Справа №359/7069/15-ц
Провадження №2/359/2123/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1 жовтня 2015 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого Борця Є.О.,

при секретарі судового засідання Коробові О.П.,

за участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим будинком,

встановив:

В липні 2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаним позовом та обґрунто-вує його тим, що вона є власницею квартири АДРЕСА_1. В цій квартирі зареєстровано місце проживання ОСОБА_2 Рішенням Бориспіль-ського міськрайонного суду від 8 грудня 2014 року шлюб між сторонами розірваний. Понад один рік відповідач не проживає в квартирі. Тому позивач просить суд визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою №79 по вул. Київський шлях, 2/4 в м. Борисполі.

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримує позов та просить суд задовольнити його.

ОСОБА_2 не зявився у судове засідання. Він завчасно у встановленому порядку повідомлений про час та місце розгляду цивільної справи. Ця обставина підтверджується розпискою про вручення йому судової повістки (а.с.18). Відповідач надіслав заяву про роз-гляд цивільної справи в його відсутності (а.с.19).

Вислухавши пояснення позивача та дослідивши письмові докази, суд дійшов до виснов-ку, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що 18 листопада 1989 року сторони уклали шлюб. Ця обставина підтверд-жується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії IV-БК №294114 від 18 листопада 1989 року (а.с.8).

2 липня 1996 року вони вселились в квартиру АДРЕСА_2. Ця обставина підтверджується записами в паспортах громадян України серії СК №180 473 від 11 червня 1996 року (а.с.5 зворот) та серії СТ №362045 від 10 жовтня 2013 року (а.с.6 зворот).

У такий спосіб ОСОБА_1 та ОСОБА_2 набули право користування кварти-рою.

5 червня 1997 року сторони приватизували квартиру. На підставі свідоцтва про право власності на житло №3394 від 5 червня 1997 року (а.с.20) ОСОБА_1 належало право власності на ? частку в цьому обєкті нерухомого майна.

12 червня 2014 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 уклали з позивачем договір дару-вання (а.с.10), за яким вони безоплатно відчужили у власність ОСОБА_1 інші ? частки в квартирі.

Після цього у відповідача залишилось право користування квартирою як члена сімї власника цього обєкту нерухомого майна.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 8 грудня 2014 року (а.с.9) шлюб між сторонами розірваний.

Як розяснив Верховний Суд України в правових позиціях з приводу застосування жит-лового законодавства, розірвання шлюбу не припиняє право колишнього члена сімї власни-ка квартири на користування нею. Оскільки право члена сімї власника квартири, який не є співвласником, на користування цією квартирою згідно зі ст.156 ЖК України обумовлено наявністю сімейних відносин і спільним із ним проживанням у даній квартирі. Виходячи з цього особа може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщенням у належній власникові квартирі, якщо вона одночасно не входить у склад сімї останнього і перейшла проживати в інше місце.

В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що після розір-вання шлюбу ОСОБА_2 перейшов проживати в інше житло.

З огляду на це суд вважає, що після розірвання шлюбу право ОСОБА_2 на користу-вання квартирою №79 по вул. Київський шлях, 2/4 в м. Борисполі не припинилось.

Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на корис-тування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно з ч.1 ст.60 ЦПК України позивач зобовязаний довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог.

Встановлено, що ОСОБА_1 не надала суду жодного доказу на підтвердження того, що відповідач не проживає в квартирі понад один рік. В ході розгляду цивільної справи у виконання ч.4 ст.10 ЦПК України суд неодноразово розяснював позивачу право заявити клопотання про приєднання нових письмових доказів або про допит свідків для доведення цієї обставини. Однак ОСОБА_1 проігнорувала ці розяснення та не вжила жодного з зазначених процесуальних заходів.

З огляду на це суд вважає, що підстави для визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою №79 по вул. Київський шлях, 2/4 в м. Борисполі відсутні.

Керуючись п.2 ч.1, ч.3 ст.208, ч.1-ч.3 ст.209, ст.ст.212-215, ч.1 ст.218 ЦПК України, суд

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим будинком відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області шляхом подачі апеляційної скарги через Бориспільський міськрайонний суд: позивачем протягом 10 днів з дня його оголошення, відповідачем протягом 10 днів з дня отримання копії рішен-ня суду.

Суддя

Бориспільського міськрайонного суду ОСОБА_4