АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И [1]

28 січня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого судді: Прокопчук Н.О.

суддів: Музичко С.Г., Кирилюк Г.М.

при секретарі: Гура А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2

на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 23 червня 2014 року

в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Хрещатик», третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «ПЕРОФФ» про визнання кредитного договору № 093-пп від 15 квітня 2008 року недійсним,-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 23 червня 2014 року у задоволенні даного позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, яка є представником позивачки за довіреністю, ставиться питання про скасування рішення суду та ухвалення нового про задоволення позовних вимог у повному обсязі. Апелянт зазначає, що під час прийняття рішення судом було порушено норми матеріального і процесуального права, неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, а ті які суд вважав встановленими є недоведеними. Вважає, що суд безпідставно не урахував тверджень позивачки про те, що вона не брала кредит у відповідача в розмірі 80 000 дол. США, не укладала та не підписувала кредитного та іпотечного договорів та додаткових угод до них , не погашала кредит, усі підписи від її імені є підробленими .

В суді апеляційної інстанції позивачка та її представник ОСОБА_3 апеляційну скаргу підтримали з підстав наведених в ній.

Представники відповідача та третьої особи у судове засідання не з'явилися.

Представник Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Хрещатик» подав письмові заперечення, просив апеляційну скаргу відхилити як безпідставну. Зазначав, що декількома судовими рішеннями, які набрали законної сили підтверджено дійсність оспорюваного договору та стягнуто з позивачки заборгованість по ньому, що правомірно було ураховано судом.

Зважаючи на вимоги ч.5 ст. 74 , ч.2 ст.305 ЦПК України колегія суддів визнала їх повідомлення належним, а неявку такою що не перешкоджає судовому розгляду.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість ухваленого по справі рішення в цій частині, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні позову суд вважав позовні вимоги недоведеними й виходив з того, що дійсність оспорюваного позивачкою договору встановлена судовими рішеннями, які набрали законної сили, обставини укладення кредитного договору між сторонами та його виконання були предметом з'ясування та дослідження при розгляді інших цивільних справ за спорами між цими ж сторонами, а тому не підлягають доказуванню в даній справі.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду і вважає їх правильними.

Як убачається з матеріалів справи та встановлено судом 15 квітня 2008 року між ВАТ Комерційний банк «Хрещатик» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 093-пп, відповідно до умов якого останній надано кредит у сумі 800 000 доларів США, строком до 14.04.2009 року.

28.12.2011 р. між ВАТ Комерційний банк «Хрещатик» та ОСОБА_2 було укладено Договір про внесення змін до вищевказаного кредитного договору, відповідно до якого кредитна заборгованість в сумі 800 000 доларів США та заборгованість за відсотками в сумі 320 939 доларів США 89 центів була переведена в кредитну заборгованість у національній валюті по курсу 8,05 грн. за 1 долар США. За погодженням сторін предметом кредитного договору було визначено надання кредиту в сумі 6 440 000 грн. з терміном повернення 30.09.2010 р. зі сплатою за користування кредитом 25% річних, а також визначено, що заборгованість за відсотками складає 2 583 566 грн. 12 коп.

На забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між ВАТ Комерційний банк «Хрещатик» та ОСОБА_2 10.09.2010 року було укладено договір іпотеки № 279//189-пп/425-пп/176-пп/093-пп/157-пп відповідно до якого предметом іпотеки стали належні ОСОБА_2 17 земельних ділянок, що знаходяться у с. Велика Мотовилівка та с/т «Стугна» Борівської селищної ради Фастівського району Київської області. Договір укладено у письмовій формі, підписано сторонами без застережень, посвідчено нотаріально ( а.с. 47-54).

28.12.2011 р. між ВАТ Комерційний банк «Хрещатик» та ТОВ «Консалтинг Капітал» було укладено Договір про відступлення права вимоги № 05, відповідно до умов якого до ТОВ «Консалтинг Капітал» як до нового кредитора перейшло право вимоги виконання фізичною особою ОСОБА_2 кредитних зобов'язань за кредитом у сумі 6 440 000 грн. та відсотками в сумі 2 587 977 грн. 08 коп. за кредитним договором № 093-пп від 15.04.2008 та всіма додатковими угодами до нього.

09.04.2012 між ТОВ «Консалтинг Капітал» та ТОВ «ПЕРОФФ» було укладено Договір про відступлення права вимоги № 05, відповідно до якого до ТОВ «ПЕРОФФ» як до нового кредитора перейшло право вимоги виконання ОСОБА_2 кредитних зобов'язань за вищевказаним кредитним договором та всіма додатками до нього, що належали ТОВ «Консалтинг Капітал» на підставі Договору про відступлення права вимоги № 05 від 28.12.2011.

14.03.2013 року між ТОВ «ПЕРОФФ» та ОСОБА_2 було укладено нотаріально посвідчений договір про задоволення вимог іпотекодержателя ( а.с.55- 60).

Заочним рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 09 грудня 2013 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м.Києва від 19.02.2014 року, залишеними без змін ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 06.08.2014 року, задоволено позов ТОВ «Перофф» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Перофф» заборгованість за кредитним договором № 093-пп від 15 квітня 2008 року у розмірі 9 027 977, 08 грн.

Рішенням Оболонського районного суду м.Києва від 29.05.2014 року у задоволенні позову ОСОБА_2 к Товариству з обмеженою відповідальністю «Консалтінг Капітал» про визнання кредитного договору недійсним - відмовлено.

Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК Українидоговором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

За правилами ст.ст.1054, 1055 ЦК України за кредитним договором, який укладається у письмовій формі, банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Підставою для визнання договору недійсним є порушення загальних вимог, додержання яких є необхідним для чинності правочину, передбачені ст. 203 ЦК України, якою визначено основні критерії чинності правочину. Зазначено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

При розгляді даної справи наявними в справі доказами не встановлено підстав відповідно до ст. 203 ЦК України, згідно з якими необхідно визнати недійсним кредитний договір.

Сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, зміст договору чіткий і зрозумілий, і відповідає вимогам законодавства.

Свої вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що вона не підписувала кредитний договір, а тому він є недійсним. При цьому послалась лише на очевидність невідповідності підпису на оспорюваному договорі її дійсному підпису.

Проте, вище вказаними судовими рішеннями Святошинського районного суду міста Києва від 09 грудня 2013 року, Апеляційного суду м. Києва від 19.02.2014 року, Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 06.08.2014 року, Оболонського районного суду м .Києва від 29.05.2014 року, які набрали законної сили, встановлені обставини укладання кредитного договору та його дійсність й це, відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України не потребує доведення.

До того ж, позивачка не оспорювала та не оспорює наразі укладені між нею і ВАТ Комерційний банк «Хрещатик» договір іпотеки та між нею і ТОВ «Перофф» договір про задоволення вимог іпотекодержателя. Нею також здійснювалися платежі по погашенню кредиту. Таке свідчить не лише про визнання факту укладання кредитного договору, а й про добровільне виконання нею зобов'язань за цим договором.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції представником позивачки подана завірена нею самою копія попереднього дослідження експерта НДЕКЦ ГУМВС України в Київській області Іваненка К.М. від 20.06.2014 року, проведеного за замовленням позивачки, відповідно до якого підписи у кредитному договорі та додатках до нього здійсненні не ОСОБА_2 ( а.с. 139-147).

Оскільки зазначений доказ у розумінні ст.58-59 ЦПК України не є належним та допустимим й не міг бути прийнятий судом до уваги, для перевірки доводів апеляційної скарги, ухвалою судової колегії 19.11.2014 року було задоволено клопотання позивачки та її представника про призначення судової почеркознавчої експертизи й справа направлена до КНДІСЕ для її проведення.

Проте, експертиза не була проведена, справа повернута за неможливістю надати висновок з підстав відсутності оригіналів кредитного договору й додатків до нього, які не були подані учасниками судового розгляду ані до суду, а ні до експертної установи та не здійснення позивачкою оплати за експертизу.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів суд апеляційної інстанції вважає, що висновки суду відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону.

Норми матеріального права відповідно до спірних правовідносин застосовані правильно.

Всі висновки суду першої інстанції щодо пред'явлених у рамках даної справи позовних вимог повно та послідовно викладені у мотивувальній частині оскаржуваного рішення.

Обставин, які б давали суду апеляційної інстанції підстави для спростування указаних висновків суду, апеляційна скарга не містить.

Встановивши факти та зумовлені ними правовідносини, суд першої інстанції ухвалив правильне по суті рішення, підстав для скасування якого колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 308, 313-315,317 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 23 червня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий :

Судді :

Справа № 761/33611/13-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/ 20/2015

Головуючий у суді першої інстанції: Сіромашенко Н.В.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Прокопчук Н.О.