_5 користувався присадибною земельною ділянкою площею 0,17 га, що розташована по АДРЕСА_1. Рішенням Прилиманської сільської ради від 25.12.2002 р. №124 ОСОБА_5 за його заявою була передана у власність зазначена вище земельна ділянка площею 0,17 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, але за життя ОСОБА_5 державний акт на право власності на земельну ділянку не отримав та право власності на це майно не зареєстрував тому, що ІНФОРМАЦІЯ_1. помер. Спадщину після смерті ОСОБА_6 прийняла його дружина і мати позивача ОСОБА_7, яка 24.10.2003 р. отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно у виді жилого будинку, розташованого по АДРЕСА_1. 31.10.2003 р. ОСОБА_7 подаровувала йому, тобто позивачу, житловий будинок. Після цього він звернувся до Прилиманської сільської ради щодо передачі йому у власність земельної ділянки площею 0,17 га по АДРЕСА_1. Але рішенням від 26.12.2003 р. Прилиманська сільська рада передала йому у власність лише 0,1535 га цієї земельної ділянки і 17.06.2004 р. він отримав державний на право власності на цю земельну ділянку. Решту частину земельної ділянки площею 0,01665 га Прилиманська сільська рада відмовила і передачі йому в оренду, а передала її ОСОБА_3 і ОСОБА_8

Посилаючись, що за життя ОСОБА_5, а потім він, тобто позивач, користувався присадибною земельною ділянкою площею 0,17 га, але Прилиманська сільська рада всупереч положень ст. 120 ЗК України передала йому у власність лише 0,1535 га, а іншу частину цієї ділянки площею 0,01665 га відмовила в передачі в оренду і фактично передала в користування ОСОБА_3 і ОСОБА_8, позивач просив:

1. Скасувати рішення Прилиманської сільської ради Овідіопольського району від:

- 16.12.2011 р. №281-VІ «Про затвердження акту інвентаризації земельної ділянки, яка знаходиться у користуванні ОСОБА_3, для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) в АДРЕСА_2»;

- 16.12.2011 р №№281-а-VІ «Про надання дозволу на виготовлення на виготовлення технічної документації по складанню державного акта про безкоштовну передачу у власність земельну ділянку орієнтовною площею 0,1309 га ОСОБА_3»;

- 16.12.2011 р. №282-VІ «Про затвердження акту інвентаризації земельної ділянки, яка знаходиться у користуванні ОСОБА_8, для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) в АДРЕСА_3»;

- 16.12.2011 р №282-а-VІ «Про надання дозволу на виготовлення на виготовлення технічної документації по складанню державного акта про безкоштовну передачу у власність земельну ділянку орієнтовною площею 0,1281 га ОСОБА_8.»;

- 31.10.2014 р. №1236- VІ «Про відмову ОСОБА_1 у наданні в оренду земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1»;

2. Зобов'язати Прилиманську сільську раду розглянути його заяву про передачу йому в оренду земельної ділянки площею 0,01665 га за адресою: АДРЕСА_1.

3. Зобов'язати ОСОБА_3 і ОСОБА_8 не чинити йому перешкод в користуванні земельною ділянкою площею 0,01665 га за адресою: АДРЕСА_1.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав.

Відповідач ОСОБА_3 та залучений судом у якості відповідача правонаступник померлої ІНФОРМАЦІЯ_2. ОСОБА_8 ОСОБА_4 просили в задоволенні позову відмовити, посилаючись на його безпідставність.

Відповідач Прилиманська сільська рада просила в задовленні позову відмовити та розглянути справу без участі її представника. (а.с. 28-30)

Суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 125 Земельного Кодексу України, в редакції на час виникнення спірних правовідносин, було встановлено, що право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації.

Відповідно до ст. 152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом:

а) визнання прав;

б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав;

в) визнання угоди недійсною;

г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування;

ґ) відшкодування заподіяних збитків;

д) застосування інших, передбачених законом, способів.

Статтею 155 Земельного Кодексу України передбачено, що у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Рішенням Прилиманської сільської ради від 25 грудня 2002 року № 124 ОСОБА_5, вітчиму позивача, було безкоштовно передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,15 га, для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, яка розташована по АДРЕСА_1, що підтверджено належним чином завіреною копією зазначеного рішення (а.с. 32, 69)

Надану позивачем копію рішення Прилиманської сільської ради від 25 грудня 2002 року № 124, у якій зазначено, що ОСОБА_5 було безкоштовно передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,17 га, для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, що розташована по АДРЕСА_1, суд не приймає до уваги у зв'язку з тим, що вона містить очевидні виправлення площі земельної ділянки з 0,15 на 0,17 га та суперечить офіційно завіреній копії цього рішення, наданої сільською радою. (а.с. 32,81)

На земельній ділянці по АДРЕСА_1 розташований житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який належав ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право власності, яке видано 25 грудня 2002 року відповідно до рішення Прилиманської сільської ради від 30 вересня 2002 року №145. (а.с. 65)

За життя ОСОБА_5 державний акт про право власності на земельну ділянку не отримав, не зареєстрував його та не уклав згідно чинного на той час законодавства договір оренди земельної ділянки з Прилиманською сільською радою, а ІНФОРМАЦІЯ_1. помер. (а.с. 87)

У зв'язку з тим, що ОСОБА_5 за життя не набув право власності на земельну ділянку, вона залишилась у власності Прилиманської сільської ради, спадщина на це майно не відкрилась, а відкрилась спадщина лише на розташований на цій земельній ділянці жилий будинок з господарськими будівлями та спорудами.

Відповідно до записів земельно-шнурової книги біля належного ОСОБА_5 жилого будинку по АДРЕСА_1 значилась присадибна земельна ділянка площею 0,15 га. (а.с. 66)

24.10.2003 р. дружина спадкодавця ОСОБА_7 отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на жилий будинок. При цьому у свідоцтві про право на спадщину за законом було зазначено, що жилий будинок розташований на присадибній земельній ділянці державного фонду розміром 1500 м2, тобто 0,15 га. (а.с. 87)

На підставі нотаріально посвідченого договору дарування 31.10.2003 р. ОСОБА_7 подарувала ОСОБА_1 зазначений вище жилий будинок з господарськими будівлями та спорудами. При цьому в договорі дарування, підписаним ОСОБА_1, зазначено, що жилий будинок розташований на земельній ділянці державного фонду розміром 1500 м2, тобто 0,15 га. (а.с. 88)

Ні ОСОБА_7, ні ОСОБА_1 Прилиманською сільською радою рішення про передачу в користування земельної ділянки площею 0,17 га по АДРЕСА_1 не приймалось.

Відповідно до ст. 120 Земельного Кодексу, в редакції станом на 24 та 31 жовтня 2003 року, при переході права власності на будівлю і споруду право власності на земельну ділянку або її частину може переходити на підставі цивільно-правових угод, а право користування - на підставі договору оренди.

Пленум Верховного Суду України в п. 18 постанови від 16.04.2004 р. №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» роз'яснив, що при переході права власності на будівлі та споруди за цивільно-правовими угодами, укладеними до 1 січня 2002 р., згідно з положеннями чинної до цієї дати статті 30 ЗК до набувача від відчужувача переходить належне йому право власності або право користування земельною ділянкою, на якій розташовані будівлі та споруди, якщо інше не передбачалось у договорі відчуження. Після 31 грудня 2001 р. в таких випадках право власності на земельну ділянку або її частини могло переходити відповідно до статті 120 ЗК 2001 року на підставі цивільно-правових угод, а право користування - на підставі договору оренди, укладених відповідно відчужувачем або набувачем. До особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду після 31 грудня 2003 р., згідно зі статтею 377 ЦК, а з часу внесення змін до статті 120 ЗК Законом України від 27 квітня 2007 р. № 997-V - і згідно зі статтею 120 ЗК, переходило право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором; а якщо договором це не було визначено, до набувача переходило право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка необхідна для її обслуговування. При переході права власності на будинок або його частину за договором довічного утримання до набувача переходило право на земельну ділянку, де вони розташовані, на умовах, на яких ця ділянка належала відчужувачу. В разі переходу права власності на будівлі та споруди до кількох осіб право на земельну ділянку визначалось пропорційно часткам осіб у вартості будівлі та споруди, якщо інше не передбачено в договорі відчуження останніх, а при переході права власності на будівлі та споруди до фізичних або юридичних осіб, які не могли мати у власності земельні ділянки, до них переходило право користування земельною ділянкою. З 1 січня 2010 р. до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача) відповідно до статті 377 ЦК і статті 120 ЗК в редакції Закону України від 5 листопада 2009 р. № 1702-VІ.

Тобто посилання позивача, що він під час набуття права власності на жилий будинок 31.10.2004 р. на підставі ст. 120 ЗК України набув право користування земельною ділянкою площею 0,17 га по АДРЕСА_1, безпідставні.

На підставі рішення Прилиманської сільської ради від 26.12.2003 р. №290 ОСОБА_1 для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд була передана у власність земельна ділянка площею 0,1535 га, розташована по АДРЕСА_1. Позивач підписав акт встановлення меж земельної ділянки в натурі площею 0,1535 га, 17.06.2004 р. отримав державний акт на право власності на цю земельну і в установленому законом порядку зареєстрував своє право власності на неї. (а.с. 31, 89-90)

Фактично позивач погодився з рішенням Прилиманської сільської ради від 26.12.2003 р. №290 щодо розміру присадибної земельної ділянки 0,1535 га по АДРЕСА_1 та в установленому законом порядку набув право власності на цю земельну ділянку.

Та обставина, що позивач, як він пояснив протягом приблизно 2,5 років після набуття права власності на жилий будинок без будь-яких правових підстав користувався ще і розташованою по сусідству з належною йому на праві власності земельною ділянкою площею 0,01665 га, не має ніякого правовго значення, не є свідченням того, що він в установленому ст. ст. 123-125 Земельного Кодексу України набув право користування цією земельною ділянкою.

Рішенням Прилиманської сільської ради Овідіопольського району Одеської області від 6.12.2011 року № 281-VІ "Про затвердження акту інвентаризації земельної ділянки, яка знаходиться у користуванні ОСОБА_3, для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) в АДРЕСА_2», було затверджено акт інвентаризації земельної ділянки, що знаходиться у користуванні ОСОБА_3 загальною площею 0,1309 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд із залишенням їй у користування цієї земельної ділянки.(а.с. 71).

Рішенням Прилиманської сільської ради Овідіопольського району Одеської області від 16.12.2011 року № 281-а-VI "Про надання дозволу на виготовлення технічної документації по складанню державного акту на безкоштовну передачу в приватну власність земельну ділянку орієнтовною площею 0,1309 га ОСОБА_3» було надано дозвіл на виготовлення технічної документації по складанню державного акту на безкоштовну передачу в приватну власність вищевказаної ділянки ОСОБА_3 (а.с. 70)

Рішенням Прилиманської сільської ради Овідіопольського району Одеської області від 16.12.2011 року № 282-VI "Про затвердження акту інвентаризації земельної ділянки, яка знаходиться у користуванні ОСОБА_8, для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) в АДРЕСА_3» було затверджено акт інвентаризації земельної ділянки, що знаходиться у користуванні ОСОБА_8 у зв'язку з проведенням обміру земельної ділянки із залишенням у її користуванні ділянки загальною площею 0,1281 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. (а.с. 78)

Рішенням Прилиманської сільської ради Овідіопольського району Одеської області від 16.12.2011 року № 282-а-VI "Про надання дозволу на виготовлення технічної документації по складанню державного акту на безкоштовну передачу в приватну власність земельну ділянку орієнтовною площею 0,1281 га - ОСОБА_8.» було надано дозвіл на виготовлення технічної документації по складанню державного акту на безкоштовну передачу в приватну власність вищевказаної ділянки ОСОБА_8 (а.с. 79)

Будь-яких його законних прав та інтересів ОСОБА_1 оспорюваними ним зазначеними вище рішеннями Прилиманської сільської ради порушено не було.

Прилиманська сільська рада правомірно відмовила позивачу 31.10.2014 р. рішенням №1236-VІ у передачі в оренду земельної ділянки площею 0,01665 га по АДРЕСА_1. (а.с. 83)

У зв'язку з тим, що позивач в установленому законом порядку не набув права власності чи користування земельною ділянкою площею 0,01665 га по АДРЕСА_1, відсутні також законні підстави для задоволення його позовних вимог в частині зобов'язання Прилиманської сільської ради розглянути його заяву про передачу йому в оренду земельної ділянки площею 0,01665 га по АДРЕСА_1 та в частині зобов'язання відповідачів ОСОБА_3 і ОСОБА_4 не чинити йому перешкод у користування цією земельною ділянкою.

За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 безпідставні і задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст.3,10,11,209,212,214-215,218 ЦПК України, ст.ст. 116,120,123, 152,153 Земельного Кодексу України, п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 р. №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ»,-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Прилиманської сільської ради Овідіопольського району, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про скасування рішень Прилиманської сільської ради, зобов'язання Прилиманської сільської ради розглянути заяву про передачу земельної ділянки в оренду, усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Овідіопольський районний суд протягом 10 днів з дня його оголошення.

Суддя: В. М. Курочка