Якимівський районний суд Запорізької області
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

2/330/197/2015

Справа № 330/422/15-ц

"30" вересня 2015 р. Якимівський районний суду Запорізької області

в складі: головуючого - Бойчевої Н.В.

при секретарі - Колєдаєвої Л.І.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Якимівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: приватний нотаріус Якимівського районного нотаріального округу ОСОБА_4

про визнання договору від 07.10.2013 року Р№570 про розірвання договору довічного утримання від 21.04.2010 року Р№185 недійсним,

встановив:

Позивачка звернулася до суду з позовом про визнання договору від 07.10.2013 року Р№570 про розірвання договору довічного утримання від 21.04.2010 року Р№185 недійсним, мотивуючи тим, що 21 квітня 2010 року між позивачем та ОСОБА_5, яка є її рідною тіткою, було укладено договір довічного утримання - надалі Договір.

Згідно п. 1.1 Договору до позивачки переходило право власності на квартиру АДРЕСА_1, яка належала ОСОБА_5 на підставі договору купівлі - продажу від 16.03.2007 року.

Згідно п. 2.1. Договору були зазначені обов'язки з надання Відчужувачу довічного утримання та догляду. Також згідно п. 2.2. договору була зазначена сума матеріального забезпечення, яка підлягала індексації.

ОСОБА_1 в повному обсязі виконувала всі умови договору утримувала, доглядала за ОСОБА_5, та надавала їй матеріальну допомогу, яка перевищувала зазначену у договорі.

У жовтні 2013 року ОСОБА_5 звернулася до ОСОБА_1 та почала її вмовляти розірвати договір довічного утримання, так як їй потрібно оформити субсидію на сплату комунальних послуг, та інші пільги при цьому вона пояснила позивачці, що фактично договір довічного утримання залишиться в дії - вона складе на її імя заповіт не тільки на квартиру але і на все майно, яке їй належить, а позивачка продовжить утримання та догляд за нею. Позивачка заперечувала проти цього, але вона її умовляла казала, що вони рідні люди і вона її не обдурить, та квартира і все майно залишиться позивачці по справі, так як вона складе на неї заповіт і вони фактично будуть виконувати умови договору довічного утримання.

Після чергової розмови ОСОБА_5 все ж таки умовила позивачку укласти договір про розірвання договору довічного утримання під умовою, що вона складе на ОСОБА_1 заповіт і та продовжуватиме фактично виконувати договір довічного утримання від 21.04.2010 року, а саме утримувати та доглядати її.

07 жовтня 2013 року ОСОБА_5 оформила на ОСОБА_1В заповіт № 569 яким вона заповіла все майно яке їй належить і після цього в той же день між ними було укладений договір про розірвання договору довічного утримання за № 570.

Після розірвання договору довічного утримання позивачка продовжувала виконувати умови договору - утримувати та доглядати ОСОБА_5.

У січні 2015 року позивачці стало відомо, що ОСОБА_5 18.03.2014 року розірвала заповіт, який вона склала на її ім'я, та склала заповіт на іншу особу ОСОБА_6.

Таким чином, дії ОСОБА_5 були спрямовані на введення позивача в оману з ціллю укласти договір про розірвання договору про довічне утримання, так як в судовому порядку вона цього зробити не могла, так як в повному обсязі виконувала умови договору на довічне утримання.

В теперішній час ОСОБА_5 померла, після її смерті до нотаріальної контори про прийняття спадщини звернулися спадкоємці ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

За таких обставин позивачка просить суд визнати договір від 07.10.2013 року № 570 - про розірвання договору довічного утримання від 21.04.2010 року Р№ 185 укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 недійсним.

В судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали, просили суд їх задовольнити.

Відповідачі по справі в судове засідання не зявилися, надавши суду заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги визнали в повному обсязі.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Розглянув матеріали справи, заслухав позивача та його представника, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно п. 1.1 Договору до позивачки переходило право власності на квартиру АДРЕСА_1, яка належала ОСОБА_5 на підставі договору купівлі - продажу від 16.03.2007 року.

Згідно п. 2.1. Договору були зазначені обов'язки з надання Відчужувачу довічного утримання та догляду. Також згідно п. 2.2. договору була зазначена сума матеріального забезпечення, яка підлягала індексації.

ОСОБА_1 в повному обсязі виконувала всі умови договору утримувала, доглядала за ОСОБА_5, та надавала їй матеріальну допомогу, яка перевищувала зазначену у договорі.

У жовтні 2013 року ОСОБА_5 звернулася до ОСОБА_1 та почала її вмовляти розірвати договір довічного утримання, так як їй потрібно оформити субсидію на сплату комунальних послуг, та інші пільги при цьому вона пояснила позивачці, що фактично договір довічного утримання залишиться в дії - вона складе на її імя заповіт не тільки на квартиру але і на все майно, яке їй належить, а позивачка продовжить утримання та догляд за нею. Позивачка заперечувала проти цього, але вона її умовляла казала, що вони рідні люди і вона її не обдурить, та квартира і все майно залишиться позивачці по справі, так як вона складе на неї заповіт і вони фактично будуть виконувати умови договору довічного утримання.

Після чергової розмови ОСОБА_5 все ж таки умовила позивачку укласти договір про розірвання договору довічного утримання під умовою, що вона складе на ОСОБА_1 заповіт і та продовжуватиме фактично виконувати договір довічного утримання від 21.04.2010 року, а саме утримувати та доглядати її.

07 жовтня 2013 року ОСОБА_5 оформила на ОСОБА_1В заповіт № 569 яким вона заповіла все майно яке їй належить і після цього в той же день між ними було укладений договір про розірвання договору довічного утримання за № 570.

Після розірвання договору довічного утримання позивачка продовжувала виконувати умови договору - утримувати та доглядати ОСОБА_5.

У січні 2015 року позивачці стало відомо, що ОСОБА_5 18.03.2014 року розірвала заповіт, який вона склала на її ім'я. Таким чином, дії ОСОБА_5 були спрямовані на введення позивача в оману з ціллю укласти договір про розірвання договору про довічне утримання, так як в судовому порядку вона цього зробити не могла, так як в повному обсязі виконувала умови договору на довічне утримання.

Відповідно до ст. 230 ЦК України якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним.

Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування.

В теперішній час ОСОБА_5 померла, після її смерті до нотаріальної контори про прийняття спадщини звернулися спадкоємці ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

За таких обставин позивачка просить суд визнати договір від 07.10.2013 року № 570 - про розірвання договору довічного утримання від 21.04.2010 року Р№ 185 укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 недійсним.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що вона є медичною сестрою, і у звязку з цим ОСОБА_1 зверталася до неї за допомогою поставити ОСОБА_5 крапельниці.

Таким чином, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість позову, вважає вимоги позивача доведеними в ході судового засідання, тож позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 208,209 ЦПК України, ст.ст. 203,215, 230 ЦК України, Постановою Пленуму ВСУ №9 від 06.11.2009 року, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: приватний нотаріус Якимівського районного нотаріального округу ОСОБА_4 про визнання договору від 07.10.2013 року Р№570 про розірвання договору довічного утримання від 21.04.2010 року Р№185 недійсним задовольнити повністю.

Визнати договір від 07.10.2013 року № 570 - про розірвання договору довічного утримання від 21.04.2010 року Р№ 185 укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 недійсним.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Запорізької області через Якимівський районний суд Запорізької області протягом 10 днів з моменту проголошення рішення, сторонами в той самий строк з моменту вручення копії рішення.

Суддя -