справа № 619/5924/14-ц
провадження 2/619/278/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 вересня 2015 р.Дергачівський районний суд Харківської області

в складі: головуючого - судді Калмикової Л.К.

при секретарі - Кривошей А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Дергачі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім»єю, визнання заповіту недійсним, визнання права власності в порядку спадкування за законом,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім»єю, визнання заповіту недійсним, визнання права власності в порядку спадкування за законом.

Позивач в обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2. померла ОСОБА_3. Після її смерті залишилась спадщина, яка складається з жилого будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1. Вказаний жилий будинок зареєстрований за померлою на підставі свідоцтва про право власності від 13.06.1995р., виданого виконкомом Козачолопанської селищної ради на підставі рішення № 225 від 13.06.1995р., що підтверджується довідкою Слатинського КП ТІ «Інвентарізатор».

За життя ОСОБА_3 заповіла ОСОБА_2 все своє майно, що складається з вказаного вище будинку.

Вважає заповіт ОСОБА_3, посвідчений 23.03.2011р. секретарем виконкому Козачолопанської селищної ради недійсним. Він та ОСОБА_3 прожили разом більш 30 років як чоловік та дружина.

З 1987р. до 1989 р. вони мешкали у с.Козача Лопань у її будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1. Потім виїхали проживати у Брянську область.

Дружина тяжко захворіла та переїхала проживати знов у с.Козача Лопань у 2013р. Він пізніше на три місяця переїхав на постійне місце проживання до с.Козача Лопань по вказаній вище адресі. До самої її смерті тільки він доглядав за нею.

Про те, що дружина заповіла своїй сестрі все своє майно, а саме будинок, він не знав.

Факт проживання однією сім'єю як чоловіка та дружини з спадкодавцем ОСОБА_3 підтверджується актом депутата Козачолопанської селищної ради від 31.07.2014р.

Вважає, що він як спадкоємець за законом має право на спадкування разом з спадкоємцем 2-ої черги ОСОБА_2, тому що він протягом тривалого часу опікувався та матеріально забезпечував свою жінку.

Просить визнати заповіт ОСОБА_3, посвідчений 23.03.2011р. секретарем виконкому Козачолопанської селищної ради Дергачівського району Харківської області, недійсним, встановити факт проживання його, ОСОБА_1, однією сім'єю зі спадкодавцем ОСОБА_3, померлою ІНФОРМАЦІЯ_2., надати йому право на спадкування після смерті ОСОБА_3 разом зі спадкоємцем ОСОБА_2, визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 на ? частину житлового будинку з надвірними будівлями, що розташовний за адресою: АДРЕСА_1.

В судовому засіданні позивач позов підтримав, надав пояснення аналогічні тим, що містить позовна заява.

Відповідач ОСОБА_2 позов не визнала. Пояснила, що дійсно ОСОБА_1 з 1987 р. приблизно 4 роки проживав з її рідною сестрою ОСОБА_3, але те, що вони вели спільне господарство і проживали, як сім'я, - їй невідомо.

В 1993 році ОСОБА_1 поїхав проживати в м.Брянськ Російської Федерації, куди згодом поїхала ОСОБА_3. Проте, остання постійно приїзджала до неї, відповідачки, додому і проживала з нею.

Останній раз вона приїхала в 2013р., поселилась у неї, тяжко захворіла, лікувалась у стаціонарі. ОСОБА_1 не приймав участі в її лікуванні, потім похованні, хоча повернувся в с.Козача Лопань, поселився в її- Кислої- будинок.

Щодо заповіту, то пояснила, що ініціатива по його складанню виходила виключно від її рідної сестри ОСОБА_3, ближчих родичів у неї не було.

Заслухавши сторони, свідків ОСОБА_4., ОСОБА_5, ОСОБА_6, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наступне.

Судом встановлено, що 01.04.2014 р. померла ОСОБА_3, яка проживала за адресою: АДРЕСА_1.

Вказаний жилий будинок був зареєстрований за нею на підставі свідоцтва про право власності від 13.06.1995р., виданого виконкомом Козачолопанської селищної ради на підставі рішення № 225 від 13.06.1995р.

За життя ОСОБА_3 23.03.2011 р. склала заповіт на ім'я своєї рідної сестри ОСОБА_2, який посвідчений секретарем Козачолопанської селищної Ради Дергачівського району Харківської області.

Позивач прохає визнати заповіт недійсним, тому що був вчинений під впливом помилки.

Як слідує зі ст. 229 ч.1 ЦК України якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним.

Істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов'язків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Помилка щодо мотивів правочину не має істотного значення, крім випадків, встановлених законом.

У разі визнання правочину недійсним особа, яка помилилася в результаті її власного недбальства, зобов'язана відшкодувати другій стороні завдані їй збитки.

Сторона, яка своєю необережною поведінкою сприяла помилці, зобов'язана відшкодувати другій стороні завдані їй збитки.

Як зазначив у позові позивач, помилка полягає в тому, що ОСОБА_3 мовби-то мала намір оформити заповіт на нього, а не на сестру.

Крім того, її сестра ОСОБА_2 усунулась від догляду за ОСОБА_3.

Проте, дані обставини, які до того ж не доведені позивачем, не дають підстав суду зробити висновок про те, що заповіт був складений ОСОБА_3 на ім'я ОСОБА_2 під впливом помилки.

Отже, підстав для визнання заповіту недійсним суд не вбачає.

Крім того, позивачем не доведено факт його проживання з ОСОБА_3 однією сім'єю на протязі більше 5 років.

З акта депутата від 31.07.2014р., засвідченого секретарем Козачолопанської селищної Ради Дергачівського району Харківської області ОСОБА_7 вбачається, що ОСОБА_1 і ОСОБА_3 проживали за адресою: АДРЕСА_1, « вели спільне майно», що є незрозумілим.

Допитані за клопотанням позивача свідки ОСОБА_8, ОСОБА_6, ОСОБА_5 не довели факт проживання ОСОБА_1 і ОСОБА_3 однією сім'єю.

Позовна вимога щодо надання позивачу права на спадкування свідчить про невірно обраний спосіб захисту, поскільки ст.15 ч.1 ЦК України передбачає, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання і не передбачає надання будь-якого права.

Позовна вимога щодо визнання за позивачем права власності в порядку спадкування за законом також не підлягає задоволенню, поскільки з вищезазначеного слідує, що позивач не є спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_3

В позовній заяві позивач посилається на ст.1224 ЦК України, яка передбачає усунення від права на спадкування, що взагалі не узгоджується з позовними вимогами.

Таким чином, позовна заява не підлягає задоволенню.

На підставі вищезазначеного, керуючись ст.ст.15,229,1264 ЦК України, ст.ст.10, 11, 27, 31, 57-60, 209, 212,215 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім»єю, визнання заповіту недійсним, визнання права власності в порядку спадкування за законом - відмовити повністю.

Апеляційна скарга може бути подана до Апеляційного суду Харківської області протягом 10 днів з дня проголошення рішення або отримання його копії, якщо особи, які приймали участь у справі, не були присцутні при проголошенні рішення.

Суддя Л. К. Калмикова