23 вересня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
Євтушенко О.І., Горелкіної Н.А., Євграфової Є.П.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_6, третя особа - Публічне акціонерне товариство «Українська страхова компанія «Гарант-Авто», про відшкодування майнової та моральної шкоди,
за касаційною скаргою ОСОБА_6, подану представником ОСОБА_7, на рішення апеляційного суду Одеської області від 31 березня 2015 року;
та касаційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 03 лютого 2014 року та рішення апеляційного суду Одеської області від 31 березня 2015 року,
в с т а н о в и л а:
У січні 2013 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_6 про відшкодування майнової та моральної шкоди, обґрунтовуючи вимоги тим, що 16 серпня 2012 року о 10 год. 00 хв. по вул. Фонтанська дорога в м. Одесі в районі будинку № 143, між автомобілем «Jеер Grand Ceroree», державний номерний знак НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_6 та автомобілем «Нonda Accord», державний номерний знак
НОМЕР_2, яким керував ОСОБА_5, власником якого є
ОСОБА_4, сталася дорожньо-транспортна пригода.
Постановою Київського районного суду м. Одеси від 07 вересня 2012 року ОСОБА_6 було визнано винним у вчиненні вищевказаного правопорушення.
Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_6 була застрахована в публічному акціонерному товаристві «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» (далі - ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант-Авто»), поліс АВ/6050551 від 01 червня 2012 року, яким передбачено обов'язковий ліміт відповідальності в межах якої страховик зобов'язаний провести виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування в розмірі 50 000 грн.
Внаслідок ДТП автомобілю позивача зазнав механічних пошкоджень відновлювальна вартість яких становить 54 898 грн 74 коп.
Оскільки страхова компанія, Одеська філія ПАТ «УСК «Гарант-Авто», виплатила йому страхову суму лише у розмірі 19 184 грн 81 коп. та 3 351 грн
97 коп., а всього 22 536 грн 78 коп., тобто не сплатила всього розміру страхового відшкодування, ОСОБА_4 просив стягнути з ОСОБА_6 на свою користь майнову шкоду у розмірі 33 041 грн 93 коп., моральну шкоду у розмірі 15 000 грн та стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 на відшкодування збитків суму у розмірі 21 760 грн та моральну шкоду у розмірі 20 000 грн.
Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 03 лютого 2014 року, в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4, ОСОБА_5 було відмовлено.

Справа розглядалась судами неодноразово.

Останнім рішенням апеляційного суду Одеської області від 31 березня 2015 року рішення Київського районного суду м. Одеси від 03 лютого

2014 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 про відшкодування майнової та моральної шкоди скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 майнову шкоду в розмірі 5 578 грн 71 коп. та моральну шкоду в розмірі 3 000 грн.

В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_4 відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 витрати на правову допомогу в розмірі 2 835 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат. В решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати рішення апеляційного суду Одеської області від 31 березня 2015 року та залишити в силі рішення Київського районного суду м. Одеси від 03 лютого 2014 року, мотивуючи свої вимоги неправильним застосуванням судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить змінити рішення апеляційного суду Одеської області від 31 березня 2015 року та скасувати рішення Київського районного суду м. Одеси від 03 лютого 2014 року в частині відмови ОСОБА_4 в задоволенні позовних вимог та ухвалити в цій частині нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги, мотивуючи свої вимоги неправильним застосуванням судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційних скарг, законність судових рішень в межах касаційного оскарження, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційні скарги не підлягають задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України <nau://ukr/1618-15|st324> підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України <nau://ukr/1618-15|st335> під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив із з безпідставності позовних вимог.

Скасовуючи рішення суду першої та ухвалюючи нове рішення, суд апеляційної інстанції виходив з наявності підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Судами встановлено, що 16 серпня 2012 року о 10 год. 00 хв. по вул. Фонтанська дорога в м. Одесі в районі будинку № 143, між автомобілем «Jеер Grand Ceroree», державний номерний знак НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_6 та автомобілем «Нonda Accord», державний номерний знак НОМЕР_2, яким керував ОСОБА_5, власником якого є ОСОБА_4, сталася дорожньо-транспортна пригода.

Постановою Київського районного суду м. Одеси від 07 вересня 2012 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні правопорушення, яке мало місце 16 серпня 2012 року.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_6 була застрахована в ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант-Авто», поліс АВ/6050551 від

01 червня 2012 року, яким передбачено обов'язковий ліміт відповідальності в межах якої страховик зобов'язаний провести виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування в розмірі 50 000 грн.

Згідно звіту «Про оцінку транспортного засобу» № 591 від 07 листопада 2012 року вартість відновлювального ремонту транспортного засобу - легкового автомобіля марки «Нonda Accord», державний номерний знак НОМЕР_2, становить 42 378 грн 77 коп. (а. с. 87-95).

Одеська філія ПАТ «УСК «Гарант-Авто» виплатила ОСОБА_5 страхову суму у розмірі 19 184 грн 81 коп. та 3 351 грн 97 коп, а всього

22 536 грн 78 коп.

Відповідно до вимог ст. 22, 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну в результаті ДТП життю, здоров'ю, майну третьої особи. Різницю між сумою відшкодування, визначеною судом, та сумою, яку має бути відшкодовано страховиком, сплачує особа, яку визнано винною у скоєнні ДТП.

У зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Згідно з ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до п. 16 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01 березня 2013 року

№ 4, при пред'явленні позовних вимог про відшкодування шкоди в результаті дорожньо-транспортної пригоди безпосередньо до особи, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, суд має право виключно в порядку, передбаченому статтею 33 ЦПК, залучити до участі у справі страхову організацію (страховика), яка застрахувала цивільну відповідальність володільця транспортного засобу. Непред'явлення вимог до страховика за наявності підстав для стягнення завданої шкоди саме зі страховика є підставою для відмови в позові до завдавача шкоди у відповідному розмірі.

Відповідно до статті 3 Закону № 1961-IV «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється як з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди, так і захисту майнових інтересів страхувальників.

Згідно звіту від 07 листопада 2012 року вартість відновлювального ремонту автомобіля «Honda Accord», державний номерний знак НОМЕР_2, становить 42 378 грн 77 коп. (а. с. 87-95).

Для відновлювального транспортного засобу, що був пошкоджений внаслідок ДТП, ОСОБА_4 придбав необхідні запчастини та звернувся до спеціалізованого підприємства для проведення відповідних ремонтних робіт.

Суд апеляційної інстанції встановив, що сума заподіяних збитків ОСОБА_4 становить 54 898 грн 74 коп., що підтверджується наданими квитанціями, накладними про отримання автозапчастин, та актом виконаних робіт. Враховуючи те, що страхова компанія виплатила позивачу частину страхової суми, а кошти витрачені на ремонт автомобіля перевищують ліміт встановлений полісом обовʼязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 01 червня

2012 року № АВ/6050551 на суму 4 898 грн 74 коп., суд дійшов до правильного висновку про стягнення з відповідача саме цієї суми, врахувавши також вартість проведеної експертизи в розмірі 450 грн та вартість банківських послуг в розмірі 229 грн 97 коп., а тому сума відшкодування визначена саме в розмірі 5 578 грн 71 коп.

За змістом ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно розʼяснень викладених в п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» із змінами та доповненнями, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Ураховуючи наведене, суд апеляційної інстанції, на підставі належним чином оцінених доказів (ст. 212 ЦПК України) вірно визначився з характером спірних правовідносин, встановив фактичні обставини справи, а тому дійшов правильного висновку про часткове задоволення позовних вимог, оскільки такі висновки узгоджуються із наявними в матеріалах справи доказами.

Доводи ОСОБА_6 щодо неправомірності стягнення з останнього витрат на правову допомогу не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються матеріалами справи, зокрема договором про надання правової допомоги, актом виконаних робіт з надання правової допомоги та квитанціями, що підтверджують оплату послуг за надання правової допомоги.

Перевіривши доводи касаційних скарг, суд касаційної інстанції дійшов висновку про відхилення касаційних скарг та залишення без змін рішення Київського районного суду м. Одеси від 03 лютого 2014 року в не скасованій його частині та рішення апеляційного суду Одеської області від 31 березня 2015 року, тому що судові рішення законні та обґрунтовані.

Доводи касаційних скарг не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а лише зводяться до переоцінки доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись статтями 332 <nau://ukr/1618-15|st332>, 336 <nau://ukr/1618-15|st336>, 337 ЦПК України <nau://ukr/1618-15|st337>, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6, подану представником ОСОБА_7, відхилити.

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 03 лютого 2014 року в не скасованій його частині та рішення апеляційного суду Одеської області від 31 березня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_6, третя особа - Публічне акціонерне товариство «Українська страхова компанія «Гарант-Авто», про відшкодування майнової та моральної шкоди залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:О.І. Євтушенко Н.А. Горелкіна Є.П. Євграфова