Справа № 338/1472/14-ц
Провадження № 22-ц/779/230/2015
Головуючий у 1 інстанції Битківський Л.М.
Суддя-доповідач Фединяк В.Д.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2015 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого- судді Фединяка В.Д.

суддів: Горблянського Я.Д.,Шишка А.І.

секретаря Капущак С.В.

з участю ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заподіяної матеріальної та моральної шкоди за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Богородчанського районного суду від 20 листопада 2014 року, -

в с т а н о в и л а :

У вересні 2014 року ОСОБА_2 звернувся в суд з указаним позовом і зазначав, що 28 березня 2012 року ОСОБА_3, з яким в нього тривалий час існують неприязні стосунки заподіяв йому легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров'я. Вироком Богородчанського районного суду від 28 березня 2014 року ОСОБА_3 визнаний винуватим у вчиненні злочину передбаченого ст. 125 ч.2 КК України та призначено йому покарання у виді штрафу у розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 1700 грн.. Посилаючись на те, що неправомірними діями відповідач заподіяв йому легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров'я, внаслідок цього він перебував на лікуванні на яке затратив значні кошти і терпів фізичний біль,змінився його звичний спосіб життя, на підставі ст.1167 ЦК України просив стягнути з відповідача 2515,78 грн. матеріальної та 20000 моральної шкоди.

Рішенням Богородчанського районного суду від 20 листопада 2014 року частково задоволено позов.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 706, 16 грн. матеріальної шкоди та 2800 грн. моральної шкоди.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставить питання про скасування оскаржуваного рішення з ухваленням нового про повне задоволення позову, вказуючи на те, що суд неповно з'ясував обставини справи, допустив порушення норм матеріального і процесуального права й ухвалив помилкове рішення. На думку апелянта, ухвалюючи рішення про відшкодування матеріальної шкоди суд не врахував понесених ним витрат на протезування зубів у розмірі 371,82 грн. та сума у розмірі 2800 грн. моральної шкоди не повністю компенсують спричинену відповідачем моральної шкоди.

У судовому засіданні ОСОБА_2 підтримав доводи апеляційної скарги, просить задовольнити цю скаргу.

ОСОБА_3 апеляційну скаргу не визнав, вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи та перевіривши відповідно до ст. 303 ЦПК України наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги з таких підстав.

Задовольняючи частково позов ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з того, що неправомірними діями відповідача ОСОБА_3 позивачу заподіяно легкі тілесні ушкодження внаслідок яких останній в період з 30.03.2012 р. по 06.03.2012 р. перебував на стаціонарному лікування на яке затратив 706,16 грн. Крім цього, неправомірними діями відповідача позивачу заподіяно моральну шкоду у вигляді фізичних страждань, перенесено нервового потрясіння, порушення звичного способу життя. Враховуючи характер і тривалість страждань, тяжкість заподіяної травми, істотність вимушених змін у життєвих стосунках позивача, стягнув моральну шкоду у розмірі 2800 грн.

Висновок суду відповідає вимогам закону і матеріалам справи.

Згідно ч.ч.1.2 ст.1166 ,ч.1 ст. 1167 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Судом встановлено, що 28 березня 2012 року ОСОБА_3 умисно наніс ОСОБА_4 легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров'я.

Вироком Богородчанського районного суду від 28 березня 2014 року ОСОБА_3 визнаний винуватим у вчиненні злочину передбаченого ст. 125 ч.2 КК України та призначено йому покарання у виді штрафу у розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 1700 грн..

Внаслідок нанесення легких тілесних ушкоджень ОСОБА_2 в період з 30.03.2012 р. по 06.03.2012 р. перебував на стаціонарному лікування на яке затратив 706,16 грн. Зазначених обставин сторони не оспорюють і підтверджуються письмовими доказами.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції прийшов до обгрунтованого висновку про наявність вини відповідача у заподіянні позивачу матеріальної шкоди та стягнув з останнього 706,16 грн. на відшкодування такої шкоди, так як вказані кошти затрачені ним на лікування від злочину.

Вирішуючи позовні вимоги ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди, суд врахував роз'яснення Пленуму Верховного Суду України із цих питань, даних у п. 9 постанови від 31 березня 1995 р. N 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" та прийшов до правильного висновку стягнувши на користь позивача 2800 грн. у відшкодування моральної шкоди, так як дії відповідача негативно вплинули на його фізичний та психічний стан, що виявилось у необхідності звернення за медичною допомогою та придбання препаратів для лікування.

Виходячи з вищенаведеного, враховуючи конкретні обставини справи, а також виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості сума стягнутої на користь позивача моральної шкоди відповідає вимогам закону.

Суд відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що при відшкодуванні матеріальної шкоди суд не врахував понесені позивачем витрати у розмірі 371,82 грн. на протезування зубів, оскільки не доведеного причинного зв'язку понесення таких витрат із заподіянням 28.03.2012 року тілесних ушкоджень (а.с.32-34).

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду викладених в оскаржуваному рішенні, тому не можуть бути підставою для скасування по суті правильного рішення суду лише з одних формальних міркувань.

За таких обставин, колегія суддів вважає оскаржуване рішення таким, що ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права. Підстав для скасування цього рішення, за доводами апеляційної скарги не встановлено.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 307, 308,313-315,317 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити. Рішення Богородчанського районного суду від 20 листопада 2014 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з часу набрання законної сили.

Головуючий-суддя В.Д.Фединяк

Судді: Я.Д.Горблянський

А.І.Шишко