АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/5406/15 Справа № 194/1872/13 Головуючий у 1 й інстанції - Корягін В.О. Доповідач - Макаров М.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого- судді Макаров М.О.,

суддів: Максюти Ж.І., Прозорової М.Л.,

при секретарі - Самокиші О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 30 березня 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до приватного підприємства "Грпндфінресурс" про захист прав споживача, визнання договору нікчемним та повернення грошових коштів, -

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2013 року ОСОБА_1. звернувся до суду з позовом до ПП "Грандфінресурс", про захист прав споживачів, визнання договору нікчемним, стягнення грошових коштів. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 25.06.2011 року між ним та ПП "Грандфінресурс" був укладений договір № 202658 про надання послуг, згідно якого ПП "Грандфінресурс" повинно було надати позивачу позику у сумі 250 000 грн. для придбання автомобіля, просить суд визнати договір № 202658 від 25.06.2011 року нікчемним, стягнути з відповідача на його користь 8750 грн., сплачених ним за договором про надання послуг від 25.06.2011 року, а також стягнути з відповідача на його користь сплачені банківські послуги у розмірі 87 грн. 50 коп.

Рішенням Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 30 березня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1. просить рішення суду скасувати та ухвалити по справі нове рішення про задоволення його позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін.

Судом встановлено, що 25 червня 2011 року між позивачем та ПП "Грандфінресурс" було укладено договір № 202658 про надання послуг, згідно якого адміністратор зобов'язується вчинити певні дії спрямовані на придбання товару зазначеного в додатку № 1, тобто автомобіля на суму 250000 грн., та на умовах діяльності Програми "Альянс Україна", що містяться в додатку № 2, який є невід'ємною частиною цього договору, сформувати реєстр учасників, забезпечити його адміністрування; організовувати та проводити заходи по розподілу грошового фонду, здійснити оплату товарів на користь учасника, або надати учаснику відповідну суму у позику; надавати інші послуги і здійснювати інші правочини, погоджені сторонами у порядку та строки, передбачені цим договором та додатками до нього (а.с. 12).

Згідно квитанцій № 34292.625.1 та №34292.625.2 від 25 червня 2011 року ОСОБА_1. вніс на рахунок відповідача 8750 грн. та сплатив Дніпропетровському РУ комісію у сумі 87,50 грн. (а.с. 10).

Відповідно до п.8.1 ст.8 укладеного договору позивач на протязі трьох днів після підписання договору мав можливість розірвати договір в односторонньому порядку з відшкодуванням сплачених ним попередньо грошових коштів, пунктом 2.5 ст. 2 цього Договору адміністратор гарантує надати дозвіл, якщо учасник виконає всі умови договору та додатків до нього. При цьому відповідно до Додатку № 2 поняття «дозвіл» означає право на отримання товару або відповідної суми у позику за результатами Заходу з розподілу грошового фонду.

Передбачені статтею 3 Додатку № 2 умови дозволяють учаснику сплачувати ціну товару або виплачувати суму позики невеликими щомісячними внесками, які названі Загальний платіж або Мінімальний платіж. Відповідно до додатку № 2 «Загальний платіж» це щомісячний платіж, який складається з суми Чистого внеску і Адміністративних витрат та сплачується Учасником у порядку і терміни, визначені додатком № 1 та № 2 до договору. В свою чергу, адміністративні витрати це плата Адміністратору за послуги, пов'язані з організацією діяльності програми «Альянс Україна», а чисті внески це частина загального платежу, за рахунок якої адміністратор здійснює оплату вартості товару або відповідної суми у позику та розмір якої визначається шляхом ділення вартості товару на кількість платежів, зазначених у додатку № 1 до договору та відповідає графіку платежів. Мінімальний платіж це платіж, який складається із суми половини Чистого внеску та повної суми Адміністративних витрат, розмір якого зазначений у додатку № 1 до договору. При цьому, відповідно до п. 2.3 додатку № 2 чисті внески є власністю учасника.

Таким чином, у договорі № 202658 від 25 червня 2011 року чітко передбачено, що учасник оплачує кожного місяця частину ціни товару або суми позики. Отже, договором передбачена щомісячна сплата внесків за товар, який передається споживачеві в рамках укладеної Угоди, чи виплату позики, а не за можливість одержання права на купівлю товару чи отримання відповідної суми у позику.

Учасник, який виконав усі умови договору та додатків до нього, має повне право вимагати від ПП «Грандфінресурс» виконання свого зобов'язання, а саме: оплатити вартість товару або надати позику, незалежно від того, чи сплачують кошти інші споживачі.

Таким чином, за програмою «Альянс Україна» кожний з учасників, який належним чином виконує зобов'язання за договором та додатками до нього, отримує бажаний товар або відповідну суму у позику з розстроченням платежу на досить тривалий час, через механізм, передбачений в Програмі «Альянс Україна».

За таких обставин, твердження позивача про те, що діяльність ПП «Грандфінресурс» за договором сторін є функціонуванням «пірамідальної схеми», суперечить змісту п. 7 ч. 3 ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів» у зв'язку з відсутністю головних ознак «пірамідальної схеми» безтоварність та сплати компенсації одним учасником за рахунок інших, оскільки за схемою придбання товарів у групах або отримання сум у позику, придбавають товар або отримують суму у позику усі учасники за рахунок об'єднання внесків кожного з них. Різниця між споживачами учасниками схеми є тільки в часі одержання товару або суми у позику кожним із них, за умови виконання своїх зобов'язань.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи під час укладення Договору №202658 від 25 червня 2011 року позивач отримав примірник Договору та додатки до нього, які містять опис послуг ПП «Грандфінресурс» за програмою «Альянс Україна».

Відповідно до п. 4.8 ст. 4 цього Договору підписання цього договору та додатків до нього є підтвердженням факту отримання всіх пояснень від представника Адміністратора, засвідченням того, що учасник уважно прочитав та зрозумів усі визначення, умови та зміст Договору і додатків до нього.

Крім того, п. 1.4 ст. 1 Додатку № 2 встановлює, що Договір активується на четвертий день з моменту його підписання, а п. 8.1 встановлює процедуру і умови розірвання Договору, якщо учасник виявив бажання розірвати Договір протягом 3-х банківських днів з моменту його підписання.

Але, як встановлено судом, позивач із заявою про розірвання Договору в триденний термін до ПП «Грандфінресурс» не звертався, що свідчить про його розуміння та згоду з усіма умовами Договору.

Така правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 11 вересня 2013 року у справі №6-40цс13, яка відповідно до вимог ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України.

Суд також не може взяти до уваги твердження позивача про несправедливі умови договору, оскільки підставою недійсності Договору є несправедливість умов Договору, відповідно до ст. 18 Закону України "Про захист прав споживачів" за змістом якої, включаючи ціну договору, несправедливим може бути визнано недійсним або змінено саме це положення, а не сам договір.Тільки у разі, коли зміна окремих положень або визнання їх недійсними зумовлює зміну інших положень договору, на вимогу споживача такі положення підлягають зміні або договір може бути визнаний недійсним у цілому.

Відповідно до вимог статті 18 Закону України "Про захист прав споживачів", для кваліфікації умов договору несправедливими необхідна наявність одночасно таких ознак: - по-перше, умови договору порушують принцип добросовісності (п. 6 ч. 1 ст. 3, ч. 3 ст. 509 ЦК України); - по-друге, умови договору призводять до істотного дисбалансу договірних прав та обов'язків сторін; - по-третє, умови договору завдають шкоди споживачеві.

Проте таких доказів позивач суду не надав.

Таким чином, твердження позивача про наявність обману, ознак «пірамідальної схеми» у діях ПП «Грандфінресурс» та несправедливих умов договору під час укладення з ним Договору №202658 від 25 червня 2011 року є помилковим і не узгоджується з положеннями п. 7 ч. 3 ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів» у взаємозв'язку з нормами Закону України «Про фінансові послуги та регулювання ринків фінансових послуг»

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції з'ясувавши в достатньо повному об'ємі права та обов'язки сторін, обставини справи, перевіривши доводи та давши їм правову оцінку, обгрунтовано прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Вказані висновки суду відповідають нормам матеріального та процесуального права, оскільки відповідно до ч.3 ст.10, ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; частина 1 ст. 11 ЦПК України встановлює, що суд розглядає справу за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, наданих наданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Таким чином, доводи апеляційної скарги щодо незаконності договору, оскільки є несправедливими та має місце обман, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки вони належним чином не підтверджені.

Судом 1 інстанції у досить повному обсязі з'ясовані права та обов'язки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірені і їм дана належна оцінка, порушень норм матеріального та процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування чи зміни рішення - не встановлено, доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду, справа розглянута в межах позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів, а тому апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду є законним і обґрунтованим, і його слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 30 березня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді