Провадження № 2/520/6989/14
Київський районний суд м. Одеси в складі:
головуючого - судді Літвінової І.А.
секретар судового засідання - Монастирська Г.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Одесі цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,
В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує, що 21 січня 2012 року з вини відповідача ОСОБА_1 сталась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого ПАТ «СК «ПЗУ Україна» транспортного засобу. Через настання страхового випадку позивач виплатив страхувальнику суму страхового відшкодування в розмірі 50 651, 56 грн. та звернувся до ОСОБА_1 з вимогою добровільного відшкодування заподіяних збитків. Відповідач вимоги ПАТ «СК «ПЗУ Україна» проігнорував, що і стало приводом вирішення спірного питання у судовому порядку.
Сторони в судове засідання не з'явилися.
Представник позивача через канцелярію суду надав клопотання, яким розгляд справи просив провести без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач причини неявки суду не повідомив.
За наявності умов, передбачених ч. 1 ст. 224 ЦПК України, суд допускає заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши обставини та оцінивши докази, суд приходить до висновку, що заявлені позивачем вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 27 серпня 2011 року між ОСОБА_2 (далі - страхувальник) та ПАТ «СК «ПЗУ Україна» був укладений Договір страхування транспортних засобів № АМ - 024129, предметом якого є страхування автомобіля «Mitsubishі Pajero», реєстраційний номер НОМЕР_1.
Постановою судді Київського районного суду міста Одеси Чванкіна С.А. по справі № 1512/1333/12 встановлено, що згідно протоколу ВНІ № 435976 від 23.01.2012 року о 13 годині 00 хвилин 21.01.2012 року ОСОБА_1, керуючи автомобілем «Mazda», д/з НОМЕР_2 по вул. Піроговська в місті Одесі, здійснив наїзд на перешкоду (паркан) та після чого зіткнувся з автомобілем «Mitsubishі» , д/з НОМЕР_1, після чого з місця пригоди зник, чим порушив вимоги п. 2.10 «Правил дорожнього руху України».
Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст.ст. 122-4, 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керувати всіма видами транспортних засобів строком на шість місяців.
Згідно з ч.ч. 3, 4 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.
Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, які її завдала.
Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з виконанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогнебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній підставі володіє транспортним засобом, механізмом іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Статтею 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України встановлено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.
При цьому суд звертає увагу на відмінність, яка існує між поняттями «регрес» та «суброгація», звертаючи увагу на наступне.
Так, за суброгації відбувається лише зміна осіб у вже наявному зобов`язанні зі збереженням самого зобов`язання, тобто особа набуває прав і обов`язків іншої особи у конкретних правовідносинах. Фактично страхувальник передає свої права страховику на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. При регресі одне зобов`язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. Тобто ці інститути мають різний режим правового регулювання. Так, регрес регулюється загальними нормами цивільного права, а для суброгації відповідно до ст. 993 ЦК України встановлений особливий правовий режим. Регрес у страхуванні виникає стосовно вузького кола осіб, тоді як суброгація застосовується щодо будь-якої особи, відповідальної за настання страхового випадку.
Отже, перехід права вимоги від страхувальника до страховика за договором добровільного страхування наземного транспорту, не є регресом, (регрес виникає на підставі договору обов'язкового добровільного страхування цивільно-правової відповідальності власника наземного транспортного засобу), а є суброгацією. При цьому зобов'язання, що виникло між страхувальником та боржником, залишається чинним для страховика, який стає у ньому новим кредитором боржника.
Враховуючи проведення розгляду справи в заочному порядку, суд вважає за необхідне зазначити, що інститут заочного провадження призначений впливати на відповідачів, які не вчиняють дій щодо участі у розгляді справи.
Верховний Суд також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно.
Згідно із ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права юридичних осіб у спосіб, визначений законами України.
Керуючись ст.ст. 16, 993, 1166, 1187 ЦК України, ст.ст. 4-6, 8, 10-11, 14-15, 18, 88, 208-209, 212-215, 224-226, 294 ЦПК України, суд
Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити.
Рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача шляхом звернення із заявою про перегляд заочного рішення протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня оголошення ухвали про залишення заяви без задоволення.

Заочне рішення набирає законної сили відповідно до ст. 223 ЦПК України.

Суддя Літвінова І. А.