Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 337/1997/15 Головуючий у 1 інстанції: Сидорова М.В.
№ провадження 22-ц/778/5058/15 Суддя-доповідач: Савченко О.В
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

„08" жовтня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Савченко О.В.

суддів: Кочеткової І.В., Маловічко С.В.

при секретарі: Остащенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 14 липня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя, -

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2015 року ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом, який в ході розгляду справи був уточнений, про поділ спільного майна подружжя.

У позові зазначав, що з 05.10.2012 року він перебував з відповідачкою у зареєстрованому шлюбу, від якого мають неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2

Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 30.04.2015 року шлюб розірвано.

За час шлюбу ними було нажито спільне сумісні майно, яке підлягає поділу, а саме: ноутбук 15 Lenovo IdeaPad Z500A Brown, сумка для ноутбука 15.6 HQ-Tech LS - 1545S Black, миша Genius Wireless Traveller 6000 Classik 2/4 G, загальною вартість станом на дату купівлі 07.06.2013 року 5 493 грн. На даний час вартість цього ноутбуку із сумкою та мишею, з урахуванням зносу та коливання курсу долару, становить 10 000 грн.

Крім того, його матір ОСОБА_6 подарувала мікрохвильову НВ-піч конвекція LG MC7844NRS, яка коштувала станом на 26.09.2013 року 1 850 грн. На даний час вартість цієї печі, з урахування зносу та коливання курсу долара, становить 3 000 грн. Вказане майно є його особистою приватною власністю, оскільки джерелом його набуття не були спільні сумісні кошти подружжя.

18.03.2015 року відповідач вивезла усі вищевказані та інші речі з квартири, яку вони наймали. Добровільно повернути або розділити сумісно нажите майно вона відмовляється.

Крім того, під час шлюбу в інтересах родини ним укладались кредитні договори. 07.03.2013 року у ПАТ «Дельта Банк» відкрито банківський рахунок із лімітом кредитної лінії 50 000 грн. Грошові кошти витрачались на потреби родини. На даний час заборгованість перед банком становить 30 125 грн.

08.01.2015 року у ПАТ «Альфа-Банк» відкрито банківський рахунок із лімітом кредитної лінії 75 000 грн. Грошові кошти витрачались на потреби родини. На даний час заборгованість перед банком становить 14 851 грн. 22 коп.

У ПАТ «КБ «ПриватБанк» відкрито банківський рахунок із лімітом кредитної лінії 3 000 грн. Грошові кошти витрачались на потреби родини. На даний час заборгованість перед банком становить 2 773 грн. 76 коп.

Таким чином, загальна сума боргових зобов'язань перед банками становить 47 749 грн. 98 коп.

Вважає, що в порядку поділу спільного майна та обов'язків подружжя необхідно залишити за ним кредитні зобов'язання перед банками на загальну суму 47 749 грн. 98 коп., визнати за ним право власності на ноутбук, сумку для ноутбуку, мишу та стягнути з відповідача 18 874 грн. 99 коп. кредитних зобов'язань(47749,98/2-5000).

Посилаючись на зазначені обставини, просив суд визнати за ним кредитні зобов'язання перед банками у загальному розмірі 47 749 грн. 98 коп., визнати за ним право власності на ноутбук у комплекті з сумкою і мишею, стягнути з відповідача 18 874 грн. 99 коп. компенсації кредитних зобов'язань, визнати за ним право особистої приватної власності на мікрохвильову НВ-піч.

Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 14 липня 2015 року в задоволені позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду в частині відмови у визнанні за ним кредитних зобов"язань перед банками, які є спільними зобов"язаннями подружжя, у визнанні за ним права власності на ноутбук, сумку та мишу і у стягненні зі ОСОБА_3 на його користь 18874 грн. 99 коп. в рахунок компенсації грошових зобов"язань, скасувати та ухвалити в цій частині нове , яким зазначені позовні вимоги задовольнити..

Заслухавши у засіданні апеляційного суду доповідача, перевіривши законність і обгрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 05.10.2012 року, який рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 30.04.2015 року було розірвано(а.с.8,81).

Рішенням про розірвання шлюбу встановлено, що шлюбні відносини сторони припинили з лютого 2015 року, проживають окремо, їх неповнолітній син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживає з матір"ю.

Згідно товарного чеку від 07.06.2013 року, під час перебування у шлюбі сторони придбали ноутбук 15 Lenovo IdeaPad Z500A Brown, сумку для ноутбука 15.6 HQ-Tech LS - 1545S Black, мишу Genius Wireless Traveller 6000 Classik 2/4 G, загальною вартістю 5 493 грн.

Під час шлюбу позивачем були укладені кредитні договори , на підставі яких на його ім"я відкрито поточні рахунки з використанням платіжної карти , а саме, 07.03.2013 року у ПАТ «Дельта Банк» відкрито банківський рахунок із лімітом кредитної лінії 50 000 грн., 08.01.2015 року у ПАТ «Альфа-Банк» відкрито банківський рахунок із лімітом кредитної лінії 75 000 грн., а також позивач користувався відкритим у ПАТ КБ „ПриватБанк" банківським рахунком із лімітом кредитної лінії 3000 грн.

Як визначено ст. 60 СК України, майноЮ набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об"єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно з ч.1 ст. 61 СК України об"єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Під майном ч.1 ст. 190 ЦК України має на увазі окрему річ, сукупність речей, а також майнові права та обов"язки.

Відповідно до ч.3 ст. 61 СК України, якщо одним з подружжя укладено договір в інтересах сім"ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об"єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Частина 4 ст. 65 СК України встановлює, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім"ї, створює обов"язки для другого з подружжя в разі, якщо його укладено в інтересах сім"ї, а одержане за цим договором майно фактично використано на задоволення потреб сім"ї.

Обгрунтовуючи вимоги про поділ між сторонами обов"язків з повернення непогашених кредитів, отриманих у період шлюбу за договорами ОСОБА_2 з ПАТ «Дельта Банк», ПАТ «Альфа-Банк» та ПАТ КБ „ПриватБанк", на загальну суму 47 749 грн. 98 коп., шляхом стягнення з відповідачки їх грошової компенсації, позивач посилався на те, що кошти, зняті ним з платіжних карт у цей період, використовувалися на поточні потреби сім"ї, а тому обов"язки з повернення цих коштів є спільними.

Відмовляючи у задоволенні вказаних вимог, суд правильно виходив з того, що за змістом ст. 61, 65 СК України невиконані кредитні зобов"язання не можуть бути предметом поділу, а надавши оцінку наданим по справі доказам, зокрема, даним щодо руху коштів на рахунках ОСОБА_2, дійшов правомірного висновку про недоведеність зазначених доводів, зокрема, того, що знята готівка використовувалась позивачем на потреби сім"ї і за взаємною згодою подружжя.

Таким чином, висновок суду про те, що укладені ОСОБА_2 кредитні договори з використанням платіжних карт з лімітом кредитування не створили обов"язки щодо повернення кредитів для ОСОБА_3, є обгрутованим.

Відповідно до ч.1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об"єктом права спільної сумісної власності подружжя, частка майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Згідно з ч.ч.1,2 ст. 71 СК України майно, що є об"єктом спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.

Встановивши, що ноутбук 15 Lenovo IdeaPad Z500A Brown в комплекті із сумкою для ноутбука 15.6 HQ-Tech LS - 1545S Black, мишею Genius Wireless Traveller 6000 Classik 2/4 G, які суд визнав спільним майном подружжя, були продані відповідачкою без згоди позивача після припинення ними спільного ведення господарства, суд відмовив у задоволенні вимог ОСОБА_2 щодо поділу вказаного майна шляхом передачі останнього у його власність в рахунок звільнення відповідачки від частки спільних боргових зобов"язань.

Обгрунтовуючи цю відмову, суд виходив з того, що ОСОБА_2 вимоги про присудження грошової компенсації замість його частки у проданому ноутбуці у комплекті з сумкою та мишею не заявлялись, а в силу ч.4 ст. 71 СК України таке присудження можливо було лише за його згодою.

З названими мотивами відмови в повній мірі погодитися не можна, оскільки у даному випадку суд неправильно застосував правила ч.4 ст. 71 СК України та ст. 365 ЦК України, не врахувавши, що зазначені норми застосовуються у разі заявлення вимог про припинення частки одного з подружжя у спільному майні, а такі вимоги до позивача ОСОБА_2 по даній справі другим з подружжя не заявлялись.

Як роз"яснено у п.30 постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 року „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", у випадку, коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один з них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім"ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховуються при поділі.

При вирішенні спору про поділ майна, що є об"єктом права спільної сумісної власності подружжя, суд згідно з ч.ч.2,3 ст. 70 СК в окремих випадках може відступити від засади рівності часток подружжя, враховуючи обставини, що мають істотне значення для справи, а також інтереси неповнолітніх дітей, непрацездатних повнолітніх дітей( за умови, що розмір аліментів, які вони одержують,недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування). Під обставинами, що мають істотне значення для справи, потрібно розуміти не тільки випадки, коли один з подружжя не дбав про матеріальне забезпечення сім"ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім"ї, але і випадки, коли один із подружжя не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку чи доходу(ч.1 ст. 60 СК).

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, з лютого 2015 року сторони спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Їх неповнолітня дитина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживає разом з матір"ю, яка, перебуваючи у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3 років, отримує лише соціальну допомогу у сумі 372 грн.(а.с.54-57), аліменти на утримання дитини позивач у добровільному порядку не сплачує, а тому виручені від продажу ноутбуку кошти були використані нею на утримання сина, що підтвердили свідки ОСОБА_7, ОСОБА_8

Доказів на спростування названих доводів позивач не надавав.

За вказаних обставин висновок суду про відмову у задоволенні вимог ОСОБА_2 про поділ ноутбука в комплекті із сумкою для нього та мишею, як єдиного спільного майна подружжя, виходячи з визначеної ч.3 ст. 70 СК України можливості збільшення частки одного з подружжя, є по суті правильним, тому рішення суду в цій частині підлягає зміні щодо обгрунтування мотивів відмови.

Наведені в апеляційній скарзі доводи фактично зводяться до іншої оцінки встановлених на підставі доказів обставин справи і правових підстав для скасування рішення в оскаржуваній частині з ухваленням нового рішення про задоволення зазначених вимог ОСОБА_2 не містять.

Керуючись ст.ст. 307,309, 314, 317 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 14 липня 2015 року по даній справі в оскаржуваній частині змінити в частині правового обгрунтування.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: