Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №242/3940/14. Головуючий у 1-й інстанції: Черков В.Г.
Провадження№22-ц/778/2070/15р. Суддя-доповідач ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого Спас О.В.,

суддів: Бабак А.М.,

ОСОБА_2,

при секретарі Бабенко Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_3 «ПРИВАТБАНК»

на заочне рішення Селидівського міського суду Донецької області від 17 грудня 2014 року

у справі за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_3 «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2014 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В позові зазначало, що відповідно до укладеного договору б/н від 13.10.2008 року ОСОБА_4 отримала кредит у розмірі 13 700 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення що відповідає строку дії картки. У звязку з порушенням зобовязань за кредитним договором станом на 31.10.2014 року ОСОБА_4 має заборгованість 19 928,58 грн., яка складається з наступного: 11 679,73 заборгованість за кредитом; 6 311,77 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 750 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом; а також штрафи: 250 грн. штраф (фіксована частина), 937,08 грн. штраф (процентна складова).

Посилаючись на викладені обставини, просило суд стягнути з ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором у розмірі 19 928,58 грн. за кредитним договором б/н від 13.10.2008 року та судові витрати у розмірі 243,60 грн.

Заочним рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 17 грудня 2014 року у задоволенні позову відмовлено. Підставою відмови став висновок рішення суду, що позивач не довів, що відповідач ОСОБА_4 та позичальник ОСОБА_5 одна і та сама особа.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення скасувати, та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі та стягнути з відповідача понесені судові витрати.

Відповідно до розпорядження Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 2710/38-14 від 02.09.2014 року про зміну територіальної підсудності судових справ у відповідності до Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у звязку з проведенням антитерористичної операції», підсудність даної справи визначено апеляційному суду Запорізької області.

Справа неодноразово призначалася до розгляду та відкладалася через неявку відповідача, оскільки судові повістки повертаються з відміткою пошти про невручення через закінчення терміну зберігання.

Передбачений ст.303-1 ЦПК України строк розгляду апеляційної скарги сплив.

Колегія суддів ухвалила про розгляд справи за відсутності відповідача.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення представника апелянта ОСОБА_6, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

На підставі п.п.2,3 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог, або змінити рішення.

Відповідно ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є: неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Згідно ч. 2 ст. 314 ЦПК України апеляційний суд ухвалює рішення у випадках скасування судового рішення і ухвалення нового або зміни рішення.

З матеріалів справи вбачається, що рішення суду не відповідає ст.ст. 213, 214 ЦПК України, згідно яких рішення суду повинно бути законним, обґрунтованим, а також має вирішити питання щодо наявності обставин, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення та якими доказами вони підтверджуються, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин і яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Ухвалюючи рішення про відмову у позові, суд першої інстанції вказав, що позивач не надав доказів, з кого слід стягувати заборгованість за кредитним договором, оскільки позов предявлений до ОСОБА_4, а заява позичальника заповнена на імя ОСОБА_5

В апеляційній скарзі позивач навів ті доводи, що це одна і та сама особа, а прізвище змінено у звязку із укладенням шлюбу в період часу після укладення кредитного договору.

З метою повного і всебічного зясування обставин справи, у відповідності до ч.4 ст.10, ч. 2 ст. 303 ЦПК України, перевіряючи доводи апеляційної скарги, на запит апеляційного суду надійшов та досліджений у судовому засіданні повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб, яким підтверджено, що ОСОБА_5, 11 січня 1982р.н., паспорт громадянина України ВК103379, виданий Гірницьким МВМ Селидівського МВ УМВС України в Донецькій області 31 травня 2005р., 25 червня 2020р. уклала шлюб з ОСОБА_7, номер актового запису 35.

Паспорт громадянина України ВК103379, виданий Гірницьким МВМ Селидівського МВ УМВС України в Донецькій області 31 травня 2005р. на імя ОСОБА_5 відображений у відомостях її заяви банку від 13 жовтня 2008р.

Заява від 13 жовтня 2008р. є складовою кредитного договору разом із памяткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, тарифів, що передбачено п.2 Умов та правил надання банківських послуг.

Вказане підтверджує правильність предявлення позовних вимог до ОСОБА_4, яка відповідно до укладеного договору б/н від 13.10.2008 року, маючи дошлюбне прізвище «Пономаренко» отримала кредит у розмірі 13700грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення що відповідає строку дії картки.

У звязку з порушенням зобовязань за кредитним договором станом на 31.10.2014 року ОСОБА_4 має заборгованість 19 928,58 грн., яка складається з: 11 679,73грн. заборгованості за кредитом; 6 311,77грн. заборгованості по процентам за користування кредитом; 750грн. заборгованості по комісії за користування кредитом; а також штрафів: 250 грн. штраф (фіксована частина), 937,08 грн. штраф (процентна складова).

Неналежне виконання зобовязань та розмір заборгованості підтверджується наданим позивачем належним та допустимим доказом у справі розрахунком заборгованості (а.с.4-5).

При вирішенні спору колегія суддів керується є ст.ст. 526, 543, 625, 629, 1048-1050, 1054, 1055 ЦК України, якими встановлено, що зобовязання за договором, у тому числі за договором кредиту, за яким кредитодавець надає кошти, а позичальник зобовязується їх повернути за сплатою процентів, є обовязковим для виконання сторонами, має виконуватися належним чином, з застосуванням відповідальності за порушення грошового зобовязання.

Доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

За наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд вбачає, що суд першої інстанції не врахував, що обставини на підтвердження позову доведені належним чином. Висновки суду не відповідають обставинам справи та зроблені з порушенням вищевказаних норм процесуального і матеріального права, а тому наявні підстави для задоволення апеляційної скарги та ухвалення нового рішення про задоволення позову.

У відповідності до ст.88 ЦПК України, за якою стороні, на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, на користь позивача підлягають стягненню з відповідача понесені судові витрати за сплати судового збору у розмірі 365,40грн. (243,60грн.+121,80грн. а.с.18,36).

Керуючись ст.ст. 307, 309, 313, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_3 «ПРИВАТБАНК» задовольнити.

Заочне рішення Селидівського міського суду Донецької області від 17 грудня 2014 року у цій справі скасувати та ухвалити нове рішення наступного змісту.

Позов ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_3 «ПРИВАТБАНК» задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1 на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_3 «ПРИВАТБАНК»:

заборгованість за кредитним договором від 13.10.2008р. у розмірі 19928,58грн., яка складається з 11679,73грн. заборгованості за кредитом, 6311,77грн. заборгованості по процентам за користування кредитом, 750грн. заборгованості по комісії за користування кредитом, 250грн. штрафу(фіксована частина), 937,08грн. процентна складова;

судові витрати у сумі 365,40грн.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий:

Судді: