Провадження № 2/522/4752/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2015 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючої судді Шенцевої О.П.,

при секретарі Соболевій О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Порто-Франко" про дострокове розірвання договору банківського вкладу та стягнення коштів, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Порто-Франко" про дострокове розірвання договору банківського вкладу та стягнення з Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Порто-Франко" на його користь 25000,00 доларів США.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 04 грудня 2013 року він уклав договір банківського вкладу з відповідачем, та в той же день вніс 25000 доларів США, які Банк зобов'язався повернути в тій самій валюті, яку він вніс на рахунок відповідача. Внесок був оформлений договором банківського вкладу (Морской) НОМЕР_2 строком дії до 08.12.2014 року. Відповідно до п. 1.1 договору Банк, тобто відповідач, відкрив депозитний рахунок в іноземній валюті № НОМЕР_3 на строк по 08 грудня 2014 року. Пунктом 3.1.4. даного Договору встановлено право Позивача достроково розірвати договір та отримати вкладені грошові кошти. Так, Позивачем було направлено 13.10.2014 року відповідну заяву про дострокове розірвання договору банківського вкладу «Морской», яка була вручена Відповідачу особисто. Станом на теперішній час, відповідач на вказану вимогу не повертає депозитний банківський вклад в повному обсязі.

В судове засідання не з'явився позивач та його представник, представник позивача просив суд слухати справу в його відсутність.

Відповідач, повідомлений належним чином, у судове засідання не з'явився, про причини своєї неявки суд не повідомив.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи, 04.12.2013 року між Позивачем та ПАТ «Акціонерний банк «Порто-Франко» було укладено Договір банківського вкладу (Морской) НОМЕР_2 на суму 25000,00 доларів США строком дії до 08.12.2014 року.

Відповідно до п. п. 1.2 даного Договору Позивач вносить готівкою грошові кошти в іноземній валюті в сумі 25000 доларів США. Свої зобов'язання за вказаним договором Позивачем виконані у повному обсязі, та відповідно до квитанції від 04.12.2013 року вніс до каси Відповідача грошові кошти в сумі 25000 доларів США.

Пунктом 3.2.3. даного Договору встановлено обов'язок Відповідача видати готівкою грошові кошти за першою вимогою Позивача з урахуванням п.п. 2.2.1, 3.1.4, 3.1.5.

У відповідності до п. 3.1.5 договору у випадку отримання вкладу готівковими грошовими коштами, вкладник зобов'язується письмово повідомити банк про свій намір за 3 (три) банківські дні до бажаної дати отримання грошових коштів, якщо сума вкладу перевищує 15 000 грн. в еквіваленті валюти вкладу.

Так, Позивач 13.10.2014 року звернувся до Відповідача з відповідною заявою про дострокове розірвання договору банківського, що підтверджується копією заяви від 13.10.2014 року.

На даний час відповідач свої обов'язки за договором не виконав та не повернув позивачу грошові кошти у розмірі 25000 доларів США.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності до положень ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно до п. 3.3 Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженого Постановою Правління Національного Банку України від 03.12.2003 р. № 516 та зареєстрованого в Міністерстві Юстиції України 29.12.2003 р. за № 1256/8577, за договором банківського вкладу (депозиту) незалежно від його виду, банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника.

Відповідно до ч.2, ч.3 ст. 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладанні договору.

У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором.

Відповідно до ч.1 ст.1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Згідно з ч. ч. 1,2 ст.1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення.

При цьому, за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною.

Відповідно до положень ст.1061 ЦК України банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу.

Отже, з наведених норм Закону вбачається, що вкладник за договором банківського вкладу, в силу ст.ст.1060, 1061 ЦК України, вправі вимагати від банку повернення здійсненого вкладу разом з нарахованими процентами в будь-який момент, а банк, отримавши відповідну вимогу, повинен видати вклад у повному обсязі.

Крім цього, відповідно до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Вимога позивача про дострокове розірвання укладеного договору втратила свою актуальність в зв'язку з тим, що на момент прийняття рішення, строк вказаного договору закінчився.

Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 526, 1058, 1060 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 213, 215, 226 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 - частково задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Акціонерний Банк «Порто-Франко» () на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) вклад в сумі 25000,00 доларів США.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя

21.05.2015