ун. № 759/7515/15-ц
пр. № 2/759/3891/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2015 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді І.В.П»ятничук,

при секретарі Р.О.Колодій,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві цивільну справу за позовною заявою

ОСОБА_1 до Київської міської Ради, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5

3-ті особи: Головне управління юстиції у м. Києві, Дванадцята Київська державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно за заповітом, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідачів Київської міської Ради, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання права власності на спадкове майно за заповітом, та просила суд постановити рішення яким змінити розмір частки нерухомого майна, яке належало померлому ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, з 12/100 частин квартири, яка знаходиться у житловому будинку № 6 кв. № 17-а-23-а по АДРЕСА_2, на 22/100 частин квартири, яка знаходиться у житловому будинку № 6 кв. № 20-а-23-а по АДРЕСА_2 та визнати за позивачем, ОСОБА_1, право власності на 22/100 (двадцять дві сотих) частини квартири під № 20-а - 23-а (двадцять літера «а» - двадцять три літера «а»), що знаходиться у житловому будинку АДРЕСА_2 житловою площею 9,1 кв.м. в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач вказує на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_6. Після смерті спадкодавця відкрилась спадщина, яка, включає квартиру АДРЕСА_2, яка належала спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності на житло від 08 грудня 1997 року. Спадкодавець залишив заповіт, яким належну йому квартиру АДРЕСА_2 заповідав позивачеві. Позивач звернулась до державного нотаріуса Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори М.П. Мельник із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом. 09 квітня 2015 року державний нотаріус Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори М.П. Мельник видала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії вих. № 2340/02-31, якою відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на квартиру АДРЕСА_2, яка належала спадкодавцеві, у зв'язку з тим, що після прийняття рішення Святошинського районного суду м. Києва 25 грудня 2013 року, було змінено розмір частки нерухомого майна та не відбулося заміни правовстановлюючого документа, не проведено державної реєстрації права власності на майно. Згідно свідоцтва про право власності на житло від 08 грудня 1997 року ОСОБА_6 належало 12/100 частин квартири, яка знаходиться в АДРЕСА_1. 23 квітня 2013 року ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_6 (спадкодавця), ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, 3-і особи: Відділ приватизації Державного житлового фонду Святошинського району, про виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Згідно рішення Святошинського районного суду м. Києва від 25 грудня 2013 року позов задоволено частково, а саме: Виділено ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 зі складу нерухомого майна, яке перебуває у спільній частковій власності, припинивши право спільної часткової власності, в рівних частинах в натурі 44/100 частки, що дорівнює 58,44 кв.м., квартири АДРЕСА_1 і яке складається із трьох кімнат жилою площею 32,6 кв.м., а саме кімнат: 13,5 кв.м. (кв. № 17-а); 9,6 кв.м. (кв. № 18-а); 9,5 кв.м. (кв. № 19-а), та інших приміщень загального користування площею 25,84 кв.м. (загалом 58,44 кв.м.), що відповідно до свідоцтва про право власності на житло, яке зареєстровано в КП Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права на об'єкти нерухомого майна в реєстрову книгу за № 5594 від 09 грудня 2005 року належить ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 на праві спільної сумісної власності в рівних частинах. Визнано виділену в натурі 44/100 частку квартири № 17-а - № 23-а, що дорівнює 58,44 кв.м., за адресою АДРЕСА_2, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло, яке зареєстровано в КП Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права на об'єкти нерухомого майна в реєстрову книгу за № 5594 від 09 грудня 2005 року належить ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 на праві спільної сумісної власності в рівних частинах самостійним відокремленим об'єктом нерухомого майна, що становить 1/1 (одну цілу) частки. Визнано в рівних частинах за ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 право приватної власності на самостійний відокремлений об'єкт нерухомого майна, що дорівнює 58,44 кв.м. та становить 1/1 (одну цілу) частки квартири № 17-а, 18-а, 19-а за адресою АДРЕСА_2. Визнано 56/100 частки нерухомого майна, до складу якої входить кв. № 20-а, 21-а, 22-а, 23-а, яке розташоване за адресою АДРЕСА_2, у самостійний об'єкт нерухомого майна, що належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_6 (спадкодавець), ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, припинивши право спільної часткової власності щодо виділеної в натурі частки 44/100, що належить ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 Проте, даним рішенням не було по новому визначено (змінено) розміри часток нерухомого майна, яке належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_6 (спадкодавець), ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, оскільки внаслідок виділу частини у розмірі 44/100 нерухомого майна у самостійний відокремлений об'єкт, співвідношення часток ОСОБА_6 (спадкодавець), ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 змінилось, оскільки належні їм на праві спільної часткової власності 56/100 частки нерухомого майна, до складу якої входять квартири № 20-а, 21-а, 22-а, 23-а, теж визнано самостійним об'єктом нерухомого майна, а отже становить 1/1 (одну цілу). Таким чином, після визнання 56/100 частки нерухомого майна, до складу якої входять квартири № 20-а, 21-а, 22-а, 23-а, самостійним об'єктом нерухомого майна, розмір частки ОСОБА_6 змінився з 12/100 на 22/100. Враховуючи вищенаведене та посилаючись на ст..ст. 328, 392, 1216, 1217, 1233, 1235 ЦК України просила заявлені позовні вимоги задовольнити.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник підтримали позовні вимоги за викладеними обставинами та просили суд задовольнити позов.

Відповідачі представник Київської міської Ради, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 в судове засідання не з»явились, направили до суду заяви з проханням розглянути справу в їх відсутності, що суд з урахуванням думки учасників судового розгляду вважає за можливе.

Представники третіх осіб Головного управління юстиції у м. Києві, Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори в судове засідання не з»явились, направили до суду заяви з проханням розглянути справу в їх відсутності, що суд з урахуванням думки учасників судового розгляду вважає за можливе.

Вислухавши пояснення позивача, її представника, та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_6.

Після смерті спадкодавця ОСОБА_6 відкрилась спадщина, яка, включає квартиру АДРЕСА_2, яка належала спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності на житло від 08 грудня 1997 року.

Спадкодавець залишив заповіт, яким належну йому квартиру АДРЕСА_2 заповідав позивачеві.

З метою прийняття спадщини позивач звернулась до державного нотаріуса Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори М.П. Мельник із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

09 квітня 2015 року державний нотаріус Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори М.П. Мельник видала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії вих. № 2340/02-31, якою відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на квартиру АДРЕСА_2, яка належала спадкодавцеві, у зв'язку з тим, що після прийняття рішення Святошинського районного суду м. Києва 25 грудня 2013 року, було змінено розмір частки нерухомого майна та не відбулося заміни правовстановлюючого документа, не проведено державної реєстрації права власності на майно.

Згідно свідоцтва про право власності на житло від 08 грудня 1997 року ОСОБА_6 належало 12/100 частин квартири, яка знаходиться в АДРЕСА_1. 23 квітня 2013 року ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_6 (спадкодавця), ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, 3-і особи: Відділ приватизації Державного житлового фонду Святошинського району, про виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Згідно рішення Святошинського районного суду м. Києва від 25 грудня 2013 року позов задоволено частково, а саме:

-Виділено ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 зі складу нерухомого майна, яке перебуває у спільній частковій власності, припинивши право спільної часткової власності, в рівних частинах в натурі 44/100 частки, що дорівнює 58,44 кв.м., квартири АДРЕСА_1 і яке складається із трьох кімнат жилою площею 32,6 кв.м., а саме кімнат: 13,5 кв.м. (кв. № 17-а); 9,6 кв.м. (кв. № 18-а); 9,5 кв.м. (кв. № 19-а), та інших приміщень загального користування площею 25,84 кв.м. (загалом 58,44 кв.м.), що відповідно до свідоцтва про право власності на житло, яке зареєстровано в КП Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права на об'єкти нерухомого майна в реєстрову книгу за № 5594 від 09 грудня 2005 року належить ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 на праві спільної сумісної власності в рівних частинах.

-Визнано виділену в натурі 44/100 частку квартири № 17-а - № 23-а, що дорівнює 58,44 кв.м., за адресою АДРЕСА_2, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло, яке зареєстровано в КП Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права на об'єкти нерухомого майна в реєстрову книгу за № 5594 від 09 грудня 2005 року належить ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 на праві спільної сумісної власності в рівних частинах самостійним відокремленим об'єктом нерухомого майна, що становить 1/1 (одну цілу) частки.

-Визнано в рівних частинах за ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 право приватної власності на самостійний відокремлений об'єкт нерухомого майна, що дорівнює 58,44 кв.м. та становить 1/1 (одну цілу) частки квартири № 17-а, 18-а, 19-а за адресою АДРЕСА_2. Визнано 56/100 частки нерухомого майна, до складу якої входить кв. № 20-а, 21-а, 22-а, 23-а, яке розташоване за адресою АДРЕСА_2, у самостійний об'єкт нерухомого майна, що належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_6 (спадкодавець), ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, припинивши право спільної часткової власності щодо виділеної в натурі частки 44/100, що належить ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10

Проте, даним рішенням не було по новому визначено (змінено) розміри часток нерухомого майна, яке належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_6 (спадкодавець), ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, оскільки внаслідок виділу частини у розмірі 44/100 нерухомого майна у самостійний відокремлений об'єкт, співвідношення часток ОСОБА_6 (спадкодавець), ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 змінилось, оскільки належні їм на праві спільної часткової власності 56/100 частки нерухомого майна, до складу якої входять квартири № 20-а, 21-а, 22-а, 23-а, теж визнано самостійним об'єктом нерухомого майна, а отже становить 1/1 (одну цілу).

Таким чином, після визнання 56/100 частки нерухомого майна, до складу якої входять квартири № 20-а, 21-а, 22-а, 23-а, самостійним об'єктом нерухомого майна, розмір частки ОСОБА_6 змінився з 12/100 на 22/100.

Відповідно до ст.ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті (ч. 1 ст. 1223 ЦК України).

Згідно зі ст. 1233 Цивільного кодексу України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, з правочинів, тобто дій особи, спрямованих на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

В Постанові Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», зазначено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.2 ст. 11 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Враховуючи вимоги ст.11 ЦПК України, а саме розгляд справи не інакше як в межах заявлених позивачем вимог, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 в повному обсізі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 174, 212, 213 - 215 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Київської міської Ради, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5

3-ті особи: Головне управління юстиції у м. Києві, Дванадцята Київська державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно за заповітом - задовольнити.

Змінити розмір частки нерухомого майна, яке належало померлому ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, з 12/100 частин квартири, яка знаходиться у житловому будинку № 6 кв. № 17-а-23-а по АДРЕСА_2, на 22/100 частин квартири, яка знаходиться у житловому будинку № 6 кв. № 20-а-23-а по АДРЕСА_2.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1, зареєстрованою в АДРЕСА_3 право власності на 22/100 (двадцять дві сотих) частини квартири під № 20-а - 23-а (двадцять літера «а» - двадцять три літера «а»), що знаходиться у житловому будинку АДРЕСА_2 житловою площею 9,1 кв.м. в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду міста Києва через Святошинський районний суд міста Києва протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами які були учасниками судового розгляду, однак не були присутні при проголошенні рішення суду протягом десяти днів з дня отримання копії рішення суду.

Суддя:

ун. № 759/7515/15-ц

пр. № 2/759/3891/15

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2015 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді І.В.П»ятничук,

при секретарі Р.О.Колодій,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві цивільну справу за позовною заявою

ОСОБА_1 до Київської міської Ради, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5

3-ті особи: Головне управління юстиції у м. Києві, Дванадцята Київська державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно за заповітом, -

ВСТАНОВИВ:

Керуючись ст.ст. 209, 218 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Київської міської Ради, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5

3-ті особи: Головне управління юстиції у м. Києві, Дванадцята Київська державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно за заповітом - задовольнити.

Змінити розмір частки нерухомого майна, яке належало померлому ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, з 12/100 частин квартири, яка знаходиться у житловому будинку № 6 кв. № 17-а-23-а по АДРЕСА_2, на 22/100 частин квартири, яка знаходиться у житловому будинку № 6 кв. № 20-а-23-а по АДРЕСА_2.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1, зареєстрованою в АДРЕСА_3 право власності на 22/100 (двадцять дві сотих) частини квартири під № 20-а - 23-а (двадцять літера «а» - двадцять три літера «а»), що знаходиться у житловому будинку АДРЕСА_2 житловою площею 9,1 кв.м. в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду міста Києва через Святошинський районний суд міста Києва протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами які були учасниками судового розгляду, однак не були присутні при проголошенні рішення суду протягом десяти днів з дня отримання копії рішення суду.

Суддя: