Справа № 449/253/15 Головуючий у 1 інстанції: Борняк Р.О.
Провадження № 22-ц/783/5439/15 Доповідач в 2-й інстанції: Федоришин А. В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2015 року м. Львів

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого - Федоришина А.В.,

суддів: Приколоти Т.І., Тропак О.В.

при секретарі: Івановій О.О.

за участі: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Перемишлянського районного суду Львівської області від 25 травня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання правочину недійсним, поділ майна подружжя -

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_6 звернувся до суду із зазначеним позовом. Зазначав, що з 12.12.2012 року по 30.12.2014 року перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 і в цей період придбали за спільні кошти комп'ютер «Apple iMac 21.5», фотокамеру «DSLR Nikon D7000Body» і автомобіль марки «Volkswagen Passat, В6» на ім'я відповідачки. Після розірвання шлюбу ОСОБА_4 відчужила транспортний засіб своєму батькові ОСОБА_5, а комп'ютером і фотокамерою стала користуватися одноосібно.

Так як згоди на відчуження автомобіля він не давав, то з посиланням на приписи ст. 65, 70 СК України, ст.ст. 203, 215 ЦК України просив визнати договір купівлі - продажу транспортного засобу від 03.02.2015 року недійсним, поділити майно подружжя; з урахуванням наміру залишити у власності ОСОБА_4 комп'ютер і фотокамеру та виплатити належну відповідачці вартість її частки в автомобілі, просив також визнати за ним право власності на 31/50 частку у спірному автомобілі.

Оскаржуваним рішенням в задоволенні позову відмовлено.

Рішення оскаржив ОСОБА_2 Просить його скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення позову. Посилається на те, що суд невірно встановив фактичні обставини справи, його висновки не відповідають дійсним обставинам, суд невірно застосував норми матеріального права і порушив норми процесуального права. Зокрема зазначає, що розірвання шлюбу не припиняє режиму спільної сумісної власності подружжя, спірне майно було відчужене без його згоди.

Заслухавши доповідь судді, пояснення апелянта ОСОБА_2 і його представника ОСОБА_3 на підтримання скарги, відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_5 на її заперечення, перевіривши матеріали справи, межі і доводи апеляційної скарги колегія знаходить її обґрунтованою з наступних мотивів.

Встановлено, що ОСОБА_2 і ОСОБА_4 перебували в зареєстрованому шлюбі з 12.12.2012 року по 30.12.2014 року, під час якого ними було придбано автомобіль марки «Volkswagen Passat В6», номер кузова НОМЕР_1 вартістю 130000 грн. (а.с. 13), комп'ютер «Apple iMac 21.5» вартістю 14899 грн. (а.с.15), фотокамеру «DSLR Nikon D7000Body» вартістю 9759 грн. (а.с.16).

Відповідно до довідки - рахунку серії ВІА №966639 від 03.02.2015 року спірний автомобіль марки «Volkswagen Passat В6» був відчужений ОСОБА_4 ОСОБА_5 за 98300 грн.

Відмовляючи у позові, суд першої інстанції виходив із того, що транспортний засіб був відчужений власником у період, коли сторони не перебували у шлюбі - тобто власник розпорядився своєю річчю правомірно.

Однак цей висновок не відповідає матеріалам справи і не ґрунтується на нормах матеріального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя (ч. 2 ст. 60 СК України).

Отже, з огляду на те, що спірний автомобіль був придбаний ОСОБА_4 та ОСОБА_2 за час шлюбу, то це майно є їх спільною сумісною власністю і здійснення такого права має відбуватися за правилами ст. ст. 63, 68 СК України.

Стаття 65 СК України регулює право подружжя на розпоряджання майном, що є об'єктом права їх спільної сумісної власності.

Так, частиною першої цієї статті передбачено, що дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою.

Частина друга цієї норми визначає, що при укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового.

Таким чином, оскільки договір купівлі - продажу автомобіля на суму 98300 грн. виходить за межі дрібного побутового, то підстави для оскарження до суду цього договору мають місце.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Так як відчуження автомобіля марки «Volkswagen Passat В6», номер кузова НОМЕР_1 відбулося без згоди ОСОБА_2, то договір купівлі - продажу автомобіля, укладений ОСОБА_7 з ОСОБА_5 03.02.2015 року слід визнати недійсним.

Відповідають закону доводи апеляційної скарги про визнання права власності позивача на автомобіль у ідеальній частці (ч.ч. 4, 5 ст. 71 СК України), так як він є неподільною річчю і жоден із подружжя не вчинив дій про внесення на депозит суду грошової компенсації за належну іншій стороні частку.

Визначаючи розмір частки позивача у автомобілі, колегія суддів виходить із того, що комп'ютер «Apple iMac 21.5» вартістю 14899 грн. і фотокамера «DSLR Nikon D7000Body» вартістю 9759 грн. залишилися у користуванні відповідачки ОСОБА_4, позивач ОСОБА_2 погоджується з цим і просить врахувати належний йому розмір частки у цьому майні при визначенні його частки у автомобілі, вартість якого становить 98300 грн.

З урахуванням цієї обставини розмір частки ОСОБА_2 в автомобілі буде становити 31/50, а саме: ? вартості автомобіля - 49150 грн., ? вартості комп'ютера - 7449,5 грн., ? вартості фотокамери - 4879,5 грн.

Таким чином рішення суду першої інстанції слід скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення позову ОСОБА_2

Керуючись п. 2 ч. 1 ст. 307, п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 309, ст. 317 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Перемишлянського районного суду Львівської області від 25 травня 2015 року скасувати і ухвалити нове рішення.

Позов задовольнити.

Визнати недійсним договір купівлі - продажу автомобіля марки «Volkswagen Passat, B6», номер кузова НОМЕР_1, укладений 3 лютого 2015 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5.

Визнати право власності ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2) на 31/50 частку автомобіля марки «Volkswagen Passat, B6», номер кузова НОМЕР_1.

Судовий збір в сумі 860,54 грн. покласти на відповідачів і стягнути з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 по 430,27 грн. з кожного.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржене безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий :

Судді: