АПЕЛЛЯЦИОННЫЙ СУД ДНЕПРОПЕТРОВСКОЙ ОБЛАСТИ
Справа № 182/9643/14-ц Головуючий в 1-й інстанції
Провадження № 22-ц/774/1188/К/15 Бабаніна В.А.
Категорія - 54 ( І ) Доповідач - Грищенко Н.М.
УХВАЛА

Іменем України

02 червня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Грищенко Н.М.,

суддів - Братіщевої Л.А., Чорнобука В.І.,

при секретарі - Трофименко О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі згідно із вимогами ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксації судового засідання технічними засобами, без участі осіб, які належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 квітня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Українського державного підприємства по обслуговуванню іноземних та вітчизняних автотранспортних засобів « Укрінтеравтосервіс» про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу , -

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Українського державного підприємства по обслуговуванню іноземних та вітчизняних автотранспортних засобів « Укрінтеравтосервіс» ( надалі - УДП «Укрінтеравтосервіс») про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

В обґрунтування позовних вимог позивач ОСОБА_2 зазначила, що згідно наказу від 20.09.2013 року № 518-вк вона прийнята на посаду головного бухгалтера філії „ Нікопольський державний навчально-курсовий комбінат" УДП „Укрінтеравтосервіс" у порядку переведення з державного підприємства „ Нікопольський державний навчально-курсовий комбінат".

10.11.2014 року наказом № 377-вк її було звільнено з роботи згідно п.1 ст.41 КЗпП України.

В усній формі їй було повідомлено, що підставами для звільнення є перевірка фінансово-господарськї діяльності Філії „ Нікопольський державний навчально-курсовий комбінат" за 9 місяців 2014 року. Вказаний акт складений відповідно до суб'єктивної думки перевіряючої особи, яка не отримала навіть пояснень від неї та керівника фірми. Після складання акту перевірки та ознайомлення позивачу відмовлено в наданні заперечень.

Вказане звільнення вважає незаконним, посилаючись на порушення ст..47 КЗпП, що в день звільнення їй не видано копію наказу та трудову книжку, в порушення ст. 149 КЗпП України від неї не взято письмових пояснень, а наказ не оголошено під розпису.

Після уточнення позовних вимог у квітні 2015 року ОСОБА_2 просила суд поновити її на посаді головного бухгалтера, стягнути на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу, стягнути з відповідача невиплачену заробітну плату.

Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 квітня 2015 року за заявою позивача ОСОБА_2 її позовні вимоги в частині стягнення заборгованості по заробітній платі залишені без розгляду.

Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 квітня 2015 року ОСОБА_2 відмовлено в задоволенні позовних вимог.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_2, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Вважає, що суд першої інстанції не взяв до уваги що її було звільнено без поважних причин і з порушенням встановленої законодавством процедури.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Неявка осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце судового розгляду справи являється їх волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав, тому не може бути перешкодою для розгляду судом апеляційної інстанції питання по суті.

Виходячи з вимог частини 3 статті 27 ЦПК України щодо неприпустимості зловживання сторонами своїми процесуальними правами, статті 303-1 ЦПК України щодо строку розгляду апеляційної скарги та статті 67 ЦПК щодо строків процесуальних дій, а також зважаючи на вимоги ч. 2 ст. 305 ЦПК України, колегія суддів визнала неявку сторін в судове засідання такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Судом встановлено, що згідно копії трудової книжки позивача та копії наказу від 20.09.2013 року № 518-вк ОСОБА_2 прийнята на посаду головного бухгалтера філії „ Нікопольський державний навчально-курсовий комбінат" УДП „Укрінтеравтосервіс" у порядку переведення з державного підприємства „ Нікопольський державний навчально-курсовий комбінат" ( а.с. 6,17).

Як убачається з копії акту проведення перевірки фінансово- господарської діяльності за перше півріччя 2014 року філії „ Нікопольський державний навчально-курсовий комбінат" УДП „Укрінтеравтосервіс" , наданої додатком до матеріалів цивільної справи 22 жовтня 2014 р., до підприємства поступила службова записка контрольно-ревізійної служби ОСОБА_3 на ім'я в.о. Генерального директора Довбиша О.М., в якій було повідомлено про встановлені в ході перевірки факти численних порушень, вчинених матеріально-відповідальними особами Нікопольського ДНККу, перешкоджання у здійсненні перевірки та прохання вжити відповідних заходів.

22 жовтня 2014 року підприємством видано наказ №320 «Про проведення службового розслідування» із створенням комісії.

Як убачається із заяви позивачем ОСОБА_2 власноручно 27.10.2014р., написано заяву про звільнення за власним бажанням ( а.с.18).

Наказом від 06.11.2014р. №342 завершено службове розслідування. На підставі висновків Акту перевірки від 05.11.2014р. та Акту службового розслідування від 06.11.2014, керівництвом розглянуто питання притягнення до дисциплінарної відповідальності директора та головного бухгалтера Нікопольського ДНККу ( а.с.342).

Наказом від 10.11.2014 №377-ВК ОСОБА_2 звільнено на підставі п.1 ст. 41 КЗпП України (за одноразове грубе порушення трудових обов'язків) на підставі Акту службового розслідування від 06 листопада 2014 року «Про результати службового розслідування « від 06 листопада 2014 року № 342 ( а.с.20).

З наказом позивача ОСОБА_2 ознайомлено 10.11.2014 року про що свідчить її підпис в наказі. ( а.с.20).

Відмовляючи ОСОБА_2 в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивач звільнена з підприємства у відповідності до вимог законодавства, відповідачем не було порушено процедури звільнення.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно з пунктом 1 ст. 41 КЗпП України трудовий договір може бути розірваний у разі одноразового грубого порушення трудових обов'язків керівником підприємства, установи, організації усіх форм власності (філіалу, представництва, відділення, іншого відокремленого підрозділу), його заступниками, головним бухгалтером підприємства, його заступниками, а також службовими особами митних органів, державних податкових інспекцій, яким присвоєно персональні звання, і службовими особами державної контрольно-ревізійної служби та органів державного контролю за цінами.

Підставою для звільнення ОСОБА_2 послужив Акт від 05.11.2014 року перевірки фінансово-господарської діяльності філії „ Нікопольський державний навчально-курсовий комбінат" за 9 місяців 2014 року, яким виявлено факти незаконного оформлення первинних бухгалтерських документів від імені осіб ДП „ Нікопольський державний навчально-курсовий комбінат" після його реорганізації у філію „ Нікопольський державний навчально-курсовий комбінат" УДП „ Укрінтеравтосервіс" , безпідставного нарахування та виплати надбавки за сумісництво головному бухгалтеру та заступнику директора філії, порушення Закону України „ Про оренду державного та комунального майна , не взяття на облік новоствореної філії основних засобів, матеріальних цінностей та іншої валюти балансу, надання фінансової допомоги без погодження керівника УДП „Укрінтеравтосервіс" , подання недостовірної інформації у фінансових звітах до УДП „ Укрінтеравтосервіс" . Всього перевіркою встановлено порушень на загальну суму 569,31 тис.грн., з них занижено вартість основних засобів - 277,9 тис.грн., занижено знос основних засобів - 231,3 тис.грн., занижено дебіторську заборгованість на 1,42 тис.грн., завищено поточні зобов'язання з оплати праці - на 26,9 тис.грн., завищено поточні зобов'язання за рахунками бюджету - 3,88 тис.грн., занижено доходи - 26,5 тис.грн., занижено витрати на 106,8 тис.грн. ( матеріали перевірки долучено додатком до справи) . Підпис головного бухгалтера на 27 аркуші Акту перевірки - відсутній.

Відповідно до ст. 147 КЗпП України, за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення.

Відповідно до ст.149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення.

Колегія суддів не приймає до уваги посилання позивача в апеляційній скарзі про порушення відповідачем процедури звільнення та не відібрання від неї пояснень, оскільки вони протирічать матеріалам спарви.

Письмові пояснення за результатам проведеної перевірки ОСОБА_2 надавала 07.11.2014 року, які знаходяться на останніх аркушах матеріалів перевірки долучених до справи.

Звільнення, як вид дисциплінарного стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку, (ст. 148 КЗпП).

Як убачається з матеріалів спави, часом виявлення проступку є день надання Акту перевірки фінансово- господарської діяльності, тобто 05 листопада 2014 року. Відповідач у відповідності до вимог ст.148 КЗпП України звільнив ОСОБА_2 протягом одного місяця з дня виявлення проступку.

Тому на думку колегії суддів , висновок суду про наявність підстав для звільнення працівника - головного бухгалтера ОСОБА_2, у зв'язку із одноразовим грубим порушенням трудових обов'язків відповідно до п.1 ст41 КЗпП України, є обґрунтованим.

Колегія суддів не приймає до уваги посилання позивача на подачу нею заяви 27 жовтня 2014р. про звільнення за власним бажанням з 27 жовтня 2014 року ( а.с.18), оскільки в порушення ч.1 ст. 38 КЗпП України працівник не зазначила підстави передбачені законодавством для розірвання трудового договору у строк, який просить працівник. Як убачається з тексту заяви, в ній взагалі відсутні будь-які причини неможливості продовжувати роботу і які б зумовлювали розірвання договору в день подання заяви. ( а.с.18). Крім того, з резолюції в.о. директора філії Кривоконь Ю.Х. від 27 жовтня 2014 року убачається, що він заперечував проти звільнення.

Як роз'яснено в п.12. Постанови Пленуму Верховного Суду Укаїни № 9 „ Про практику розгляду судами трудових спорів „ від 06.11.1992 р., подача працівником заяви з метою уникнути відповідальності за винні дії не позбавляє власника або уповноважений ним орган права звільнити його за винні дії з підстав, передбачених законом, до закінчення встановленого ст. 38 КЗпП України строку.

Стаття 38 КЗпП встановлює, що працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні.

Тому, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для звільнення позивача з підприємства за її заявою від 27 жовтня 2014 року.

Колегія суддів не приймає до уваги посилання позивача в апеляційній скарзі про необізнаність про хід перевірки та її результати, які остаточно викладені в Акті від 05 листопада 2014 року. Як убачається з Наказу №318 від 20 жовтня 2014 року, перевірка по « Нікопольському державно навчально-курсовому комбінаті" УДП „Укрінтеравтосервіс" проводилась у період з 16 жовтня 2014 року по 24 жовтня 2014 року.( а.с.23 матеріали перевірки).

Крім того зі службової записки начальника контрольно- ревізійної служби УДП «Укрінтератосервіс» від 22 жовтня 2014 року убачається, що посадовими особами філії «Нікопольський державний навчально- курсовий комбінат» директором, заступником директора та головним бухгалтером чинились перешкоди в проведенні перевірки.( а.с.25 матеріали), що свідчить про обізнаність позивача у виявлених порушеннях ведення бухгалтерського обліку до подачі заяви датованої 27 жовтня 2014 року.

Що стосується несвоєчасності видачі трудової книжки та подачі заяв від 22 грудня 2014 року на ім'я в.о. директора філії , колегія суддів відноситься критично, оскільки на час звернення до суду із позовом 15 грудня 2014 року позивачем особисто було подано копію трудової книжки, в якій міститься запис про звільнення, що свідчить про її отримання до дати звернення до суду з позовом ( а.с.5,6,21).

Крім того, як убачається з відповіді в.о. директора Ю.Х.Кривоконь на звернення позивача трудова книжка їй була передана особисто 17 листопада 2014 року. ( а.с.32)

Вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов'язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону.

Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.

Суд першої інстанції правильно вирішив спір, застосувавши матеріальний закон, який підлягав застосуванню, під час розгляду справи не допустив порушень процесуального закону, які б були підставою для зміни чи скасування рішення, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому апеляційну скаргу необхідно відхилити, а рішення суду першої інстанції - залишити без змін.

Керуючись ст. 303, 307, 308, 313 - 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: / підпис/

Судді : / підписи/