Справа № 373/2075/15-ц
У Х В А Л А

23 липня 2015 року суддя Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області

ОСОБА_1, ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_2 до Демянецької сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області, третя особа: Управління Держземагенства у Переяслав-Хмельницькому районі, реєстраційна служба Переяслав-Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Київській області про визнання права власності на земельну ділянку та отримання свідоцтва про право власності в порядку спадкування за законом,

встановив:

22.07.2015 до суду поступила позовна заява, в якій ОСОБА_2 просить визнати за нею право власності на земельну ділянку, загальною площею 0,2532 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована по вул. Леніна в селі Демянці, Переяслав-Хмельницького району Київської області, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, яка померла 26.12.2014 та якій ці земельна ділянка належала згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії КВ № 093558, виданого Демянецькою сільською радою.

Вивчивши позовну заяву та додатки до неї, суд приходить до висновку про наявність ряду недоліків по змісту заяви.

Так, в порушення п.4 ч.2 ст. 119 ЦПК України позивач не зазначає доказів ціни позову, що визначається вартістю майна

Позивач також не викладає обставини в обґрунтування позовних вимог, як того вимагає п.5 ч.2 ст. 119 ЦПК України, а саме: не вказує коли та на підставі чого спадкодавець ОСОБА_3 набула право власності на земельну ділянку та коли вона отримала документ (державний акт), що посвідчує це право, що стало для спадкодавця перешкодою для реєстрації державного акту чи права власності на землю з зазначенням дати реєстрації.

Ставлячи вимогу про визнання права на одержання свідоцтва про право власності на земельну ділянку, слід зазначити обставини з посиланням на докази, що вказують на наявність у позивача цього права на момент звернення до суду, а також обставини, що вказують на порушення відповідачем цього права.

Викладаючи обставини в обґрунтування кожної позовної вимоги, позивачу слід послатись на докази, як того вимагає п.6 ч.2 ст. 119 ЦПК України, та при визначенні з предметом та підставами позову, змістом позовних вимог врахувати положення ст. 1218 ЦК України, яким передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини (тобто за життя) і не припинилися внаслідок його смерті.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про неможливість відкриття провадження за наявності недоліків, які підлягають усуненню позивачем у встановлений судом строк.

Крім цього суд звертає увагу, що ціна позову визначається сукупністю позовних вимог, а в разі поєднання вимог майнового та немайнового характеру судовий збір повинен бути сплачений окремо за кожним видом вимог. При відсутності доказів дійсної вартості майна, суд має право визначити розмір судового збору самостійно.

За правилами ч.1 ст. 121 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу про залишення заяви без руху і надає позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 119-121 ЦПК України,

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку та отримання свідоцтва про право власності в порядку спадкування за законом залишити без руху та надати позивачу строк для усунення зазначених недоліків тривалістю чотири дні з моменту отримання копії цієї ухвали.

У разі не виправлення зазначених недоліків у визначений строк позовна заява буде вважатись неподаною та повернута позивачам.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А.О. Залеська