Дата документу 21.05.2015
справа № 320/3051/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2015 року м. Мелітополь

Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Ковальової Ю.В.,

при секретарі Черемісіної О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулась до суду, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої дочки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі в розмірі 5 000 грн. щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, при цьому пояснила, що 07.08.2004 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, однак на теперішній час їхнє сімейне життя не склалося і з серпня 2014 року вони фактично не проживають однією сім'єю. Від даного шлюбу вони мають малолітню доньку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні, спору про батьківство дитини не має. Її середня заробітна плата на даний час складає 2 398 грн. Відповідач ніякої добровільної допомоги на утримання дитини не надає, хоч відповідно до закону зобов'язаний це робити, аліменти нікому не сплачує, інших дітей та непрацездатних батьків не має, стягнень за виконавчими документами з нього не проводиться. У зв'язку з вищевикладеним та тим, що в умовах стрімкого подорожчання життя їй дуже важко самостійно утримувати дитину, оскільки дочка розвивається та потребує додаткових витрат на розвиток здібностей тощо, позивачка змушена звернутися до суду з даним позовом. Зокрема, витрати позивача на дитину складаються з: витрат на обід у групі продовженого дня, яку дитина відвідує 22 рази на місяць у зв'язку з тим, що позивачка працює повний робочий день, а за дитиною нікому доглядати - 13 грн. за 1 день (22 /кількість занять на місяць/ х 13 грн. /вартість обіду/ = 286 грн.); витрати на заняття з репетитором з англійської мови, які дитини відвідувала в період 2013 року - початок 2015 року 15 разів на місяць (15 /кількість занять на місяць/ х 35 грн. /середня вартість одного заняття/= 525 грн.); витрати на оплату занять у танцювальному гуртку, вартість якого на місяць складає 150 грн.; витрати на оплату щомісячних благодійних внесків, сума яких за рік складає 470 грн.; витрати на оплату проїзду у міському транспорті в день - 6 грн., за місяць - 132 грн.; витрати на лікування, оскільки дитина часто хворіє і потребує періодичного нагляду і лікування у ЛОР-лікаря. Загальна сума додаткових витрат без врахування медикаментів та інших непередбачуваних витрат складає 1133 грн. на місяць. З врахуванням вартості медикаментів ця сума збільшується в рази. Відповідач має постійний стабільний дохід від своєї підприємницької діяльності, а саме: утримання готелю "Діана" в м. Мелітополі. Оскільки даний дохід відповідача має сезонний характер та частина доходу отримується неофіційно, позивачка вважає за доцільним визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

В судовому засіданні позивачка підтримала позовну заяву по вказаним в ній доводам та підставам, просила задовольнити позов в повному обсязі.

Відповідач та його представник в судовому засіданні визнав частково позовні вимоги, згоден сплачувати аліменти на утримання доньки в твердій грошовій сумі в розмірі 1 000 грн., надав письмові заперечення та пояснення, в яких зазначив, що він постійно матеріально допомагає дочці, а саме, купує дитячі речі, поповнює рахунок на номер мобільного зв'язку, надає кошти на перебування дитини в школі і несе інші витрати, пов'язані з утриманням і вихованням дитини. В підтвердження вказаних витрат відповідач, чеки та інші документи не зберігав, оскільки не думав, що позивач звернеться до суду з даним позовом. Отже, твердження позивача про те, що він ухиляється від утримання доньки, вважає необґрунтованими. В останній час він не отримує дохід від своєї підприємницької діяльності, який є мінливим залежно від сезону, і більше того, має заборгованість зі сплати податків у розмірі 16 363, 98 грн., що підтверджується актом № 610-20 від 08.05.2015 року. В травні 2015 року відповідач влаштувався на роботу водієм на півставки до ПП " ММК" з окладом 1000 грн. на місяць. Крім того, на його утриманні знаходяться його мати - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та онкохворий батько - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується відповідними довідками. Тобто, у випадку стягнення з нього аліментів в розмірі 5 000 грн. щомісячно, йому не залишиться засобів на існування. Згідно довідки податкової інспекції дохід відповідача від провадження господарської діяльності склав за 2014 рік - 68 345 грн. Однак це сума валового доходу відповідача без врахування витрат, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності, сплатою податків та внесків, які він зазнав в розмірі - 53 103, 40 грн. Тобто, чистий прибуток відповідача за 2014 рік становить 15 241, 60 грн., а за один місяць - 1270, 13 грн. Крім того, витрати на оплату природного газу, електроенергії та водопостачання розраховані за старими тарифами, які, починаючи з квітня 2015 року зросли в декілька разів. Таким чином, матеріальне становище відповідача не дозволяє йому сплачувати позивачу аліменти в розмірі, що перевищує 1000 грн. на місяць.

Крім того, відповідач в судовому засіданні зазначив, що, будучи директором готелю, іноді зазначав суму доходу, яка не відповідала дійсності. Також зазначив, що в залежності від прибутку готовий збільшувати витрати на дитину, але офіційно, рішенням суду, обмежити аліменти саме в розмірі 1000 грн. щомісяця.

Суд, вислухавши думку сторін, вивчивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини, схваленої Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1989 року, і ратифікованої Верховною Радою України 27.02.1991 року, кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначення розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Частина друга статті 184 СК України передбачає, що визначений судом у твердій грошовій сумі розмір аліментів, підлягає індексації відповідно до закону.

Згідно ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Судом встановлено наступне.

07 серпня 2004 року між сторонами відділом реєстрації актів цивільного стану Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області, зареєстровано шлюб, актовий запис № 473, про що свідчить копія свідоцтва про одруження. /а.с. 5/.

Від даного шлюбу сторони мають малолітню доньку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає разом з позивачкою /а.с. 6/.

Угоди про спосіб утримання дитини між сторонами не досягнуто.

Як вбачається з копії довідки про доходи позивача, вона працює на посаді завідуючої бібліотеки 44 Гарнізонного будинку офіцерів м. Мелітополь та за період з 01 жовтня 2014 року по 31 березня 2015 року їй нараховано та виплачено - 14 389, 88 грн. /а.с. 11/.

Позивач несе витрати на утримання та виховання дитини, які складаються з: витрат на обід у групі продовженого дня, яку дитина відвідує 22 рази на місяць в розмірі 13 грн. за 1 день (22 /кількість занять на місяць/ х 13 грн. /вартість обіду/ = 286 грн.); витрати на заняття з репетитором з англійської мови; витрати на оплату занять у танцювальному гуртку, вартість якого на місяць складає 150 грн.; витрати на оплату щомісячних благодійних внесків, сума яких за рік складає 470 грн.; витрати на оплату проїзду у міському транспорті в день - 6 грн., за місяць - 132 грн.; витрати на лікування дитини, що підтверджується копіями відповідних документів, які є в матеріалах справи. /а.с. 12-16/.

Згідно копії довідки про доходи відповідача, який є фізичною особою- підприємцем від 08.05.2015 року його дохід, отриманий від провадження господарської діяльності за період з 01.01.2014 року по 31.12.2014 року склав - 68 345, 00 грн.

При цьому суд критично сприймає розрахунок відповідача, згідно з яким його місячний дохід за вирахуванням витрат, пов»язаних з господарською діяльністю складає 1270,13 грн., оскільки зазначення такого розміру доходу є таким, що суперечить суті провадження бізнесу (ділової мети), враховуючи також твердження відповідача про зазначення ним при складанні звітності інформації, що не відповідає дійсності.

Крім того, суд не приймає до уваги зазначення відповідачем при складанні вказаного розрахунку, витрат на електроенергію в розмірі 12000 грн. на рік. Оскільки в рахунку на оплату електроенергії, наданому відповідачем вказано адресу: АДРЕСА_1, тоді як готель, відносно якого провадить господарську діяльність відповідач, розташований за адресою: АДРЕСА_2. Отже, витрати з оплати електроенергії за вищевказаною адресою не можна віднести до витрат, пов»язаних із здійсненням господарської діяльності з утримання готелю.

Крім того, відповідачем не доведено сплату послуг з охорони та інтернету в розмірі 3360 грн.

Як вбачається з копії довідки голови квартального комітету Мелітопольської міськради народних депутатів від 08.05.2015 року, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 мешкає за адресою: АДРЕСА_1 та разом з ним проживають бабуся - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 /а.с. 33/.

Суд не приймає до уваги зазначення у вказаній довідці знаходження даних осіб на утриманні відповідача, оскільки голова квартального комітету не є особою, уповноваженою встановлювати даний факт. Крім того, відповідач у судовому засіданні пояснив, що знаходження на утриманні він розуміє як надання посильної допомоги в середньому у 2000 грн. щомісяця з його боку бабусі, матері та батьку, який на даний момент є онкологічно хворим. Також зазначив, що вказані особи отримують пенсію.

При визначенні розміру аліментів, який підлягає стягненню з відповідача на утримання дитини, суд враховує матеріальне становище відповідача, той факт, що він займається бізнесом, матеріально допомагає батькам та бабусі пенсійного віку, відсутність в нього інших неповнолітніх дітей, також враховує матеріальне становище позивачки, а також виходячи з засад справедливості, добросовісності, розумності та необхідності створення державою однакових умов для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, а тому, з урахуванням вказаних обставин, суд вважає, що є всі підстави для стягнення з відповідача аліментів на користь позивачки на утримання малолітньої дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісячно з урахуванням індексації, починаючи з 06 квітня 2015 року і до її повноліття.

Суд вважає доводи відповідача стосовно обмеження розміру аліментів в 1000 грн., а, в подальшому, він, залежно від розміру його доходу буде збільшувати витрати на дитину шляхом купівлі необхідних речей тощо непереконливими та такими, що порушують права дитини на достатній рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Доводи відповідача про тяжке захворювання його батька, яке потребує коштовного лікування, про незначні, на його думку, доходи від бізнесу не дають підстав для висновку про неможливість сплати відповідачем аліментів в розмірі 2000 грн. на утримання єдиної дитини сторін.

Також, на неправдивість, непослідовність на нелогічність доводів відповідача стосовно отримання ним доходу від підприємницької діяльності у 1270,13 грн. на місяць вказує ще й той факт, що, за словами відповідача, на допомогу батькам в останній час він витрачає в середньому суму у 2000 грн. на місяць, ще й допомагає при цьому дитині, що є більшою порівняно з сумою отриманого ним доходу.

У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрованого фізичною особою-підприємцем, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_9, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, проживаючої за адресою: АДРЕСА_3 аліменти на утримання малолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 /двох тисяч/ гривень щомісячно, починаючи з 06 квітня 2015 року і до її повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрованого фізичною особою-підприємцем, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 судовий збір у сумі 243 /двісті сорок три/ гривні 60 копійок на користь держави.

В решті позову -відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Запорізької області через Мелітопольський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Ю.В. Ковальова