АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/942/15 Справа № 208/6159/13-ц Головуючий у 1 й інстанції - Гібалюк Т. Я. Доповідач - Петешенкова М.Ю.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.01.2015 м. Дніпропетровськ

26 січня 2015 року Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Петешенкової М.Ю.

суддів - Пономарь З.М., Черненкової Л.А.,

при секретарі - Яловій Ю.О.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» на рішення Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 04 червня 2014 року по цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_2, який також діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3, ОСОБА_4, яка також діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_5 за участю третьої особи: органу опіки та піклування виконавчого комітету Заводської районної у м.Дніпродзержинську ради про виселення, -

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2008 року позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, обґрунтовуючи його тим, що 16 травня 2008 року між ВАТ АБ «Укргазбанк» (правонаступником , якого є ПАТ АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_2 укладений кредитний договір № 167/02/3, за умовами якого останній отримав кредит у розмірі 57000 доларів США на придбання будинку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13,8 % на рік зі строком повернення до 15 травня 2038 року. У забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між сторонами укладений договір іпотеки від 16 травня 2008 року, згідно якого відповідач надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: земельну ділянку площею 0.0590 га та будинок № 199 загальною площею 69,1 кв.м. житлова площа якого становить 46,4 кв.м., що належать ОСОБА_2 на праві приватної власності та знаходиться по АДРЕСА_1. Рішенням Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 25 лютого 2011 року позов ПАТ АБ «Укргазбанк» звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме земельну ділянку площею 0.0590 га та будинок № 199 загальною площею 69,1 кв.м. житлова площа якої становить 46,4 кв.м., що належать ОСОБА_2 на праві приватної власності, що знаходиться по АДРЕСА_1, шляхом проведення прилюдних торгів, з початковою ціною 335 700 грн. Постановою виконавчого комітету Заводської районної у м. Дніпродзержинську ради від 14 березня 2012 року відмовлено у наданні дозволу на реалізацію майна, у зв'язку із тим, що користувачами вказаного будинку є малолітні діти боржника: ОСОБА_3, 2009 року народження та ОСОБА_5, 1999 року народження.

Позивач просить виселити відповідачів з будинку АДРЕСА_1 без надання іншого житлового приміщення, а малолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_5 з наданням у користування іншого житлового приміщення з фондів житла для тимчасового проживання.

Рішенням Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 04 червня 2014 року у задоволенні позовних вимог ПАТ АБ «Укргазбанк» відмовлено (а.с. 69-70).

В апеляційній скарзі ПАТ АБ «Укргазбанк» посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення суду, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі ( а. с. 77-78).

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду в частині обгрунтування відмови у задоволенні позову зміні з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що відповідачі та їх малолітні діти зареєстровані у спірному домоволодінні, виселення дітей порушить їх право на житло, а органом опіки та піклування не надано дозволу на виселення неповнолітніх дітей.

Проте вимогам закону рішення суду першої інстанції не відповідає.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 213 ЦПК України - рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно вимог ст. 214 ЦПК України - під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема питання про те, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

Судом встановлено, 16 травня 2008 року між ВАТ АБ «Укргазбанк» (правонаступником, якого є ПАТ АБ «Укргазбанк») та ОСОБА_2 укладений кредитний договір № 167/02/3, за умовами якого ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 57 000 доларів США на придбання будинку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13,8 % на рік у валюті кредиту на строк з кінцевим терміном повернення 15 травня 2038 року.

У забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між сторонами укладено договір іпотеки № 167/02/3/1 від 16 травня 2008 року, згідно якого відповідач надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: земельну ділянку площею 0.0590 га та будинок № 199 загальною площею 69,1 кв.м. житлова площа якого становить 46,4 кв.м., що належать ОСОБА_2 на праві приватної власності та знаходиться по АДРЕСА_1.

Рішенням Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 25 лютого 2011 року позов ПАТ АБ «Укргазбанк» задоволено частково та в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 167/02/3 від 16 травня 2008 року звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме земельну ділянку площею 0.0590 га та будинок № 199 загальною площею 69,1 кв.м. житлова площа якого становить 46,4 кв.м., що належать ОСОБА_2 на праві приватної власності, що знаходиться по АДРЕСА_1, шляхом проведення прилюдних торгів з початковою ціною 335 700 грн.

Постановою виконавчого комітету Заводської районної у м.Дніпродзержинську ради від 14 березня 2012 року відмовлено у наданні дозволу на реалізацію спірного будинку, у зв'язку із тим, що користувачами вказаного будинку є малолітні діти боржника: ОСОБА_3, 2009 року народження та ОСОБА_5, 1999 року народження.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 40 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом.

Після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги.

Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду.

01 червня 2013 року рекомендованим листом позивачем відповідачу ОСОБА_2 особисто, та ОСОБА_4 була направлена письмова вимога протягом одного місяця звільнити будинок АДРЕСА_1 (а. с.22-23).

Вказана письмова вимога отримана відповідачами 10 червня 2013 року (а. с. 24).

Суд першої інстанції, посилаючись на постанову, видану виконавчим комітетом Заводської районної у м.Дніпродзержинську ради від 14 березня 2012 року, згідно якої відмовлено у наданні дозволу на реалізацію спірного будинку, оскільки користувачами даного домоволодіння є малолітні діти боржника: ОСОБА_3, 2009 року народження та ОСОБА_5, 1999 року народження, ст. 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних осіб та безпритульних дітей» дійшов висновку, що виселення малолітніх дітей порушить їх право на житло.

Згідно п. 4.5.9 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 2 квітня 2012 року № 512/5, у разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності, на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону. Якщо такий дозвіл не надано, державний виконавець звертається до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання. Якщо судом не встановлено (змінено) спосіб і порядок виконання, державний виконавець продовжує виконання рішення за рахунок іншого майна боржника, а в разі відсутності такого майна повертає виконавчий документ стягувачу з підстави, передбаченої пунктом 2 частини першої статті 47 Закону. (Підпункт 4.5.9 пункту 4.5 розділу IV із змінами, внесеними згідно з Наказом Міністерства юстиції № 924/5 від 18 травня 2013).

Тобто попередній дозвіл органів опіки та піклування необхідний в разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності або право користування яким мають діти, при примусовому виконанні рішень у порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження».

Проте рішенням Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 25 лютого 2011 року позов ПАТ АБ «Укргазбанк» задоволено частково та в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 167/02/3 від 16 травня 2008 року звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме земельну ділянку площею 0.0590 га та будинок № 199 загальною площею 69,1 кв.м. житлова площа якого становить 46,4 кв.м., що належать ОСОБА_2 на праві приватної власності, що знаходиться по АДРЕСА_1, шляхом проведення прилюдних торгів з початковою ціною 335 700 грн.

Суд першої інстанції на зазначене уваги не звернув, не взяв до уваги, що у даному випадку з позовом про виселення мешканців звернувся іпотекодержатель на підставі ст. 40 Закону України «Про іпотеку» та неогрунтовано вважав, що зазначені правовідносини регулюються нормами ст. 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних осіб та безпритульних дітей».

Таким чином, висновок суду про відмову в задоволенні позову є правильним, проте суд першої інстанції помилково зазначив підстави відмови: порушення права на житло малолітніх дітей, в той час, як заявлений позов, з урахуванням встановлених обставин, є передчасним.

У зв'язку з чим, колегія суддів вважає необхідним змінити рішення суду на підставі п.2 ст.309 ЦПК України в частині обгрунтування відмови в задоволенні позову, а саме з підстав його передчасності. В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» - відхилити.

Рішення Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 04 червня 2014 року в частині обґрунтування відмови у задоволенні позовних вимог - змінити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з цього часу.

Судді: М.Ю. Петешенкова

З.М. Пономарь

Л.А. Черненкова