Справа № 204/2751/15-ц
Провадження № 2/204/1525/15
РІШЕННЯ

Іменем України

10 вересня 2015 року м.Дніпропетровськ

Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

головуючої судді Тітової І.В.

за участю секретаря Духневича В.С.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

прокурора Козакевич Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа - орган опіки та піклування виконавчого комітету Красногвардійської районної у м.Дніпропетровську ради, про позбавлення батьківських прав,

в с т а н о в и в:

29 квітня 2015 року до суду надійшов вищевказаний цивільний позов, у якому позивач просить позбавити батьківських прав ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4., по відношенню до свого сина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 27.04.2001р. між сторонами було зареєстровано шлюб. Від шлюбу у сторін народився син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 20.03.2007р. між позивачем та відповідачем шлюб було розірвано. Дитина - ОСОБА_5, від народження по теперішній час проживає разом із позивачем за адресою: АДРЕСА_3. Вищезазначена квартира належить теперішньому чоловіку позивача, з яким вона 10.03.2011р. уклала шлюб, дитина вважає саме його своїм справжнім батьком, адже саме він приділяє йому увагу, дбає про нього та надає йому батьківську турботу, якої ОСОБА_5 ніколи не отримував від відповідача. Чоловік позивача має намір усиновити ОСОБА_5. Відповідач веде розпусний спосіб життя в нього є достатньо грошей на купівлю алкоголю, незаконне виготовлення придбання наркотичних засобів, але він жодним чином не виявляє бажання допомагати своєму сину. З початку 2011р. позивач та її чоловік матеріально утримують та належним чином піклуються про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Дитина відвідує приватний навчальний центр «Логос», який розташований за адресою: вул.Робоча, 148, м.Дніпропетровськ, що потребує значних додаткових витрат. Відповідач не платить аліменти на свого сина навіть в мінімальному розмірі. Більше того погрожував позивачу, що у разі її звернення до суду з приводу сплати аліментів його друзі (наркозалежні, зроблять з нею так, що обличчя ніхто не впізнає). Позивач побоюється погроз відповідача, тому не звертається до суду з позовом про стягнення аліментів. Відповідач з початку 2010р. зовсім не піклується про дитину. Він жодного разу не з'явився відвідати ОСОБА_5 ні за місцем проживання ні до школи. Відповідач не надає ніякої матеріальної допомоги на утримання сина. Не піклується про його фізичний і духовний розвиток, не спілкується з дитиною взагалі, не дбає про розвиток його самоусвідомлення та засвоєння ним загальновизнаних норм моралі, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей. Останній лише принижував дитину в очах його знайомих та друзів тим, що він (батько ОСОБА_6) зловживає наркотичними засобами, що завдавало ОСОБА_5 нестерпних душевних страждань. Відповідач протягом короткого проміжку часу неодноразово притягався до адміністративної відповідальності. Окрім того, в червні 2011р. відповідача було притягнуто до кримінальної відповідальності за ч.1 ст.309 КК України, за незаконне виготовлення, придбання, зберігання наркотичних речовин без мети збуту. З цього моменту останній жодного разу до дитини та позивача не з'являвся, не намагався зустрітись, жодну допомогу ні особисто ні через своїх знайомих не надавав. Дитина часто хворіє. Коли позивач намагалась поїхати оздоровити дитину за кордон за кошти чоловіка та її самої був необхідний дозвіл на виїзд за кордон дитини, відповідач надавав неправдиву інформацію з приводу оформлення документів та всіляко відтягував момент оформлення дозволу, що ставило під загрозу отримання візи, а тим самим й оздоровлення дитини. Замість того, щоб допомагати оздоровити дитину відповідач почав вимагати з позивача гроші за надання свого дозволу на виїзд дитини за кордон для його оздоровлення. За п'ять років відповідач не купив дитині навіть іграшки, що беззаперечно свідчить про умисне ухилення ним від виконання своїх батьківських обов'язків. Відповідач умисно, систематично ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини, що є підставою для позбавлення його батьківських прав.

У судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечували.

Прокурор позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила задовольнити позов.

Відповідач у судові засідання двічі підряд не з'явився. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за своєї відсутності не подав. За таких обставин, у порядку передбаченому ч.1 ст.224 ЦПК України, суд за згодою сторін вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, на підставі наявних у ній доказів, з ухваленням заочного рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши позивача та її представника, свідків, думку прокурора, суд встановив такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини.

Відповідач є батьком малолітньої дитини - сина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.4).

20.03.2007р. Красногвардійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області було розірвано шлюб між позивачем та відповідачем, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу (а.с.5).

Довідкою виданою директором КЗО навчально-виховного об'єднання №28 «Гімназія-школа 1 ступеня - дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) - центр позашкільної роботи» ДМР №233 від 20.04.2014р., підтверджується, що ОСОБА_5 навчається у 6 класі вищезазначеного закладу. За період навчання батько дитини не брав участі у його вихованні (а.с.7).

Станом на 23.04.2015р. сусіди ОСОБА_7 та ОСОБА_8 характеризують позивача та її теперішнього чоловіка ОСОБА_9 як таких, що проживають за адресою: АДРЕСА_3 разом зі своїм сином ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_3, утриманням малолітнього ОСОБА_10 займається виключно його мати ОСОБА_5 та її чоловік з яким вона веде спільне господарство ОСОБА_9 Батько дитини, ОСОБА_11, жодної участі у вихованні та утриманні свого сина не бере, часто зловживав алкогольними напоями, вживає наркотичні засоби та майже увесь час вів аморальний спосіб життя, що й стало причиною розпаду сім'ї. За останній рік ОСОБА_11 взагалі жодного разу до свого сина не з'являвся, та через інших осіб жодної допомоги не надавав (а.с.8).

Характеристикою, наданою директором КЗО навчально-виховного об'єднання №28 «Гімназія-школа 1 ступеня - дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) - центр позашкільної роботи» ДМР №233 від 20.04.2014р., підтверджується, що ОСОБА_5 проживає за адресою: АДРЕСА_3, разом зі своїм сином ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, та чоловіком ОСОБА_9, який має намір усиновити ОСОБА_1 Вихованням та утриманням малолітнього ОСОБА_1 займається виключно його мати ОСОБА_5 та її чоловік ОСОБА_9 За час навчання ОСОБА_1 у КЗО НВО № 28, його біологічний батько жодного разу не з'являвся та не цікавився успішністю у навчанні його дитини. Дитина відвідує приватний навчальний центр «Логос», оплату за навчання сплачує ОСОБА_5, ОСОБА_11, жодної участі у вихованні та утриманні свого сина не бере. Зі слів матері, він часто зловживав алкогольними напоями, вживає наркотичні засоби та майже увесь час веде аморальний спосіб життя, що й стало причиною розпаду їхньої сім'ї. Дитина про існування свого рідного батька не згадує, своїм справжнім батьком вважає ОСОБА_9, саме його ОСОБА_5 називає своїм батьком та саме він надає йому батьківське піклування та любов, якої він позбавлений від біологічного батька (а.с.9).

Листом завідуючого дитячої поліклініки ДЗ «Дорожня клінічна лікарня станції Дніпропетровськ ДП «Придніпровська залізниця» від 28.04.2015р. №37 підтверджується, що ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, перебуває на обліку зазначеної поліклініки, часто хворіє та має діагноз: астено-вегетативний синдром на органо-резудальному фоні, дискинезія жовчовивідних шляхів, ацетонемический синдром (а.с.10)

Поясненнями сусідки ОСОБА_8 від 23.04.2015р., підтверджується, що за адресою: АДРЕСА_2, проживає ОСОБА_5 разом зі своїм сином, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, та чоловіком ОСОБА_9 Їх діти ходять до одного приватного навчального центру «Логос» та гуляють на дитячому майданчику. ОСОБА_11 жодного разу до свого сина за вищезазначеною адресою не з'являвся та через інших осіб жодної допомоги не надавав. На даний, момент після того, як він покинув сім'ю вихованням та утриманням малолітнього ОСОБА_5 займається виключно його мати ОСОБА_5 та її чоловік ОСОБА_9 (а.с.11).

23.04.2015р. чергова на вахті ОСОБА_12 пояснила, що ОСОБА_5 проживає за адресою: АДРЕСА_2 разом зі своїм сином, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, та чоловіком ОСОБА_9 Вихованням та утриманням малолітнього ОСОБА_5 займається виключно його мати ОСОБА_5 та чоловік з яким вона веде спіле господарство ОСОБА_9 За останній три роки які ОСОБА_5 проживає у вищезазначеному будинку ОСОБА_11 жодного разу до свого сина не з'являвся, та через інших осіб жодної допомоги не надавав. Дитина про існування рідного батька не згадує. Починаючи з серпня 2012р., ОСОБА_5 та ОСОБА_9 проживають у зазначеному будинку, чергова на вахті, вважала, що справжнім батьком ОСОБА_6 був ОСОБА_9, саме його ОСОБА_5 називає своїм батьком та саме він надає йому батьківське піклування та любов, якої позбавлений від рідного батька, існування якого для ОСОБА_5 не має жодного значення та не цікаве його (а.с.12).

Згідно з постановами Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 31.03.2010р., 21.04.2010р., 15.06.2010р., 30.03.2011р. ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4., було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.130 КУпАП України (а.с.13,14,15,16).

Вироком Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 26.05.2011р. ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4., визнано винним у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч.1 ст.309 КК України (а.с.29-31).

Органом опіки та піклування виконавчого комітету Красногвардійської районної у м.Дніпропетровську ради надано висновок, у якому зазначено про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 щодо його малолітньої дитини - сина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.56).

Свідок ОСОБА_13 у судовому засіданні показала, що дитина проживає разом з позивачем та її чоловіком ОСОБА_9, саме останнього дитина вважає своїм батьком. Рідного батька ніколи не бачила. Близько чотирьох років дитина своїм батьком називає ОСОБА_9

Свідок ОСОБА_14 у судовому засіданні показала, що рідний батько дитини не бере участі у його вихованні. Останній раз бачила відповідача близько 1,5 роки тому. Навіть на день народження, відповідач не поздоровляв дитину. З дитиною не спілкується, ніколи про неї не питав та в цілому дитиною не цікавиться. Дитина своїм батьком називає чоловіка позивача ОСОБА_9 Останній любить ОСОБА_1 як рідного сина. Відповідач вживає наркотичні засоби, а саме, амфетамін та курить коноплю. За дозвіл виїзду дитини за кордон відповідач вимагав від позивача гроші. Жодних покупок для дитини відповідач не робив. Відповідачу про зміну місця проживання позивача відомо. Перешкод у спілкуванні з дитиною відповідачу ніхто не чинить.

Свідок ОСОБА_8 у судовому засіданні показала, що вона останній раз бачила відповідача у 2002-2003рр. З дитиною відповідач не спілкується, участі у вихованні не приймає, матеріально не допомагає. Дитина своїм батьком вважає чоловіка позивача ОСОБА_9, хоча знає про існування біологічного батька.

Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Згідно із ст.18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

У відповідності до ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно з ч.ч.1-4 ст.150 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов'язані: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Таким чином, беручи до уваги те, що відповідач є батьком малолітньої дитини - сина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 та наведені вище обставини дають підстави для висновку, що відповідач свідомо ухиляється від своїх обов'язків по вихованню малолітньої дитини, оскільки не піклується про її фізичний та духовний розвиток, не спілкується із нею. Перешкод у спілкуванні з дитиною йому ніхто не чинив і не чинить. Отже, із врахуванням інтересів дитини, суд доходить висновку, що відповідача необхідно позбавити батьківських прав.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що при зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір, тому відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст.88, 209, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України,

у х в а л и в:

Цивільний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа - орган опіки та піклування виконавчого комітету Красногвардійської районної у м.Дніпропетровську ради, про позбавлення батьківських прав задовольнити повністю.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4., щодо його малолітньої дитини - сина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3

Стягнути із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 судові витрати у розмірі 243 (двісті сорок три)грн.60коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Дніпропетровської області через Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя І.В. Тітова