Справа № 489/4323/15-ц
Номер провадження 2/489/2096/15
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

20 жовтня 2015 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Кокорєва В. В.,

при секретарі Антоненко А. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (далі-позивач) до ОСОБА_2 (далі-відповідач 1), ОСОБА_3 ( далі-відповідач 2), третя особа - приватний нотаріус ОСОБА_4, Комунальне підприємство "Миколаївське міжміське бюро технічне інвентаризації" про визнання права власності,

встановив

В червні 2015 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що між сторонами був укладений договір купівлі-продажу. Зазначає, що у вказаному договорі допущена помилка, а саме: не вказано площу ще однієї кімнати розміром 9, 0 кв. м. За таких обставин, позивач позбавлений можливості розпорядитись вказаною квартирою. На підставі викладеного, просить суд визнати за ним право власності на спірну квартиру.

Позивач в судовому засіданні свої вимоги підтримав, просив позов задовольнити.

Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суду невідомо.

Ухвалою суду вирішено проводити заочний розгляд справи.

Дослідивши докази у справі, суд встановив такі обставини та відповідні правовідносини.

09.02.2012 було укладено договір купівлі-продажу між ОСОБА_5, який діяв від імені ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_1, за яким остання придбала у власність квартиру №115 спільного заселення за адресою: вул. Космонавтів, 80 в м. Миколаєві.

В п. 1. 3. вказаного договору зазначено, що право власності на вказані дві кімнати спільного заселення зареєстровано згідно витягу про реєстрацію прав власності на нерухоме майно. Позивач посилається на те, що у цьому пункті помилка, оскільки не зазначена ще одна кімната.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів можуть бути в тому числі і визнання права.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

У відповідності до вимог ст. 392 ЦК України - власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також в разі втрати документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до п. 6.12 п. 6 Правил ведення нотаріального діловодства, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 22.12.2010 р. № 3253/5, текст нотаріально оформлюваного документа (договору, заповіту, довіреності, заяви тощо) повинен бути викладений зрозуміло, чітко, грамотно, не повинен мати підчисток, з дотриманням вимог чинного законодавства. У разі якщо текст нотаріально оформлюваного документа викладено неграмотно, нечітко (незрозуміло), зміни чи доповнення до нього вносяться та оформлюються нотаріусом у порядку, встановленому законодавством.

У п. 6.13 п. 6 Правил у разі допущення помилки у тексті нотаріально оформлюваного документа, який не потребує підпису особи, що звернулася за вчиненням нотаріальної дії (свідоцтва, виданого нотаріусом, копії документа, дубліката документа тощо), внесення дописок чи виправлень до тексту документа здійснюється за заявою такої особи, зареєстрованою в Журналі реєстрації вхідних документів.

Виправлення помилки застерігається нотаріусом, який вчиняв нотаріальну дію, після посвідчувального напису, із зазначенням дати та проставленням свого підпису і печатки на такому застереженні.

Згідно ст. 50 Закону України "Про нотаріат" нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач отримала відмову нотаріуса від 05.10.2015 про виправлення помилки в договорі купівлі-продажу у зв'язку з тим, що помилку було допущено не нотаріусом, а ММБТІ при видачі Витягів з реєстру прав власності на нерухоме майно. Рекомендовано звернутися до суду з даним питанням.

Оскільки судом встановлено, що позивач отримав відмову нотаріуса про виправлення помилки, а позивач фактично є власником вказаних у договорі купівлі-продажу від 10.02.2012 двох та однієї кімнати у квартирі спільного заселення №115 по вул. Космонавтів, 80 в м. Миколаєві, суд вважає за необхідне визнати за позивачем право власності на вище зазначені кімнати.

Проте суд звертає увагу, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, оскільки позивач просив суд визнати право власності за ним на трикімнатну квартиру АДРЕСА_1, а під час дослідження доказів у справі було встановлено, що позивачем здійснювалися самочинне будівництво відповідно до копії технічного паспорту від 14.04.2015. На самочинне перебудоване майно право власності в судовому порядку не визнається. Позивачу належить оформити перебудову у встановленому законом порядку. За таких обставин, суд не може визнати право власності на всю спірну трикімнатну квартиру.

Дослідивши докази долучені до матеріалів справи щодо їх належності і допустимості, оцінивши їх в сукупності, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 3, 15, 88, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд

вирішив

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на:

- одну кімнату у квартирі спільного заселення, розташованій за адресою: місто Миколаїв, вулиця Космонавтів, будинок № 80 (вісімдесят)АДРЕСА_2 (сто п'ятнадцять). Загальна площа: 14,5 кв. м., житлова площа: 10,2 кв. м.;

- дві кімнати у квартирі спільного заселення, розташованій за адресою: місто Миколаїв, вулиця Космонавтів, будинок № 80 (вісімдесят)АДРЕСА_2 (сто п'ятнадцять). Загальна площа: 42,2 кв. м., житлова площа: 16,9 кв. м. та 9,0 кв. м.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене відповідачем шляхом подачі апеляційної скарги апеляційному суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржено позивачем до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя В. В. Кокорєв