Справа №577/5423/14-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Гетьман В. В.
Номер провадження 22-ц/788/92/15 Суддя-доповідач - Гагін М. В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2015 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Гагіна М. В.,

суддів - Попруги С. В. , Рибалки В. Г.

за участю секретаря - Пархоменко А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Апеляційного суду Сумської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 03 грудня 2014 року

у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, відділу Державної виконавчої служби Конотопського міськрайонного управління юстиції, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_6, про поділ майна подружжя, визнання права власності на майно та виключення його з-під арешту,-

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2014 року ОСОБА_4 звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи вимоги тим, що з 05 грудня 1987 року по 23 квітня 2014 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем.

Під час спільного проживання придбали легковий автомобіль марки ВАЗ 21112 д.н. НОМЕР_1, холодильник Самсунг, крісло-диван, шуруповерт, автомийку Керхер, болгарку, газонокосилку, дрель, набір інструментів, компресор, автомагнітолу з ДВД, камерами та дінаміками, кавоварку з кавомолкою, лебідку автомобільну, фен автомобільний.

На даний час шлюб розірвано.

Добровільно поділили придбане майно, залишивши їй вищевказаний автомобіль, а відповідачу побутову техніку та меблі.

Вона розпорядилась автомобілем, передавши його в користування ОСОБА_6

У 2014 р. з відповідача на користь ОСОБА_3 рішенням суду було стягнуто кошти, в ході виконання якого 09 жовтня 2014 року було заарештовано спірний автомобіль, який є її особистою власністю,

Остаточно уточнивши вимоги, просила поділити майно подружжя, а саме виділити їй автомобіль марки ВАЗ 21112 д.н. НОМЕР_1 і визнати право власності на нього, звільнити т/з з-під арешту; ОСОБА_5 виділити холодильник Самсунг вартістю 7000 грн., крісло-диван вартістю 2000 грн., шуруповерт вартістю 1500 грн., автомийку Керхер вартістю 3000 грн., болгарку вартістю 1500 грн., газонокосилку вартістю 2000 грн., дрель вартістю 1000 грн., набір інструментів вартістю 2000 грн., компресор вартістю 4000 грн., автомагнітолу з ДВД, камерами та динаміками вартістю 8000 грн., кавоварку з кавомолкою вартістю 2000 грн., лебедку автомобільну вартістю 2000 грн., фен автомобільний вартістю 1000 грн.

Рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 03 грудня 2014 року визнано за ОСОБА_4 право власності на автомобіль марки ВАЗ 21112 державний номер НОМЕР_1 та звільнено його з-під арешту.

Виділено ОСОБА_5 холодильник марки «Самсунг», крісло-диван, шуруповерт, автомийку марки «Керхер», болгарку, газонокосилку, дрель, набір інструментів, компресор, автомагнітолу з ДВД, камерами і динаміками, кавоварку з кавомолкою, лебідку автомобільну та фен автомобільний.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати зазначене рішення та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

При цьому доводить, що суд першої інстанції не з'ясував обсяг майна, яке було придбане подружжям ОСОБА_5 під час шлюбу.

Крім того, у рішенні суду взагалі відсутні посилання на оцінку будь-яких речей та автомобіля, відсутні чеки та квитанції на придбання речей.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_7, які підтримали доводи апеляційної скарги, представника ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_8 та третьої особи ОСОБА_6, які заперечували проти доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та обговоривши підстави апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що спірне майно набуте сторонами у справі у період шлюбу, є їх спільною сумісною власністю, а тому підлягає поділу між бувшим подружжям, а виділений у власність позивачу транспортний засіб звільнено з-під арешту.

Проте, погодитись з такими висновками суду неможливо.

За змістом положень ч.1 ст.60, ч.1 ст.70 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку.

У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до ч.1 ст.73 СК України за зобов'язаннями одного з подружжя стягнення може бути накладено лише на його особисте майно і на частку у праві спільної сумісної власності подружжя, яка виділена йому в натурі.

Судом першої інстанції встановлено, що з 05 грудня 1987 року по 23 квітня 2014 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 перебували в зареєстрованому шлюбі.

У період шлюбу придбали автомобіль марки ВАЗ 21112 державний номер. НОМЕР_1, холодильник Самсунг, крісло-диван, шуруповерт, автомийку Керхер, болгарку, газонокосилку, дрель, набір інструментів, компресор, автомагнітолу з ДВД, камерами та динаміками, кавоварку з кавомолкою, лебідку автомобільну та фен автомобільний.

Постановою від 12 серпня 2014 року державного виконавця ВДВС Конотопського міськрайонного управління юстиції Полякова В.М. на виконання виконавчого листа №2/5777/784/14, виданого 30 липня 2014 року Конотопським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 292634 грн. 37 коп. боргу, оголошено розшук майна, що належить боржнику ОСОБА_5, а саме: KIA Sorento 2.5 CRDi, дата 10 червня 2008, ДНЗ-НОМЕР_2, ідентифікатор НОМЕР_3; MERCEDES-BENZ 108, дата 21 вересня 2007, ДНЗ-НОМЕР_4 ідентифікатор НОМЕР_5; ВАЗ 2109, дата 13 липня 2001, ДНЗ-НОМЕР_6, ідентифікатор НОМЕР_7; ВАЗ 2109, дата 24 січня 2002, ДНЗ-НОМЕР_8 ідентифікатор НОМЕР_9; ВАЗ 21112, дата 18 листопада 2005, ДНЗ-НОМЕР_10, ідентифікатор НОМЕР_11, дата 30 жовтня 2009, ДНЗ-НОМЕР_12 ідентифікатор НОМЕР_13; ОДАЗ 8728, дата 17 червня 2009, ДНЗ-НОМЕР_14, ідентифікатор НОМЕР_15; ХТ 81024, дата 12 липня 2002, ДНЗ-НОМЕР_16 ідентифікатор НОМЕР_17

Згідно акту від 09 жовтня 2014 року державним виконавцем ДВС Конотопського МУЮ спірний транспортний засіб описано та накладено арешт на виконання рішення суду про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 вищезгаданого боргу.

Факт набуття вищевказаного спірного майна під час перебування у шлюбі підтверджується поясненнями свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11

Таким чином, вирішення питання про виключення з опису належної одному з подружжя частки майна у спільній сумісній власності подружжя проводиться з урахуванням положень ст.ст.60, 70 СК України.

Розмір часток подружжя у спільному майні і яке конкретно майно має бути кожному виділене, слід визначати з урахуванням всього належного майна, включаючи і те, на яке законом не може бути звернене стягнення за виконавчими документами.

Разом з цим, на частку кожного з подружжя виділяється як майно, що підлягає опису, так і майно, що йому не підлягало.

Бувшим подружжям ОСОБА_5 не надано суду належних і допустимих доказів про обсяг всього нажитого майна та його вартість, включаючи й інші транспортні засоби, оголошені в розшук, що унеможливлює вирішення питання про їх частки та виключення його з опису й арешту.

Крім того, згідно п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 серпня 1976 року «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним.

Відповідачами у справі суд притягує боржника, особу, в інтересах якої накладено арешт на майно, і в необхідних випадках - особу, якій передано майно, якщо воно було реалізовано.

Однак, ухвалюючи рішення у цій справі, суд першої інстанції на порушення вищевикладеного та вимог ст.ст.212-215 ЦПК України не з'ясував всіх обставин справи, не встановив в достатньому обсязі в чиїх інтересах накладено арешт на майно боржника та не обговорив питання про необхідність залучення таких осіб до участі у справі в якості відповідачів з належним оформленням цієї процесуальної дії, що має значення для правильного вирішення цього спору.

Отже, за встановлених фактичних обставин справи та вимог закону позовні вимоги ОСОБА_4 задоволенню не підлягають, а відтак оскаржуване рішення суду, згідно п.п.1, 3, 4 ч.1 ст.309 ЦПК України, підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.2 ч.1 ст.307, п.п.1, 3, 4 ч.1 ст.309, ст.313, ч.2 ст.314, ст.ст.316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 03 грудня 2014 року у даній справі скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_4 відмовити за необґрунтованістю.

Рішення набрало законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -