Справа № 629/5526/14-ц
Номер провадження 2/629/233/15
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20.07.2015 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області в складі
головуючої - судді - Мішуровської С.Т.,
секретаря судових засідань ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Лозова Харківської області цивільну справу за уточненим позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Лозівського дошкільного навчального закладу (ясла-садок) № 12 «Світлячок», третіх осіб: Служби у справах дітей Лозівської міської ради Харківської області, Відділу освіти Лозівської міської ради Харківської області про стягнення моральної шкоди, завданої ушкодженням здоровя внаслідок скоєння злочину, -
у с т а н о в и в:
В судовому засіданні ОСОБА_2 підтримала позовну заяву, пояснила, що 04.07.2014 року вона відвела свого онука до дитячого садка № 12. Коли прийшла його забирати то побачила, що на обличчі малолітнього онука синці, подряпини, на футболці та на шортах сліди крові, онук їй розповів, що ОСОБА_7 вранці кинувся до нього дратися, його вітчим стояв рядом, потім ОСОБА_8 ударив його в ніс, підняв за футболку та почав трясти і потягнув до вихователя. ОСОБА_9 був дуже знервований, не міг спати, у нього боліла голова, декілька днів хворів. Вона обурена такою поведінкою дорослої людини і вважає, що за таке знущання над дитиною ОСОБА_3 повинен відшкодувати моральну шкоду, яка виразилася в фізичних та душевних стражданнях малолітнього онука, образ життя дитини змінився, він кілька днів був засмучений.
Відповідч ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що він є вітчимом ОСОБА_7. Вова весь час скаржився, що ОСОБА_2 його та інших дітей б`є. Він привів свою дитину в дитячий садок. Повертаючись додому, коли обернувся, то побачив, що ОСОБА_7 б`є якійсь хлопчик, ОСОБА_7 спробував дати отпір, як він його вчив, але той був сильніший, почав бити ОСОБА_7, він підскочив, схопив хлопця за футболку, смикнув його та тільки тоді припинилося побиття ОСОБА_7. До того ж суму, яку просить позивачка, на відшкодування моральної шкоди вона є несоразмірною з скоєним, він отримує мінімальну заробітну плату, а у нього на утриманні четверо дітей, його троє та дитина від дружини.
Представник третьої особи Лозівського дошкільного навчального закладу (ясла-садок) № 12 «Світлячок», ОСОБА_5, пояснила, що працює завідуючою дитячого садка. Коли стався даний інцидент, вона знаходилася в щорічній відпустці. Зі слів вихователя та інших робітників може сказати, що між дітьми ОСОБА_2 та ОСОБА_10 виникла сварка, в бійку втрутився вітчим ОСОБА_10, розтянув дітей, схопив ОСОБА_2 за футболку та притягнув до вихователя. Працівники дитячого садка, вихователь ОСОБА_6 та ОСОБА_11, яка виконувала обовязки завідуючої, отримали догану за неналежне виконання своїх посадових обов`язків.
Представник третьої особи Відділу освіти Лозівської міської ради Харківської області ОСОБА_12, пояснила, що позов не визнає, в діях працівників дітячого садка вини не вбачає, не зважаючи на це працівникам дітячого садка було оголошено догани. Також не було встановлено факту нанесення ОСОБА_3 ударів дитині. Просила відмовити в задоволенні позову.
Свідок ОСОБА_11Ю.в судовому засіданні пояснила, що виконувала обов'язки завідуючої дитячого садка, конфлікт стався під час прийому дітей, ОСОБА_2 та ОСОБА_7 посварилися, медсестра оглянула їх і потім доповіла їй, повідомили, що між дітьми виникла сварка, їх розборонили, батько дитини силу не застосовував. Вову забрала мати, а ОСОБА_2 весь день грався, ніяких відхилень в самопочутті виявлено не було. Бабушка забрала його біля 17.00 год, перед нею вибачилися.
Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні пояснила, що працює вихователем в черговій групі. Під кінець зміни до неї підійшла вихователь ОСОБА_6 з Валіком, вони дочекались бабусю, потім підійшов методист. Дитина почувала себе добре, ніяких ознак поганого самопочуття не було. Що сталося зранку не бачила.
Свідок, вихователь дитячого садка ОСОБА_6, в удовому засіданні пояснила, що 04.07.2014 році, вранці, коли вона приймала дітей, які приходили в дитячий садок та спілкувалася з їх батьками, діти ОСОБА_2 та ОСОБА_10 забігли за будинок дитячого садка, через кілька хвилин, вона побачила, що вітчим ОСОБА_7 тягне за футболку ОСОБА_2, вона зробила йому зауваження, забрала дитину. З носа дитини бігла кров, медсестра, яка була поруч, забрала дитину. Через деякий час ОСОБА_2 вже бігав разом з іншими дітьми. Не бачила, щоб ОСОБА_3 ударив ОСОБА_2.
Свідок ОСОБА_14, в судовому засіданні пояснила, що вона працює в дитячому садку медсестрею. 04.07.2014 року, знаходячись на роботі, її покликали в зв`язку з тим, що у дитині ОСОБА_2 Валенттина йшла кров з носа. У ОСОБА_2 часто з носа йде кров, вона дала йому медичну допомогу і дитина побігла гратися.
Суд, заслухавши пояснення сторін, свідків, вивчивши матеріали справи, давши добутому правової оцінки, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.
Позивачка є опікуном над малолітнім онуком ОСОБА_15, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується рішенням Лозівської міської ради Харківської області від 27 вересня 2011 року «Про надання статусу дитини, позбавленої батьківського піклування».
Позивачка з онуком ОСОБА_2 проживають в ІНФОРМАЦІЯ_2, на м-ні 2 в буд.15 в кв.55, що підтверджується довідкою Комунального підприємства «Житлова управляюча компанія від 22.10.2014 року.
ОСОБА_4 Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 17.11.2014 року вбачається, що ОСОБА_3 притягнутий до адміністративної відповідальності за дрібне хуліганство, яке виразилося в порушенні громадського порядку на території дитячого садка, в хапанні за одежу малолітнього ОСОБА_16
Із постанови старшого слідчого СВ Лозівського МВ ГУМВС В Харківській області від 19 вересня 2014 року про закриття кримінального провадження заначено, що на території дитячого садка № 12 в м. Лозова ОСОБА_3 підняв ОСОБА_2 за футболку над землею, потрусив його.
Згідно висновку судово-медичної експертизи від 31.07.2014 року встановлено, що у ОСОБА_2 на час обстеження мали місце садна в області спинки носу справа та зліва, на лівому скаті носу, в області середньої третини та у зовнішнього краю лівої надбрівної дуги, на лівій щоці ближче до кута роту, в правій над - та підключичних областях, по переднім поверхням обох колінних суглобів, що за ступенем тяжкості відноситься до легких тілесних ушкоджень, а також встановлено, що не виключно утворення частини з вказаних тілесних ушкоджень в результаті падіння з висоти росту. Під час досудового слідства факт спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_3 малолітньому ОСОБА_2 не встановлений.
Працівники дитячого садка, вихователь ОСОБА_6 та ОСОБА_15, яка заміщала завідуючу дитячим садком, за інцидент між дітьми, у який втрутилася стороння особа, внаслідок чого ОСОБА_2 отримав зовнішні пошкодження обличчя, що призвело до носової кровотечі, отримали догану за неналежне виконання своїх посадових обов`язків під час ранкового прийому дітей до дошкільного навчального закладу, що підтверджується наказами відділу освіти Лозівської міської ради Харківської області від 15.07.2014 року.
Згідно ОСОБА_4 Верховного Суду України N 9 від 24.10.2003, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 440 і 450 ЦК шкода, заподіяна особі, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 хапав малолітню дитину, смикав її за футболку, що підтверджується показаннями свідків, постановою про притягнення його до адміністративної відповідальності, яка не оскаржена, та ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження від 19 вересня 2014 року, тому суд вважає, що існує причинний зв`язок між противоправними діями ОСОБА_3 та шкодою, яку він задав малолітньому ОСОБА_2.
Згідно ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
Підставою виникнення права на відшкодування шкоди, завданої малолітньому чи неповнолітньому, є протиправна поведінка особи, яка порушує субєктивні права дитини, що тягне за собою настання негативних наслідків майнового чи немайнового характеру або створює загрозу настання таких наслідків. Таким чином, підстава відповідальності внаслідок завдання шкоди і підстава застосування способу захисту співпадають. Потерпілий набуває права на відшкодування шкоди у випадку порушення його майнових чи немайнових прав. Право на відшкодування шкоди слід розуміти як юридичну можливість малолітнього чи неповнолітнього вимагати від зобовязаної особи, компенсації понесених або майбутніх витрат і можливості задоволення цих вимог.
Під шкодою, завданою життю або здоровю дитини, розуміють негативні наслідки у вигляді пошкодження чи розладу здоровя (каліцтво, хвороба, в тому числі і професійний, психічний розлад), фізичні і моральні страждання; (ч.1 ст.1199 нового ЦК України).
Реалізувати самостійно свої права малолітній чи неповнолітній власними діями не може, оскільки немає належного обєму дієздатності. В таких випадках в реалізації цього права приймають участь батьки (законні представники).
Згідно ст. 1199 ЦК України у разі каліцтва або іншого ушкодження здоровя малолітньої особи фізична або юридична особа, яка завдала цієї шкоди, зобовязана відшкодувати витрати на її лікування, протезування, постійний догляд, посилене харчування, тощо.
Згідно ст. 1167 ЦПК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Що стосується вимоги про стягнення моральної шкоди, то позивачка не обґрунтувала вимогу про стягнення моральної шкоди саме в розмірі 10 000 грн.
Суд враховує також матеріальний стан ОСОБА_3, який працездатний, працює у фізичної особи підприємця, займає посаду продавця непродовольчих товарів, отримує заробітну плату в розмірі 1400 грн, що підтверджується довідкою про заробітну плату від 10.02.2015 року. (а.с. 54). ОСОБА_3 має четверо дітей, що підтверджується їх свідоцтвом про народження, та з нього проводяться стягнення на дитину від першого шлюбу ( а.с. 59).
Однак, суд вважає, що дитині заподіяна моральна шкода, яка виразилася в причинені фізичного болю, душевних страждань, оскільки дитина була беззахисна, до неї було застосовано насильство, тому суд вважає за необхідне стягнути моральну шкоду з ОСОБА_3 на користь позивачки в розмірі 1000 грн.
Позивачка просить стягнути заподіяну моральну шкоду онуку солідарно також з дитячої установи.
Суд вважає, що позивачка необґрунтовано просить стягнути солідарно шкоду як з ОСОБА_3 так і з дитячого закладу, оскільки вина ОСОБА_3 визначена, та в даному випадку не передбачена відповідальність у солідарному порядку.
Позивачка просить стягнути судові витрати за отриману правову допомогу в розмірі 1500 грн., посилаючись на те, що оплатила послуги адвокату ОСОБА_17, який підтвердив дане у судовому засіданні, надав довідку.
В матеріалах справи знаходиться прибутковий касовий ордер по договору на здійснення правової допомоги в розмірі 1500 грн.
Згідно ст.1 Закону України Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.
Суд, враховує, що представник позивача, адвокат ОСОБА_17А надавав правову допомогу ОСОБА_2, а саме: складав позовну вимогу, неодноразово представляв та захищав її права в судових засіданнях, тому вважає за можливе стягнути судові витрати з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача в розмірі 1 500 грн.
Розподіл судових витрат суд вирішує в порядку ст. 88 ЦПК України.
Керуючись ст.ст. 6,8, 10, 11, 61, 213-215 ЦПК України, ст.ст. 1167,1199 ЦК України, суд
Уточнені позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Лозівського дошкільного навчального закладу (ясла-садок) № 12 «Світлячок», третіх осіб: Служби у справах дітей Лозівської міської ради Харківської області, Відділу освіти Лозівської міської ради Харківської області про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої ушкодженням здоровя внаслідок скоєння злочину задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, який мешкає за адресою: м. Лозова Харківської області, мікр. 34 АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, яка мешкає за адресою: м. Лозова Харківської області, мікр. 2 АДРЕСА_2, моральну шкоду в розмірі 1000 гривень та витрати на правову допомогу в розмірі 1500 гривень.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, який мешкає за адресою: м. Лозова Харківської області, мікр. 34 АДРЕСА_1, на користь держави судові витрати в сумі 243,60 грн.
Рішення може бути оскаржено в апеляційний суд Харківської області шляхом подання через Лозівський міськрайонний суд Харківської області апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів після його проголошення.

Суддя С.Т.Мішуровська