АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження №22-ц/791/1430/2015 Головуючий в І інстанції
Номер справи 647/3578/14ц Миргород В.С.
Категорія 46 Доповідач: Бездрабко В.О.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2015 року липня місяця 23 дня колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого:Бездрабко В.О.
Суддів:Борка А.Л.
Приходько Л.А.
при секретарі:Сидоренко І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Бериславського районного суду Херсонської області від 08 квітня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, третя особа: Служба у справах дітей Бериславської районної державної адміністрації Херсонської області, про визначення порядку участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною,

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2014 року ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_7, третя особа: Служба у справах дітей Бериславської районної державної адміністрації, про визначення порядку участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною, посилаючись на те, що за час перебування у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою, 26 липня 2011року у них народилася донька ОСОБА_8, місце проживання якої визначено з матір'ю.

Оскільки відповідачка перешкоджає йому у спілкуванні з донькою, не виконує рішення Бериславської районної державної адміністрації Херсонської області від 15.08.2014 року щодо визначеного графіку побачень з дитиною, просив суд визначити йому способи участі у вихованні та спілкуванні з донькою ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, шляхом: систематичних побачень батька з дитиною щотижня з 16.00години п'ятниці до 12.00 години неділі за місцем проживання батька, без присутності ОСОБА_7; проведення спільного відпочинку з донькою в першій половині літа та в першій половині канікул, без присутності відповідача.

Рішенням Бериславського районного суду Херсонської області від 08 квітня 2015 року позов задоволено частково.

Ухвалено визначити спосіб участі ОСОБА_6 у спілкуванні та вихованні малолітньої ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження: один вихідний день на тиждень з 15.00 до 19.00 години в присутності матері.

Вказані побачення проводити в громадських місцях та за місцем проживання дитини.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено за необґрунтованістю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог, вважаючи, що встановлений судом час його спілкування з донькою є таким, що не дає можливість повноцінно спілкуватись з дитиною та брати участь у її вихованні.

В письмових запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_7 доводи апеляційної скарги не визнає, просить апеляційну скаргу відхилити, рішення суду залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, сторони та їх представників, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 є батьками ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням суду від 05 червня 2014року місце проживання дитини визначено з матір'ю.

Між сторонами виник спір щодо способу участі батька у вихованні та спілкуванні з донькою.

Розпорядженням голови Бериславської районної державної адміністрації від 02.07.2014року, №401 визначений позивачу для побачень з дитиною один вихідний день на тиждень з 15.00год. до 19.00год. (неділя) та один робочий день за попередньою домовленістю за адресою проживання батька (а.с.19).

На підставі письмової заяви ОСОБА_7, розпорядження від 02.07.2014р., №401 було визнано таким, що втратило чинність та прийнято нове розпорядження від 15.08.2014року, №459, згідно якого визначений для побачень ОСОБА_6 з донькою один вихідний день на тиждень з 15.00 до 19.00 (неділя), за адресою проживання батька та за обов'язкової присутності матері дитини (а.с.20).

В ході розгляду справи встановлено та не заперечується сторонами, що між ними існують неприязні відносини, під час визначених побачень у присутності відповідачки, між сторонами виникали спори та сварки, що неодноразово ставало підставою для звернень сторін до правоохоронних органів, Служби у справах дітей, тощо.

Відповідно до ст. 9 Конвенції про права дитини, яка набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Згідно із ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Відповідно до ч. ч. 1 і 2 ст. 15 ЗУ «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

За змістом ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав щодо дитини.

Згідно із ст.153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Відповідно до ст.157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвитку дитини.

Згідно до ч.1 ст.158 СК України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклуванні постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення.

Відповідно до ст.159 СК України визначено, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування, з урахуванням віку, стану здоров'я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення.

В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції встановив спосіб участі позивача у вихованні та спілкуванні з донькою один вихідний день на тиждень, з 15.00 до 19.00 години, у присутності відповідачки та у громадських місцях або за місцем проживання дитини, обумовлюючи це віком дитини, станом її здоров'я та інтересами останньої.

Проте, повністю погодитися з рішенням суду не можна.

Зібранні у справі докази свідчать, що ОСОБА_6 має постійне місце проживання та місце роботи, за якими характеризується позитивно.

Жодних доказів на підтвердження неможливості здійснення позивачем батьківських обов'язків відносно дитини, негативного ставлення та впливу позивача на доньку суду не надано, а отже відсутні виключні обставини, які обумовлюють визначення побачень батька з дитиною лише у присутності інших осіб та лише у громадських місцях або за місцем проживання дитини, де також проживає відповідачка, з якою у позивача існують неприязні відносини.

Також не можна погодися з судом першої інстанції щодо визначення часу спілкування батька з донькою, оскільки визначений судом час може негативно вплинути на дитину, у зв'язку зі зміною усталеного режиму дня.

Зважаючи на положення ст. 141 СК України, згідно якої мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, колегія суддів при визначені днів та годин для спілкування позивача з дитиною враховує бажання та можливості батька займатися вихованням доньки, віддаленості його проживання від постійного місця проживання дитини, інтереси самої дитини, яка є малолітньою, та інтереси матері, яка фактично, у разі повного задоволення позовних вимог, буде позбавлена можливості спілкуватися з дитиною та проводити дозвілля у вихідні дні, що може призвести до складнощів у підготовці дитини до відвідання дитячого садку, а у подальшому до школи, підготовці уроків, та вважає за можливе визначити способи участі позивача у вихованні дитини шляхом встановлення систематичних побачень з 18.00 години п'ятниці до 12.00 годин неділі першого та третього тижня кожного місяця; визначити періоду спільного відпочинку ОСОБА_6 з донькою ОСОБА_8 протягом двох тижнів, з 01 червня до 15 липня кожного року, без присутності ОСОБА_7

Інші доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на законі, висновки суду не спростовують і не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленого у справі рішення, а тому підлягають відхиленню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 303, 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.

Рішення Бериславського районного суду Херсонської області від 08 квітня 2015 року змінити, визначити ОСОБА_6 час для спілкування та виховання з донькою ОСОБА_8 з 18.00 години п'ятниці до 12.00 години неділі першого та третього тижня кожного місяця, без присутності ОСОБА_7.

Визначити період спільного відпочинку ОСОБА_9 з донькою ОСОБА_8 протягом двох тижнів, з 01 червня до 15 липня кожного року, без присутності ОСОБА_7.

Рішення суду в частині проведення побачень в громадських місцях та за місцем проживання дитини скасувати.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: