АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ 22-ц/796/6503/15 Головуючий у 1-й інстанції - Петріщева І.В.
Доповідач- Панченко .М.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2015року м. Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м.Києва у складі:

головуючого судді - Панченка М.М.

суддів - Кирилюк Г.М., Вербової І.М.

при секретарі - Мікітчак А.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за апеляційною скаргою Відділу Державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м. Києві на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 20 березня 2015 року про відмову в задоволенні подання державного виконавця Відділу Державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м. Києві щодо тимчасового обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України,-

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2015 року державний виконавець Відділу Державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м. Києві звернувся до суду з поданням, в якому просив тимчасово обмежити ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до повного виконання останнім зобов'язань перед ОСОБА_2 по сплаті аліментів на утримання неповнолітнього ОСОБА_3 за договором про сплату аліментів на дитину від 30.03.2007 року.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 20 березня 2015 року у задоволенні зазначеного подання відмовлено з підстав недоведеності ухилення боржника від виконання рішення суду та вжиття органами ДВС усіх необхідних дій для його виконання.

В поданій апеляційні скарзі Відділ Державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м. Києві просить оскаржувану ухвалу скасувати та постановити нову, якою подання задовольнити в повному обсязі. Скаржник послався на порушення судом норм матеріального та процесуального права, а також на злісне ухилення боржника від виконання своїх майнових зобов'язань.

Заслухавши доповідь судді Панченка М.М., обговоривши доводи апеляційної скарги та з'ясувавши обставини справи, колегія суддів приходить до висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги з огляду на наступне.

Встановлено, що на виконанні у ВДВС Деснянського районного управління юстиції у м. Києві перебуває виконавчий лист №2-1730/2014, виданий 18.12.2014 року Деснянським районним судом м. Києва, зі стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2, яка діє в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_3, кошти в розмірі 863 244 грн. за договором про сплату аліментів на дитину від 30.03.2007 року, посвідчений Приватним нотаріусом КМНО Дрозд Н.В. і зареєстрований за № 1057.

02.02.2015 року державним виконавцем накладено арешт на виявлені рахунки боржника, а також звернено стягнення на заробітну плату останнього в ДП «Українська кіностудія анімаційних фільмів». Транспортних засобів та нерухомого майна у власності боржника державним виконавцем не виявлено.

Відмовляючи у задоволенні подання, суд першої інстанції, з висновками якого погоджується колегія суддів, виходив з того, що державним виконавцем не надано належних доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 ухиляється від виконання рішення суду та має намір виїхати за межі України з метою уникнення відповідальності.

Так, згідно з п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням

Відповідно до ч. 1 ст. 377-1 ЦПК України, питання про тимчасове обмеження боржника-фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Разом з тим, за змістом ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Суд першої інстанції обґрунтовано зазначив, що враховуючи накладений арешт на рахунки боржника та звернуте стягнення на заробітну плату останнього, підстав вважати, що ОСОБА_1 ухиляється від виконання рішення суду, яке на думку державного виконавця не буде виконане - немає.

Крім того, державним виконавцем не доведено, що органами ДВС були вжиті всі можливі та необхідні дії для забезпечення виконання рішення суду(зокрема, шляхом виявлення частки боржника в майні, що є спільною сумісною власністю подружжя, та подальшої його реалізації), а також не надано суду підтверджень намірів боржника виїхати за межі України з метою уникнення відповідальності.

Отже, ухвала суду першої інстанції постановлена на повно з'ясованих обставинах справи, з дотриманням норм процесуального права та не може бути скасована з підстав, наведених в апеляційній скарзі.

Згідно до п.1 ч.1 ст.312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Керуючись ст. ст. 307, 312 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Відділу Державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м. Києві відхилити, а ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 20 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді: