У х в а л а

і м е н е м у к р а ї н и

28 січня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Коротуна В.М., Дем'яносова М.В., Штелик С.П.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, публічного акціонерного товариства «Банк Фінанси та кредит», третя особа - приватний нотаріус Чернівецького міського нотаріального округу ОСОБА_7, про визнання правочину недійсним та за зустрічним позовом публічного акціонерного товариства «Банк Фінанси та кредит» до ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки, за касаційною скаргою ОСОБА_8, який діє в інтересах ОСОБА_4, на рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 25 грудня 2013 року та рішення апеляційного суду Чернівецької області від 16 жовтня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2012 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5, ПАТ «Банк Фінанси та кредит» про визнання правочину недійсним, обґрунтовуючи вимоги тим, що 19 червня 2007 року між ОСОБА_5 та ТОВ «Банк Фінанси та кредит» було укладено договір відновлювальної кредитної лінії, за умовами якого банк зобов'язався видати позичальнику кредит в сумі 170 000 Євро під 14% річних, з кінцевим терміном повернення до 17 червня 2022 року. Також додатковою угодою № 2 від 26 травня 2008 року по договору відновлювальної кредитної лінії № 1180рv21-07 сторони перший абзац п. 2.1 договору виклали в наступній редакції: «Банк відкриває позичальнику відновлювальну кредитну лінію на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності, в розмірі 170 000 Євро, з оплатою по процентній ставці 15% річних для споживчих цілей)».

Вказуючи, що про існування зазначеної угоди позивачці стало відомо лише у вересні 2011 року, а також те, що ОСОБА_4 не давала своєї згоди на збільшення процентної ставки та внесення змін до договору, позивачка просила визнати недійсними заяву ОСОБА_4 від 16 травня 2007 року про надання згоди з умовами кредитного договору, договір відновлювальної кредитної лінії від 19 червня 2007 року, укладений між ОСОБА_5 та ТОВ «Банк Фінанси та кредит», додаткову угоду № 2 від 26 травня 2008 року до договору відновлювальної кредитної лінії від 19 червня 2007 року та договір іпотеки від 21 червня 2007 року № 1180рv21- 07.

У червні 2012 року ПАТ «Банк Фінанси та кредит» звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки, обґрунтовуючи вимоги тим, що 19 червня 2007 року між ним та ОСОБА_5 укладено договір про відновлювальну кредитку лінію, відповідно до якого позичальнику було надано кредитні кошти в сумі 170 000 Євро, зі сплатою відсотків в розмірі 14% річних, а з 26 травня 2008 року - 15% річних, з терміном погашення кредиту до 17 червня 2022 року.

В забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_5 за цим договором, між ПАТ «Банк Фінанси та кредит» та ОСОБА_4 було укладено договір іпотеки від 21 червня 2007 року та було передано в іпотеку нерухоме майно, а саме будинковолодіння по АДРЕСА_1.

У зв'язку з неналежним виконанням умов кредитного договору утворилась заборгованість, яка станом на 16 червня 2011 року становить 3 651 792,86 грн.

Враховуючи вказане, ПАТ «Банк Фінанси та кредит» просив в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, звернути стягнення на предмет іпотеки.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 25 грудня 2013 року, в задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

Зустрічний позов ПАТ «Банк Фінанси та кредит» задоволено частково. В рахунок погашення кредитної заборгованості за договором про відновлювальну кредитну лінію №1180 рv21-07 від 19 червня 2007 року в розмірі 316992,66 Євро, що еквівалентно 3 651792,86 грн. звернуто стягнення на предмет іпотеки шляхом надання ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» в особі філії Прикарпатське РУ АТ «Банк «Фінанси та кредит» права продажу від свого імені будь-якій особі - покупцеві предмету іпотеки в будинковолодінні, що складається з житлового будинку літ. «А», огорожі № 1, криниці - літ. І, вигрібної ями літ. II, що знаходиться по АДРЕСА_1, за узгодженою ціною 1 427523,00 грн.

Для цього надано ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» в особі філії Прикарпатське РУ АТ «Банк «Фінанси та кредит»: повноваження, необхідні для здійснення продажу; право підпису договорів купівлі-продажу; право здійснювати будь-які платежі, що стосуються предмету іпотеки; право отримати в БТІ витяг з реєстру права власності на предмет іпотеки; право отримати довідку про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб; право подавати від імені іпотекодавця в БТІ документи, необхідні для здійснення державної реєстрації права власності на предмет іпотеки, згідно отриманих дублікатів правовстановлюючих документів, отримувати їх, а також подавати відповідні заяви, документи та отримувати інші документи від імені іпотекодавця, які пов'язані з оформленням права власності; здійснювати будь-які платежі, що стосуються предмету іпотеки, яке підлягає зверненню стягнення за цим рішенням.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Чернівецької області від 16 жовтня 2014 року, рішення суду першої інстанції змінено. Викладено абзац третій рішення в такій редакції: «В рахунок погашення кредитної заборгованості за договором про відновлювальну кредитну лінію № 1180рv21-07 від 19 червня 2007 року в розмірі 316 992,66 Євро, що еквівалентно 3651792,86 грн. та складається: з заборгованості за основним боргом 169 570,66 Євро, що еквівалентно 1 953473,17 грн.; заборгованості по нарахованим відсоткам - 69 406,26 Євро, що еквівалентно 799 564,97 грн.; пені - 898 755,44 грн., звернуто стягнення на предмет іпотеки - житловий будинок літ. «А» та господарські споруди огорожу № 1, криницю - літ. І, вигрібну яму літ. II, що знаходиться по АДРЕСА_1 та належить на праві власності ОСОБА_4, шляхом продажу на прилюдних торгах за початковою ціною реалізації предмета іпотеки, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності /незалежним експертом/ на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій». Абзац четвертий з резолютивної частини рішення суду виключено. В іншій частині рішення залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_8, який діє в інтересах ОСОБА_4, просить скасувати ухвалені судові рішення та ухвалити нове рішення, яким позов ОСОБА_4 задовольнити, в задоволенні зустрічного позову ПАТ «Банк Фінанси та кредит» відмовити, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню.

Згідно з частиною 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Зокрема, докази та обставини, на які посилається заявник, були предметом дослідження апеляційного суду і при їх дослідженні та встановленні судом дотримані норми процесуального та матеріального права.

Суд апеляційної інстанції вірно виходив із того, що у зв'язку з неналежним виконанням боржником умов кредитного договору, заборгованість за кредитним договором підлягає стягненню шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків апеляційного суду не спростовують.

Керуючись ч.2 ст. 332, ст. 336 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_8, який діє в інтересах ОСОБА_4, відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 25 грудня 2013 року в нескасованій частині та рішення апеляційного суду Чернівецької області від 16 жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

В.М. Коротун М.В. Дем'яносов С.П. Штелик