АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 211/2578/14-ц 22-ц/774/1778/К/15
Справа № 211/2578/14-ц Головуючий у 1-й інстанції
Провадження № 22ц/774/1778/К/15 суддя Рибаєв О.А.
Категорія № 5 (4) Доповідач Братіщева Л.А.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді: Братіщевої Л.А.,

суддів: Грищенко Н.М., Чорнобука В.І.,

при секретарі: Масловій К.В.,

за участі: представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2,

відповідача - ОСОБА_3 та її представника - ОСОБА_4,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Довгицівського районного суду м. Кривого Рогу від 26 червня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 комітету Довгинцівської районної у місті ради, ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування,

ВСТАНОВИЛА:

В квітні 2015 року позивач ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_5 комітету Довгинцівської районної у місті ради, ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла його бабуся ОСОБА_7, яка за життя 21.05.2007 року склала заповіт, відповідно до якого заповіла йому все належне їй майно. Відповідно до довідки БТІ, квартира за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві власності померлій ОСОБА_7 та ОСОБА_8, який є його батьком та помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року. Таким чином, ОСОБА_7 заповіла йому 1/2 частку даної квартири. У передбачений законом шестимісячний термін, він звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак постановою державного нотаріуса Четвертої криворізької держнотконтори від 15.08.2013 року йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв'язку з тим, що у нього відсутній правовстановлюючий документ на квартиру та у зв'язку з тим, що інша спадкоємиця за законом після смерті ОСОБА_8, його дружина ОСОБА_3, відповідач по справі, не з'являється в нотаріальну контору. Вважає, що, оскільки ОСОБА_3 на момент смерті ОСОБА_8 в квартирі зареєстрована не була, докази, що вона проживала разом зі спадкодавцем, відсутні, з заявою до нотаріуса про прийняття спадщини вона не зверталась, а тому вважає, що вона пропустила шестимісячний строк звернення до нотконтори та спадщину не прийняла. Просив суд визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом та заповітом на квартиру за адресою: АДРЕСА_1.

Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 26 червня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_5 комітету Довгинцівської районної у місті ради, ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування за законом та заповітом - задоволено.

Визнано за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за заповітом на 1/2 частку квартири, загальної площею 57,4 кв.м., розташованої за адресою: АДРЕСА_1, після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_7.

Визнано за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частку квартири, загальної площею 57,4 кв.м., розташованої за адресою: АДРЕСА_1, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_8.

Справа розглянута судом першої інстанції без участі відповідача ОСОБА_3

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково, а саме: визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за заповітом на 1/2 частку квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_7 та визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на 1/4 частку квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_8, а в іншій частині позовних вимог відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначила, що суд не врахував те, що після смерті ОСОБА_8, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року, спадщину прийняло два спадкоємця: позивач та вона, як його дружина, оскільки постійно проживала зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та не заявляла відмову від неї. Вони проживали однією сім'єю понад 17 років, вели спільний бюджет та побут, їх фактичні шлюбні відносини розпочалися з 1995 року, з якого по початок 2000 року вони проживали за адресою її реєстрацією по АДРЕСА_2, а з 2000 року по день смерті чоловіка - за адресою його реєстрації по АДРЕСА_1, де вона проживає й по сьогоднішній день, продовжує сплачувати комунальні платежі. Також судом не враховано, що відповідно до положень ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив відмови від неї. Таким чином вважає, що вона та позивач є спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_8, спадщина повинна ділитись на дві частини, тобто по 1/4 частині спадкового майна.

В письмових заперечення проти апеляційної скарги представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення, ухвалення його з дотриманням норм матеріального та процесуального права, просила суд відхилити апеляційну скаргу ОСОБА_3, залишивши без змін оскаржуване рішення.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду зміні з підстав п. 1 ч. 1 ст. 309 ЦПК України у зв'язку з неповним з'ясуванням судом обставин, які мають значення для справи.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, відповідно до довідки КП «Криворізьке БТІ» від 11.06.2013 року, станом на 31.12.2012 року, квартира в АДРЕСА_1 зареєстрована на ім'я ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на підставі свідоцтва НОМЕР_2 про право власності на житло видане 14.03.2003 року Управління житлово-комунального господарства КМР, згідно з розпорядженням № Д-22 від 14.01.2003 року (а.с. 12).

Відповідно до заповіту від 21 травня 2007 року, ОСОБА_7 на випадок своєї смерті заповіла все свої майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право - ОСОБА_1 (а.с. 9-11). Даний заповіт посвідчено приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області, реєстровий номер № 2405.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_7 померла (а.с. 8), а ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер ОСОБА_8 (а.с. 7).

Як вбачається зі свідоцтва про народження, виданого 24.10.1979 року, батьком позивача ОСОБА_1 є померлий ОСОБА_8 ( а.с. 13).

20 вересня 2011 року ОСОБА_1 звернувся до Четвертої криворізької держнотконтори з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_7 (а.с. 24), а 12 грудня 2012 року - з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_8 (а.с. 66).

Відповідно до довідки дільниці № 3 КП «ЖЕО-45» від 14.06.2013 року, за адресою: АДРЕСА_1 була зареєстрована ОСОБА_7 з 05.08.1964 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 року та її син ОСОБА_8 з 20.11.1975 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 року (а.с. 13).

Як вбачається з свідоцтва про шлюб, ОСОБА_8 з 25 березня 2005 року перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 (а.с. 80).

Постановою державного нотаріуса Четвертої криворізької держнотконтори від 15 серпня 2013 року ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на частку кватири за адресою: АДРЕСА_1 у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа, оформленого належним чином на ім'я ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року та ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року та в зв'язку з суперечкою між спадкоємцями. Також в постанові зазначено, що дружина померлого ОСОБА_8 - ОСОБА_3 не з'являється в нотаріальну контору для отримання свідоцтва про право на спадщину (а.с. 15 зворот).

Відповідно до свідоцтва НОМЕР_1 про право власності на житло від 14.03.2003 року, квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_7 та ОСОБА_8 (а.с. 85-86).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції керувався ст. 1270 ЦК України та виходив з того, що позивач прийняв спадщину в строк у шість місяців після померлих ОСОБА_7 та ОСОБА_8, а інші спадкоємці з заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_8 не зверталися.

Рішення суду в частині щодо визнання за ОСОБА_1 права власності в порядку спадкування за заповітом на 1/2 частку квартири, загальної площею 57,4 кв.м., розташованої за адресою: АДРЕСА_1, після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_7 - не оскаржується.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду про те, що оскільки інші спадкоємці з заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_8 не зверталися, за позивачем слід визнати право власності на 1/2 частку спірної квартири в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_8, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ч. 1 ст. 1267 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Частиною 3 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Колегія погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що на час відкриття спадщини відповідач по справі, дружина померлого ОСОБА_8 - ОСОБА_3, спадкоємиця першої черги спадкування, постійно проживала зі спадкодавцем у спірній квартирі і проживає на цей час, що підтверджується актом від 09 липня 2015 року, складеного за місцем проживання ОСОБА_3, з якого вбачається, що ОСОБА_3 дійсно мешкає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 з січня 2000 року зі своїм чоловіком ОСОБА_8, з яким вела сумісне господарство, сплачувала за комунальні послуги до дня його смерті та продовжує там проживати по теперішній час (а.с. 148).

Допитані апеляційним судом свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 пояснили, що мешкають з відповідачем в одному будинку АДРЕСА_1. При цьому ОСОБА_3 з січня 2000 року постійно мешкає в квартирі чоловіка ОСОБА_8 № 41 цього ж будинку, вела з ним сумісне господарство, сплачувала комунальні послуги та продовжує там мешкати після його смерті в листопаді 2012 року.

Відповідно до долучених до апеляційної скарги квитанцій вбачається, що відповідач особисто сплачувала за комунальні послуги за адресою: АДРЕСА_1 в червні, вересні 2012 року та продовжує сплачувати після смерті чоловіка ОСОБА_8 в лютому, березні 2013 року, в червні, травні, вересні, жовтні, грудні 2014 року, в лютому, травні, липні 2015 року (а.с. 153-160).

Таким чином зазначене свідчить про прийняття спадщини відповідачем ОСОБА_3 в розумінні ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

Виходячи з наведеного, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги ОСОБА_3 про те, що спадкоємцями першої черги спадкування після смерті ОСОБА_8 є дві особи і, виходячи з положень ч. 1 ст. 1267 та ч. 1 ст. 1278 ЦК України, спадщина, а саме: 1/2 частина спірної квартири, спадкодавцем якої є ОСОБА_8, повинна ділитися на дві частини між спадкоємцями за законом - позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_3, тобто по 1/2 частині кожному. Таким чином, позивач, як спадкоємець за законом після смерті ОСОБА_8, який звернувся у шестимісячний строк після смерті батька з заявою про прийняття спадщини, має право на 1/4 частки квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає частковому задоволенню, а рішення суду в частині визнання за ОСОБА_1 права власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частку спірної квартири після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_8 скасуванню з ухваленням в цій частині нового рішення про визнати за ОСОБА_1 права власності в порядку спадкування за законом на 1/4 частку спірної квартири після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_8

Керуючись ст.ст. 303, 307, п. 1 ч. 1 ст. 309, ст.ст. 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Рішення Довгицівського районного суду м. Кривого Рогу від 26 червня 2015 року в частині визнання за ОСОБА_1 права власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частку квартири, загальної площею 57,4 кв.м., розташованої за адресою: АДРЕСА_1, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_8 - скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на 1/4 частку квартири, загальної площею 57,4 кв.м., розташованої за адресою: АДРЕСА_1, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_8.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: