АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи: 654/164/15-ц
Справа №22-ц/791/1313/2015р. Головуючий в І інстанції Третьякова І.В.
Категорія 30 Доповідач: Кутурланова О.В.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

2015 року травня місяця 26 дня колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого Кутурланової О.В.

Суддів Майданіка В.В.

Орловської Н.В.

При секретарі Гончар К.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 02.04.2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, публічного акціонерного товариства "Укрсиббанк" про стягнення збитків та безпідставно набутого майна та за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, приватний нотаріус Голопристанського районного нотаріального округу Херсонської області ОСОБА_4 про розірвання договору купівлі-продажу нерухомого майна, скасування рішення державного реєстратора, визнання недійсним витягу про реєстрацію права власності, визнання права власності в порядку спадкування на нерухоме майно, усунення перешкод в користуванні будинком шляхом виселення,

В С Т А Н О В И Л А :

25.12.2014 року ОСОБА_3звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання договору купівлі-продажу нерухомого майна, скасування рішення державного реєстратора, визнання недійсним витягу про реєстрацію права власності, визнання права власності в порядку спадкування на нерухоме майно, усунення перешкод в користуванні будинком шляхом виселення, уточненим в ході розгляду справи.

В обґрунтування позовних вимог зазначила що зобов'язання за договором купівлі-продажу 32/100 домоволодіння АДРЕСА_1 від 31.05.2006 року, укладеним між її матір'ю ОСОБА_5 та ОСОБА_2, остання виконала не в повному обсязі,хоча з травня 2006 року спірне нерухоме майно перебуває в її володінні й користуванні. Оскільки на даний час за ОСОБА_2 рахується заборгованість за договором купівлі-продажу близько 4032850 грн., яку відповідачка на її вимогу погасити відмовилася, ОСОБА_3 просила суд розірвати спірний правочин, усунути їй перешкоди в користуванні будинком шляхом виселення ОСОБА_2, скасувати рішення державного реєстратора про реєстрацію прав власності на спірне майно за ОСОБА_2 та визнати недійсним витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 09.08.2006 року за НОМЕР_2.

Крім того, посилаючись на те, що вона позбавлена можливості оформити за собою право власності на спірну частину будинку в порядку спадкування за законом після смерті своєї матері ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року, ОСОБА_3 просила судвизнати за нею право власності на 32/100 частини домоволодіння АДРЕСА_1 порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5

У січні 2015 року ОСОБА_2звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, ПАТ "Укрсиббанк" про стягнення збитків та безпідставно набутого майна.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 31.05.2006 року між нею та ОСОБА_5, яка є матір'ю відповідачки, укладено та нотаріально посвідчено договір купівлі-продажу 32/100 частин домоволодіння АДРЕСА_1. Згідно умов договору вартість нерухомого майна склала 28497,86 грн. і цю суму вона зобов'язалася сплатити з розстрочкою платежів протягом 12 років, щомісячно вносячи близько 170 грн. до повного погашення заборгованості. Взяті на себе зобов'язання за договором купівлі-продажу вона виконувала за пропозицією продавця шляхом внесення коштів в рахунок погашення боргу за кредитним договором №236-23 від 26.08.2005 року укладеним між АКІБ «Укрсиббанк» та відповідачкою - ОСОБА_3, донькою ОСОБА_5, сплативши всього суму, еквівалентну 5805,95 доларів США.

Оскільки вона повністю виконала умови договору купівлі-продажу, сплативши передбачену договором суму коштів у визначений сторонами спосіб, в той час як відповідачка, будучи спадкоємицею ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року, відмовилася надати розписку про сплату нею обумовленої договором суми коштів, з метою досудового врегулювання спору на депозитний рахунок нотаріуса нею додатково було внесено 28497,86 грн. на виконання умов укладеного договору купівлі-продажу будинку, які отримано відповідачкою.

Посилаючись на те, що відповідачка не погодилась на запропоновані умови добровільного вирішення спору, а сплачена нею на виконання договору сума коштів значно перевищує вартість майна за договором купівлі-продажу, позивачка просила суд стягнути з ОСОБА_3 на її користь безпідставно отримані кошти, зокрема, кошти, сплачені позивачкою згідно договору страхування іпотечного майна в розмірі 863,55 грн., курсову різницю при придбанні валюти в розмірі 378,10 грн. та 3077 грн. які вона сплатила на рахунок відповідачки НОМЕР_1 в ПАТ "Укрсиббанк".

Також просила суд стягнути з відповідачки на її користь понесені нею збитки, зокрема, комісію банку у розмірі 277,98 грн. та вартість послуг нотаріуса в розмірі 2800 грн., а також судові витрати в розмірі 4634,08 грн. та 5000 в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Крім того, посилаючись на те, що внесені нею грошові кошти в сумі 5805,95 доларів США за кредитним договором №236-23, укладеним між ПАТ «Укрсиббанк» та ОСОБА_3 є безпідставно отриманим ПАТ «Укрсиббанк» майном, позивачка просила суд стягнути з банку на її користь зазначені кошти.

Ухвалою Голопристанського районного суду Херсонської області від 05.02.2015 року позовні вимоги ОСОБА_2 та ОСОБА_3об'єднано в одне провадження.

Ухвалою Голопристанського районного суду Херсонської області від 02.04.2015 року залучено в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, приватного нотаріуса Голопристанського районного нотаріального округу Херсонської області ОСОБА_4

Рішенням Голопристанського районного суду Херсонської області від 02.04.2015 року в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ПАТ "Укрсиббанк" про стягнення збитків та безпідставно набутого майна відмовлено.

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, приватний нотаріус Голопристанського районного нотаріального округу Херсонської області ОСОБА_4 про розірвання договору купівлі-продажу нерухомого майна, скасування рішення державного реєстратора, визнання недійсним витягу про реєстрацію права власності, визнання права власності в порядку спадкування на нерухоме майно, усунення перешкод в користуванні будинком шляхом виселення задоволено, розірвано договір купівлі-продажу 32/100 частин домоволодіння АДРЕСА_1, укладений 31.05.2006 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_2, скасовано рішення державного реєстратора про реєстрацію прав власності на вказане майно за ОСОБА_2, визнано недійсним витяг про реєстрацію прав власності на нерухоме майно від 09.08.2006 року за НОМЕР_2, визнано за ОСОБА_3 право власності на вказане майно в порядку спадкування після матері ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року, та усунено перешкоди в користуванні зазначеним майном шляхом виселення ОСОБА_2

Стягнено з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 витрати на правову допомогу в розмірі 5359 грн. та судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Стягнено з ОСОБА_2 на користь держави 730,80 грн. судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просила скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким заявлені нею позовні вимоги задовольнити, а в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовити, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

В письмових запереченнях на апеляційну скаргу ПАТ "Укрсиббанк" доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 в частині наявності підстав для стягнення з банку на її користь безпідставно отриманих коштів, не визнало, вважаючи їх безпідставними, у зв'язку з чим просило суд апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ПАТ "Укрсиббанк" про стягнення безпідставно отриманих коштів залишити без змін.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив з доведеності факту порушення ОСОБА_2 умов договору купівлі-продажу нерухомого майна щодо порядку та строків оплати, у зв'язку з чим дійшов висновку про наявність підстав для розірвання вказаного договору, скасування рішення державного реєстратора, визнання недійсним витягу про реєстрацію права власності, визнання права власності в порядку спадкування на нерухоме майно, усунення перешкод в користуванні будинком шляхом виселення.

Проте, колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони не грунтуються на досліджених судом доказах та нормах матеріального права, що регулюються спірні правовідносини.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 31.05.2006 року між ОСОБА_5, як продавцем, та ОСОБА_2 (яка в подальшому змінила прізвище на ОСОБА_2) як покупцем, укладено та нотаріально посвідчено договір купівлі-продажу 32/100 частини домоволодіння АДРЕСА_1, що в цілому складається з будинку загальною площею 49,3 кв.м. та будинку загальною площею 67,5 кв.м. з прибудинковими спорудами.

Згідно п.3 вказаного договору продаж будинку вчинено за 28497,86 грн., які покупець зобов'язався сплачувати щомісячно до 10 числа протягом 12 (дванадцяти) років, тобто до 2018 року, починаючи з дати посвідчення договору. Кінцевий розрахунок повинен бути здійснений за місцем знаходження майна, про що складається відповідна заява продавця або його представника, яка засвідчується нотаріально.

Як вбачається з листа приватного нотаріуса Голопристанського районного нотаріального округу Херсонської області ОСОБА_4, що посвідчувала зазначений правочин, а також пояснень, даних приватним нотаріусом в ході розгляду справи в суді першої інстанції, ціна предмета договору склала всього 28497,86 грн. з розстрочкою платежу протягом 12 років щомісячно до 10 числа від дати посвідчення договору.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції безпідставно не звернув уваги на зазначені докази і за відсутності позовних вимог про тлумачення умов правочину, у мотивувальній частині рішення фактично дав тлумачення змісту правочину, в порушення вимог ст.ст.213,637 ЦК України, чим вийшов за межі заявлених позовних вимог.

Зважаючи на те, що предметом договору купівлі-продажу є 32/100 домоволодіння 1940 року забудови, з огляду на те, що вартість предмета договору купівлі-продажу на час укладення правочину була еквівалентна 6000 доларам США, що відповідало середньомісячній вартості такої нерухомості, враховуючи, що за кредитним договором №236-23 від 26.08.2005 року, укладеним з АКІБ «Укрсиббанк», правонаступником прав та обов'язків якого є ПАТ «Укрсиббанк», ОСОБА_3 були отримані кредитні кошти також у розмірі 6000 доларів США, і сторони визнали, що за досягнутими домовленостями ОСОБА_2 з розстрочкою платежа погашала за ОСОБА_3 кредитні зобов'язання останньої, що й було належним виконанням договору, колегія суддів приходить до висновку про обгрунтованість доводів апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції безпідставно не прийняв до уваги визначену договором ціну продажу майна - 28497,86 грн., вдавшись до хибного тлумачення його умов.

Крім того, судом встановлено та сторонами не заперечується, що на виконання досягнутої з ОСОБА_5 домовленості щодо порядку оплати вартості предмета договору купівлі-продажу, ОСОБА_2 в період з липня 2006 року по серпень 2014 року вносилися кошти в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №236-23, укладеним 26.08.2005 року між ПАТ "Укрсиббанк" та ОСОБА_3, а також сплачувалися страхові внески за договорами страхування іпотечного майна, укладеними між ОСОБА_3 та АТ «Страхова компанія «АХА Україна».

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_5 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3.

Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина, яку у передбаченому законом порядку прийняла її дочка - ОСОБА_3, діюча як правонаступник та спадкоємець у спірних правовідносинах.

Незважаючи на виконання ОСОБА_2 умов договору згідно досягнутих домовленостей щодо способу внесення коштів в погашення заборгованості, ОСОБА_3 на вимогу покупця надати розписку про повний розрахунок за договором купівлі-продажу від 31.05.2006 року відмовила.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 04.12.2014 року на підтвердження виконання взятих нею зобов'язань за договором купівлі-продажу та з метою врегулювання спору додатково внесла на депозитний рахунок нотаріуса ОСОБА_4 грошові кошти у розмірі 28497,86 грн., які були отримані ОСОБА_3

Зважаючи на наведене, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про порушення ОСОБА_2 умов укладеного правочину щодо порядку та строків сплати вартості нерухомого майна та наявність підстав для розірвання спірного договору, а також, як наслідок, скасування рішення державного реєстратора про реєстрацію прав власності на спірне нерухоме майно за ОСОБА_2 та визнання недійсним витягу про реєстрацію прав власності на нерухоме майно від 09.08.2006 року за НОМЕР_2, а тому рішення суду в наведеній частині, як незаконне та необгрунтоване, відповідно до ст.309 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні зазначених позовних вимог.

Крім того, обгрунтованими, на думку колегії суддів, є доводи апеляційної скарги щодо відсутності підстав для задоволення решти позовних вимог ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування на нерухоме майно, усунення перешкод в користуванні будинком шляхом виселення, оскільки вказані вимоги є похідними від вищезазначених позовних вимог, а тому, відповідно, в їх задоволенні також слід відмовити за безпідставністю.

Таким чином, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання договору купівлі-продажу нерухомого майна, скасування рішення державного реєстратора та визнання недійсним витягу про реєстрацію права власності, визнання права власності в порядку спадкування на нерухоме майно, усунення перешкод в користуванні будинком шляхом виселення та стягнення судових витрат, як незаконне та необгрунтоване, відповідно до ст.309 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Разом з тим, небгрунтованими, на думку колегії суддів, є доводи апеляційної скарги щодо наявності підстав для стягнення з ПАТ "Укрсиббанк" на користь ОСОБА_2 коштів у розмірі 5805,95 доларів США, які остання внесла в рахунок погашення боргу за кредитним договором №236-23 від 26.08.2005 року укладеним між банком та ОСОБА_3, оскільки ч.1 ст.528 ЦК України передбачена можливість виконання обов'язку боржника іншою особою, якщо з умов договору, суті зобов'язань не випливає обов'язок боржника виконати зобов'язання особисто. ПАТ "Укрсиббанк", в свою чергу, приймав грошові кошти на підставі існуючих договірних зобов'язань, в той час як умови кредитного договору не містять заборони виконання зобов'язання іншою особою, а із змісту правовідносин, що склалися між сторонами, відсутні підстави вважати, що саме банком безпідставно отримані кошти від ОСОБА_2

Крім того, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 безпідставно отриманих коштів, сплачених на особистий рахунок ОСОБА_3 в розмірі 3077 грн., сплачених на виконання договору страхування іпотечного майна в розмірі 863,55 грн., курсової різниці при придбанні валюти в розмірі 378,10 грн. та понесених збитків, оскільки зазначені витрати були понесені ОСОБА_2 в межах досягнутих сторонами домовленостей щодо способу та порядку погашення заборгованості за придбаний з розстрочкою платежа будинок, що було визнано сторонами в ході розгляду справи в суді першої та апеляційної інстанції.

Також не можуть бути прийняті до уваги колегії суддів доводи апеляційної скарги щодо наявності підстав для покладення на ОСОБА_3 обов'язку по відшкодуванню на користь ОСОБА_2 моральної шкоди у розмірі 5000 грн., оскільки належних та допустимих доказів на підтвердження факту заподіяння їй моральної шкоди позивачкою як суду першої, так і суду апеляційної інстанції надано не було.

Таким чином, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ПАТ "Укрсиббанк" про стягнення збитків та безпідставно набутого майна скасуванню не підлягає, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду в зазначеній частині не спростовують, а тому підлягають відхиленню.

Керуючись ст.ст.303,307,309,314 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 02.04.2015 року в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання договору купівлі-продажу нерухомого майна, скасування рішення державного реєстратора та визнання недійсним витягу про реєстрацію права власності, визнання права власності в порядку спадкування на нерухоме майно, усунення перешкод в користуванні будинком шляхом виселення та стягнення судових витрат скасувати та ухвалити у цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий

Судді