Провадження № 2/344/831/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2015 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області

в складі : головуючого - судді : Барашкова В.В.

за участю секретаря Струк Л.М

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Івано-Франківську обєднану цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, про встановлення факту проживання однією сімєю, визнання права спільної сумісної власності та визнання права власності на 1/2 частину нерухомого майна, зустрічним позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання права власності у порядку спадкування за законом, виселення та зобовязання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сімєю, визнання права спільної сумісної власності та визнання права власності на 1/2 частину нерухомого майна, мотивуючи вимоги тим, що позивачка разом з ОСОБА_4 вели спільне домашнє господарство, мали єдиний сімейний бюджет, організовували спільні заходи, працювали разом, допомагали та підтримували один одного в усіх життєвих ситуаціях. У звязку з тим , що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 спільно проживали однією сімєю, як чоловік і жінка то у них неодноразово виникало питання , щодо придбання окремої квартири , де б вони могли спільно проживати разом. На протязі 2000 - 2004р.р. позивачка та ОСОБА_4спільно збирали кошти на купівлю окремої квартири для спільного проживання , ці кошти були зароблені спільно, оскільки вони разом проживали так і отримані позивачкою від своєї матері для купівлі квартири , яка на той час не один рік знаходилася за кордоном , а саме в США і мала можливість допомогти знаючи про те , що позивачка хоче разом з ОСОБА_4 придбати спільну квартиру. В літку 2004р. зібравши необхідну суму, позивачка та ОСОБА_4 вирішили придбати спільну квартиру. В цей же час , квартиру по вул. Сахарова, 30 №141 , яка була приватизована на ОСОБА_4 ,його сина ОСОБА_2, дочку ОСОБА_3 та колишню дружину ОСОБА_5 ними , як співвласниками було вирішено продати , що і було зроблено 30.09.2004р. В цей же день ОСОБА_1 та ОСОБА_4 була придбана однокімнатна квартира АДРЕСА_1. , яка за спільною домовленістю була зареєстрована на ОСОБА_4, і в якій спільно проживали разом до його смерті 08.09.2014р. З наведених підстав ОСОБА_1 просила встановити факт проживання однією сімєю з ОСОБА_4, визнати право спільної сумісної власності та визнання права власності на 1/2 частину нерухомого майна квартиру АДРЕСА_2.

ОСОБА_2, ОСОБА_3 у свою чергу звернулись до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про про визнання права власності у порядку спадкування за законом, виселення та зобовязання вчинити дії, мотивуючи вимоги тим, що їх батько ОСОБА_4 проживав ІНФОРМАЦІЯ_1 у квартирі №141 в м. Івано-Франківську до 30 вересня 2004 року, тобто до моменту її продажу, разом з сімєю в складі 4-х чоловік, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло і будинковою книгою. 15 липня 2004 року ОСОБА_3 та ОСОБА_5 довіреністю, уповноважили ОСОБА_6 продати належні їм частки квартири АДРЕСА_3. 30 вересня 2004 року ОСОБА_4, ОСОБА_2 та представник ОСОБА_6 продали вищезазначену квартиру ОСОБА_7 за ціною 13 211 грн. Таким чином, частка кожного співвласника становила 3 302 грн. (13211:4 = 3302 ). В цей же ж день за виручені кошти батько ОСОБА_4 придбав однокімнатну квартиру АДРЕСА_4 за ціною 2 657 грн. Договір купівлі-продажу даної квартири посвідчено тим же нотаріусом ОСОБА_808 вересня 2014 року ОСОБА_4 помер. В порядку ч. 1 ст. 1268 ЦК України, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, подано заяви про прийняття спадщини, як спадкоємцями першої черги. На підставі заяви 1-ою Державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу. Крім того, за адресою: м. Івано- Франківськ, вул. Вовчинецька 206/212 , був зареєстрований тільки ОСОБА_4. Таким чином, відповідачка ОСОБА_1 самовільно займає вищезгадану квартиру та утримує в себе документи, що посвідчують право власності спадкодавця на квартиру . З наведених підстав просили задовольнити зустрічний позов у повному обсязі.

Ухвалою суду від 16.04.2015 року наведені позовні заяви були обєднані в одне провадження.

Ухвалою суду від 09.06.2015 року було залучено в якості співвідповідача за первісним позовом. ОСОБА_3

У судовому засіданні позивач-відповідач та її представники вимоги первісного позову підтримали, просили задовольнити його у повному обсязі. У задоволенні зустрічного позову просили відмоити, як у безпідставному.

Відповідачі-позивачі та їх представник вимоги зустрічного позову підтримали, просили задовольнити його у повному обсязі. Первісний позов ОСОБА_1 вважають безпідставним та таким, що не підлягає до задоволення, відповідно просили у задоволенні первісного позову відмовити.

У судовому засіданні громадяни ОСОБА_9, ОСОБА_10 засвідили суду, що на їх думку ОСОБА_1 та покійний ОСОБА_4 проживали спільно, проводили разом час, вели спільне господарство.

У судовому засідані громадяни ОСОБА_6, ОСОБА_11, ОСОБА_12 ОСОБА_13ОСОБА_14, ОСОБА_15 засвідчили суду, що покійний ОСОБА_4 не проживав з ОСОБА_1 сімєю без реєстрації шлюбу. Під час продажу квартири по вул. Ак.Сахарова та придбання спірного житла позивач-відповідач була відсутня у нотаріуса, коштів на придбання картири № 212 по вул.Вовчинецька, 206 не давала та від покійного не чули, що ОСОБА_1 приймала участь у придбанні житла.

Заслухавши сторін та їх представників, свідків, дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності та встановивши таким чином усі фактичні обставини справи, суд зазначає про наступне.

За змістом ст.ст. 10, 11, 27-31, 57-60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно до ст. ст. 15, 328 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Диспозицією ст. 368 ЦК України ( у ред. 2004 р.) встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім'ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі.

За змістом ст. ст. 74 СК України ( у ред.2004 р.), якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.

Як установлено судом, рішенням Івано-Франківського міського суду від 25.04.2002 року було розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_16

На підставі рішення Івано-Франківського міського суду від 29 червня 2004 року розірвано шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_4. ОСОБА_4 постійно проживав ІНФОРМАЦІЯ_1 у квартирі №141 в м. Івано-Франківську до 30 вересня 2004 року, тобто до моменту її продажу, разом з сімєю в складі 4-х чоловік, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло і будинковою книгою.

15 липня 2004 року ОСОБА_3 та ОСОБА_5 довіреністю, уповноважили ОСОБА_6 продати належні їм частки квартири АДРЕСА_3. 30 вересня 2004 року ОСОБА_4, ОСОБА_2 та представник ОСОБА_6 продали вищезазначену квартиру ОСОБА_7 за ціною 13 211 грн. Таким чином, частка кожного співвласника становила 3 302 грн. (13211:4 = 3302 ). В цей же ж день за виручені кошти батько ОСОБА_4 придбав однокімнатну квартиру АДРЕСА_4 за ціною 2 657 грн. Договір купівлі-продажу даної квартири посвідчено тим же нотаріусом ОСОБА_8

Повідомлені суду під час провадження у справі ОСОБА_1 обставини, що вона проживала разом з ОСОБА_4 з 2000 року разом по вул. Тарнавського, 38/2, Сахарова , 30/141, ведення спільного господарства, отримання коштів позивачкою коштів з США для придбання спірного життя, суд не приймає до уваги оскільки вони спростовуються свідченнями громадян ОСОБА_6, ОСОБА_11, ОСОБА_12 ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, копіями договорів купівлі-продажу нерухомого майна, копіями будинкових книг про реєстрацію осіб. Критично суд оцінює і свідчення громадян ОСОБА_9, ОСОБА_10 Окрім цього, позивачка не надала суду жодних письмових правочинів укладених нею з померлим щодо намірів чи придбання у спільну власність нерухомого майна

Таким чином під час провадження у справі позивач-відповідач не надала суду належних і допустимих доказів, факту постійного проживання однією сімєю з померлим ОСОБА_4, що наділяло б її майновими правами, а також її майнової участі у набутті будь-якого нерухомого майна. Відповідно суд приходить до переконання про безпідставність позовних вимог ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сімєю, визнання права спільної сумісної власності та визнання права власності на 1/2 частину нерухомого майна

08 вересня 2014 року ОСОБА_4 помер. Після його смерті відкрилась спадщина на нерухоме майно - квартиру по вулиці Вовчинецькій 206/212 в м. Івано-Франківську. За заявою відповідачів-позивачів Першою Івано-Франківською державною нотаріальною конторою відкрита спадкова справа після смерті ОСОБА_4 Однак, на момент розгляду справи свідоцтва про право на спадщину за померлим ОСОБА_4 нотаріусом не видавалось.

Згідно до ст. ст. 1216 - 1218, 1261 ЦПК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Як зазначалось, відповідачі-позивачі у передбачений законом строк звернулись до нотаріальної контори як спадкоємці першої черги за законом, оскільки заповіт ОСОБА_17 не складав, однак спір про майнові права на спадкове майно квартиру АДРЕСА_5 перешкоджає реалізації їх законних прав як спадкоємців.

Відповідно до змісту ст. 116 ЖК України, осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення.

Згідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Як вбачається з будинкової книги, за адресою: м. Івано- Франківськ, вул. Вовчинецька 206/212, був зареєстрований тільки ОСОБА_4 З огляду на вещенаведене, на думку суду, відповідачка ОСОБА_1 самовільно займає вищезгадану квартиру та утримує в себе документи, що посвідчують право власності спадкодавця на квартиру.

Таким чином, суд приходить до переконання про підставність позовних вимог за зустрічним позовом та задовольняє позовні вимоги ОСОБА_2, ОСОБА_3 у повному обсязі.

Керуючись ст. 74 СК України, ст. ст. 15, 328, 368, 391, 1216-1218,1261 ЦК України, ст. 116 ЖК України, ст. ст. 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 -відмовити.

Зустрічний позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 (і.п.н.) право спільної власності на 1/2 нерухомого майна - квартиру АДРЕСА_6 в порядку спадкування за законом.

Визнати за ОСОБА_3 (і.п.н. НОМЕР_1) право спільної власності на 1/2 нерухомого майна - квартиру АДРЕСА_6 в порядку спадкування за законом.

Виселити ОСОБА_1 з квартири АДРЕСА_7.

Зобовязати ОСОБА_1 (і.п.н.) повернути ОСОБА_2, ОСОБА_3 оригінали правоустановлюючих документір на нерухоме майно- квартиру №212 по вул.Вовчинецький у м.Івано-Франківську

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Івано-Франківський міський суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий Суддя: В.В. Барашков