Провадження № 2/635/586/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

29 січня 2015 року Харківській районний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді Бобко Т.В.

секретар судових засідань - Щербак Є.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні у селищі Покотилівка Харківського району Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, яким просить зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь ОСОБА_3 за рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 30 січня 1998 року на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 до розміру 1/10 частини всіх видів заробітної плати щомісяця до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що згідно рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 30 січня 1998 року з нього на користь відповідача стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4, 1997 року народження у розмірі ? частини зі всіх видів заробітку щомісяця до досягнення дитиною повноліття. На теперішній час матеріальний стан позивача суттєво змінився, що не дає можливості сплачувати аліменти у розмірі ? частини з усіх видів заробітку щомісяця на утримання ОСОБА_5, оскільки на його утриманні на даний час знаходяться дружина ОСОБА_6, з якою він зареєстрував шлюб у 2010 році та яка тимчасово не працює, у зв'язку з доглядом за дітьми до досягнення ними трирічного віку, дві доньки ОСОБА_7 2012 року народження та ОСОБА_8 2014 року народження, які народилися від вказаного шлюбу, а також його мати ОСОБА_9 1951 року народження, яка є пенсіонеркою, проживає разом з ним та потребує його матеріальної підтримки. Зазначає, що у своїй власності не має будь-якого рухомого або нерухомого майна. Під час постановлення рішення просить врахувати положення ч. 2 ст. 182 СК України та суму прожиткового мінімуму, встановленого Законом України «Про державний бюджет України на 2014 рік».

У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, пояснив про обставини, викладені вище.

Представник відповідача ОСОБА_10, який діє на підставі довіреності, у судовому засіданні визнав позовні вимоги частково та не заперечував проти зменшення розміру аліментів, які стягуються з позивача на користь відповідача на утримання ОСОБА_4 до 1/6 частини з усіх видів заробітку позивача, а також пояснив, що він є дідусем неповнолітньої ОСОБА_4, яка проживає з п'ятого класу разом з ним та своєю бабусею, дружиною представника відповідача, та фактично знаходиться на їх утриманні, її мати після одруження з дитиною не проживає, однак надає матеріальну допомогу на утримання останньої приблизно у розмірі 1000-1200 гривень щомісяця та купує одяг.

Суд, вислухавши пояснення та доводи сторін, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідач є батьком неповнолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_2, видане Жовтневим відділом реєстрації актів громадянського стану 09 жовтня 1997 року).

Згідно зі ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно зі ст. 183 Сімейного Кодексу України частина заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом.

Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 30 січня 1998 року з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6 стягнуто на користь ОСОБА_3 щомісячно з усіх видів заробітку по ? частині на утримання дитини, ІНФОРМАЦІЯ_1 до її повноліття, починаючи з 30 грудня 1997 року.

На підставі вищевказаного рішення суду, 19 лютого 2007 року був виданий виконавчий лист №2-1044/1999 про стягнення з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6 на користь ОСОБА_3 щомісячно з усіх видів заробітку по ? частині на утримання дитини, ІНФОРМАЦІЯ_1 до її повноліття, починаючи з 30 грудня 1997 року.

Як вбачається з інформації, наданої Державною виконавчою службою у Ленінському районі м. Харкова №5479, на виконанні державної виконавчої служби у Ленінському районі м. Харкова знаходиться виконавчий лист №2-1044 від 19 лютого 2007 року Фрунзенського районного суду м. Харкова про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів.

Дані про наявність заборгованості по аліментам на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 відсутні.

Відповідно до ст. 192 СК України, зміна розміру аліментів, визначеного за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось з них.

Аналогічна правова позиція викладена в п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до якої розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Судом встановлено, що позивач перебуває у шлюбі, який був зареєстрований 21 серпня 2010 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції з ОСОБА_6, актовий запис №1437, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_5, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції 21 серпня 2010 року, під час реєстрації шлюбу ОСОБА_6 змінила прізвище на «ОСОБА_6». Від даного шлюбу ОСОБА_2 та ОСОБА_6 мають неповнолітніх дітей - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_8 (відповідно свідоцтво про народження серії НОМЕР_3, видане Комінтернівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції 13 грудня 2012 року та свідоцтво про народження серії НОМЕР_4, видане Комінтернівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції 27 лютого 2014 року). Батьком дітей зазначений позивач по справі.

Згідно довідки з місця проживання про склад сім'ї та прописку, виданої Комунальним підприємством «Жилкомсервіс» №4626 від 05 грудня 2014 року, позивач разом з дружиною ОСОБА_6 та неповнолітніми дітьми проживають та зареєстровані у АДРЕСА_1, власником якої є мати позивача - ОСОБА_9.

Таким чином, суд вважає доведеним наявність на утриманні позивача двох малолітніх дітей, а також дружини, яка враховуючи вік цих дітей, здійснює за ними догляд. Зазначені обставини в ході судового розгляду представником відповідача не заперечувалися.

Як вбачається з довідки про доходи, виданої Відокремленим підрозділом «Служба воєнізованої охорони» Державного підприємства «Південна залізниця» №НО-05-33/1071 від 02 грудня 2014 року, ОСОБА_2 працює у Відокремленому підрозділі «Служба воєнізованої охорони» Державного підприємства «Південна залізниця» на посаді Першого заступника начальника служби, загальна сума доходу за період з вересня 2014 року по листопад 2014 року за виключенням аліментів становить 16047,14 гривень, зі змісту вказаної довідки також вбачається, що із заробітної плати ОСОБА_2 утримуються аліменти, загальний розмір сплачених аліментів за період з вересня 2014 року по листопад 2014 року становить 3182,22 гривень.

Таким чином, судом встановлено, що вищевказані обставини, у зв'язку з якими змінився матеріальний та сімейний стан позивача, виникли після ухвалення судом рішення про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та є підставою для зменшення розміру аліментів.

Разом з тим, відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує в тому числі стан здоров'я та матеріальне становище дитини та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

За таких обставин, з урахуванням встановленого рішенням суду розміру аліментів на утримання неповнолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, а саме ? частини з усіх видів заробітку позивача, суд вважає можливим зменшити розмір аліментів до 1/7 частини доходу позивача, при цьому суд враховує мінімальний розмір аліментів, встановлений ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України - 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що станом на момент розгляду справи складає 1286 гривень для дитини віком від 6 до 18 років.

Крім того суд враховує, що у разі зменшення розміру аліментів до 1/7 частини, загальний розмір відрахувань із заробітної плати позивача не буде перевищувати 50%, як це встановлено Законом України «Про виконавче провадження», а сума заробітної плати, яка залишається позивачу після всіх відрахувань не є нижчою від прожиткового мінімуму, встановленого Законом України «Про державний бюджет України на 2015 рік».

Доводи позивача в обґрунтування своїх вимог щодо зменшення розміру аліментів до 1/10 частини його доходу про те, що на його утриманні знаходиться також мати ОСОБА_9 суд не приймає, виходячи з наступного.

ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_10 є пенсіонеркою, що підтверджується пенсійним посвідченням серії НОМЕР_6 від 12 грудня 2006 року, зі слів позивача встановлено, що вона отримує пенсію у розмірі 1050 гривень щомісяця.

Позивачем в ході судового розгляду не надано беззаперечних, належних та допустимих доказів на підтвердження його доводів про те, що ОСОБА_9 потребує його допомоги та матеріальної підтримки.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

Оскільки в ході судового розгляду з пояснень сторін, а також з інформації, наданої Державною виконавчою службою у Ленінському районі м. Харкова №5479 судом встановлено, що відповідач під час повторної реєстрації шлюбу змінила прізвище з «ОСОБА_3 на «ОСОБА_3», суд стягує з ОСОБА_2 аліменти у розмірі 1/7 частини його доходу на утримання неповнолітньої ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3.

Відповідно до роз'яснень, які містяться у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів"у новому розмірі аліменти у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я платника або одержувача аліментів сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Щодо позовних вимог позивача в частині анулювання виконавчого листа по справі №2-1044/1999 про стягнення з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6 на користь ОСОБА_3 щомісячно з усіх видів заробітку у розмірі ? частини на утримання дитини задоволенню суд зазначає наступне.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Згідно ст.4 ЦПК України суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачений ст..16 ЦК України.

Зазначений позивачем спосіб захисту його прав у вигляді анулювання виконавчого листа не передбачений діючим законодавством в якості способу захисту прав.

На підставі викладеного, керуючись ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», ст.ст. 180, 182, 183, 184, 192 Сімейного Кодексу України, ст. 16 ЦК України, ст.ст 3,4,10,11, 60, 61, 212-215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів - задовольнити частково.

Зменшити розмір аліментів на утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, які підлягають стягненню з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6 на користь ОСОБА_3 згідно рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 30 січня 1998 року - стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженця м. Баку (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/7 частини доходу відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги. Особами, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: