АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження: 22-ц/790/4068/15 Головуючий І інстанції -
Справа: №623/5462/14-ц ОСОБА_1
Категорія: аліменти Доповідач Міненкова Н.О.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого Міненкової Н.О.

Суддів Кругової С.С..,ОСОБА_2

За участю секретаря Красношапка К.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на заочне рішення Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 16 квітня 2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа: відділ державної виконавчої служби Ізюмського міськрайонного управління юстиції Харківської області, про стягнення заборгованості по аліментам на утримання неповнолітньої дитини та неустойки (пені) за час прострочення сплати аліментів, -

встановила:

В грудні 2014 року ОСОБА_3 звернулась у суд з позовною заявою до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості по аліментам у розмірі 5 878 грн. , пені в розмірі 12 578 грн. 92коп., в подальшому позовні вимоги було уточнено та зазначено, що згідно розрахунку ВДВС Ізюмського міськрайонного управління юстиції Харківської області сума заборгованості станом на 20 лютого 2015 року становить 7 110,71 грн., а пеня за цей період згідно з розрахунку складає 19 694,70 грн.

В обґрунтування позовних вимог посилалась на те 23.11.1998 року міськрайонним судом Харківської області був виданий виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 (Глига) аліментів у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку на утримання доньки.

Проте зобовязання по сплаті аліментів відповідачем виконуються не у повному обсязі, у звязку з чим утворилася заборгованість, оскільки заборгованість по сплаті аліментів виникла з вини відповідача, тому просила стягнути вказану суму неустойки (пені).

В судове засідання позивач не зявилась, просила задовольнити позовні вимоги, відповідач та третя особа в судове за сідання не зявились, справа розглянута в заочному провадження.

В письмових запереченнях від 07.04.2015 року відповідач проти позову заперечував та зазначав, що він багато років сплачує аліменти на утримання доньки і станом на 01.06.2013 року не мав заборгованості. Аліменти сплачувалися також протягом червня 2013 року по квітень 2014 року. А з травня 2014 року сплата аліментів у повному обсязі стала неможливою, у звязку з тим, що погіршився матеріальний стан відповідача, який був обумовлений тим, що він втратив роботу, має зобовязання по сплаті аліментів на інших дітей на підставі рішення Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 25.11.2014 року, на його утриманні частково знаходиться його мати.( а.с. 46)

Заочним рішенням Ізюмського міськрайонного суду Харківської області позовні вимоги задоволені частково, стягнуто на Користь ОСОБА_3 неустойку за період з 01.06.2013 року по 20.02.2015 року у розмірі 1 157 грн., та судовий збір.

Не погодившись з заочним рішенням суду першої інстанції ОСОБА_3 звернулась з апеляційною скаргою, та просить рішення суду скасувати та прийняти нове, яким задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі.

В апеляційній скарзі посилається на порушення судом норм матеріального то процесуального права, та зазначає про те що відповідач не виконує зобовязання по сплаті аліментів, а суд стягнув пеню лише за ті місяці коли аліменти повинні були бути сплачені, що суперечить практиці Верховного суду України де зазначено, що пеня вираховується до моменту фактичного звернення до суду.

Перевіривши матеріали справи обговоривши доводи апеляційної скарги судова колегія приходить до висновку

Ухвалюючи рішення про стягнення пені від суми несплачених аліментів суд першої інстанції виходив з того, що сума пені нараховується у розмірі одного відсотка від суми несплаченої кожного місяця аліментів за кожен день прострочення та обчислив її в межах одного місяця, що є помилковим так як нарахування пені не обмежується тим місяцем, коли мали бути сплачені аліменти, а здійснюється за кожен день прострочення по кожному місячному платежу окремо до повного погашення заборгованості.

Ці обставини обґрунтовуються правовою позицією Верховного Суду України, якою зазначається, що оскільки зобовязання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинно виконуватися щомісяця, то при розгляді спорів про стягнення на підставі ч.1 ст.196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен зясувати розмір несплачених аліментів по кожному з цих періодичних платежів, встановити строк, до якого кожне із цих зобовязань мало бути виконано, та з урахуванням встановлено обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обовязку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

Оскільки судом правильно встановлені фактичні обставини справи, а неправильно застосовані норми матеріального права колегія суддів вважає за необхідне змінити судове рішення в частині визначення неустойки за прострочення сплати аліментів і ухвалити в цій частині нове рішення.

Відповідно до ч.4 ст. 195 Сімейного Кодексу України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору - судом.

З розрахунку державного виконавця вбачається, що до 1 червня 2013 року заборгованість по аліментам була відсутня, за період з 01 червня 2013 року до 31 грудня 2013 року заборгованість склала 1 761,98 грн., а з січня 2014 по 31 грудня 2014 року 4 576,44 грн., за період з 01 січня 2015 року по 20 лютого 2015 року - 772,29 грн. Станом на 20 лютого 2015 року заборгованість по аліментам склала 7110,71 грн.

Позивачка такий розмір заборгованості не оспорює. Не оспорює її і відповідач.

Судом було встановлено, що на час розгляду справи заборгованість не погашена.

Неустойка повинна нараховуватись з 01 червня 2013 року по лютий 2015 року, виходячи із розрахунку заборгованості по стягненню аліментів від 31. 03.2015 року, де зазначена заборгованість станом на 20.02.2015 року.

Судова колегія вважає, що розрахунок пені, проведений позивачкою є правильним, за винятком розрахунку пені за червень 2013 року, в частині кількості днів прострочення. Кількість днів прострочення повинна складати 608 днів, враховуючи, що береться розрахунок пені за несплату аліментів в червні 2013 року.( 135,36 грн. х 1% х 608=822,98 грн. )

Відповідно до ч.2 ст. 196 Сімейного Кодексу розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Судом першої інстанції була застосована дана норма закону та зазначено, що при цьому враховано те, що у відповідача в цей період була відсутня постійна робота, він має на утриманні двох малолітніх дітей, на яких сплачує аліменти за рішенням суду, а тому матеріальний стан його є незадовільним.( а.с. 46-54). Тобто, зменшуючи суму неустойки суд першої інстанції, з урахуванням матерального та сімейного стану платника аліментів прийшов до висновку про необхідність застосуванням норми ч.2 ст. 196 Сімейного Кодексу, з чим також погоджується судова колегія.

Керуючись ст.ст. 303,304,307,309,313,317,319 ЦПК України судова колегія,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Заочне Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 16 квітня 2015 року змінити, скасувавши його в частині визначення неустойки за прострочення сплати аліментів.

Стягнути з ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, НОМЕР_1 від 23.12.14 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи НОМЕР_2, не працює, значиться зареєстрованим і проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_3 неустойку( пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, за період з 01 червня 2013 року по 20 лютого 2015 року в сумі 6000 грн.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили після його проголошення та може бути оскаржено протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий -

Судді -