АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/792/443/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2015 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючого судді - Гринчука Р.С.,

суддів: Костенка А.М., Грох Л.М.,

при секретарі Гриньовій А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства „УкрСиббанк" до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором в солідарному порядку з апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13 січня 2015 року,

встановила:

В серпні 2014 року ПАТ «УкрСиббанк» (далі - Банк) звернулось в суд з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення в солідарному порядку заборгованості, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 0 від 11.09.2008 року відповідач ОСОБА_1 отримав в ПАТ «УкрСиббанк» кредит в сумі 20624 дол. США зі сплатою 15% річних за користування кредитом протягом 30 календарних днів, починаючи з дати видачі кредиту з кінцевим терміном повернення відповідно до графіку не пізніше 10.09.2015 року.

З метою забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором між банком та ОСОБА_2 було укладено договір поруки від 11.09.2008 року №228622, відповідно до якого поручитель взяв на себе зобов'язання по виконанню ОСОБА_1 умов вказаного кредитного договору.

Позичальник станом на 14.07.2014 року має заборгованість по сплаті тіла кредиту в сумі 6705 дол. 44 цент. США, що за курсом НБУ становить 78412,17 грн., 1086,50 дол. США, що за курсом НБУ становить 12705,33 грн. - заборгованість по процентах, 3470,47 грн. - пеня за порушення сплати кредиту та процентів.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13 січня 2015 року позов Банку був задоволений.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства „УкрСиббанк" 7791,94 дол. США, що в еквіваленті становить 91117,50 грн. заборгованості по тілу кредиту та процентах, 3470, 47 грн. пені а також по 422,94 грн. судових витрат з кожного.

Не погоджуючись з вказаним рішенням ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

На обґрунтування своїх вимог апелянт зазначив, що суд не взяв до уваги тієї обставини, що він не був обізнаний з умовами договору, які містяться в правилах банку, їх копій він не отримував, тому не можна вважати, що кредитний договір є укладеним; судом не досліджено питання отримання позичальником кредитних коштів на підставі меморіального ордера; сума боргу є занадто великою в порівнянні з отриманим кредитом; судом незаконно було відмовлено у клопотанні про зупинення провадження у справі.

Сторони, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили.

Перевіривши матеріали справи колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом вірно з'ясовані фактичні обставини справи та дана їм належна оцінка, а його висновки підтверджуються матеріалами справи і ґрунтуються на нормах діючого законодавства.

Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 0 від 11.09.2008 року відповідач ОСОБА_1 отримав у банку кредит в сумі 20624 дол. США зі сплатою 15% річних за користування кредитом протягом 30 календарних днів, починаючи з дати видачі кредиту, з кінцевим терміном повернення відповідно до графіку не пізніше 10.09.2015 року.

З метою забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором між банком та ОСОБА_2 було укладено договір поруки від 11.09.2008 року №228622, відповідно до якого поручитель взяв на себе зобов'язання по виконанню ОСОБА_1 умов вказаного кредитного договору.

Позичальник станом на 14.07.2014 року має заборгованість по сплаті тіла кредиту в сумі 6705 дол. 44 цент. США, що за курсом НБУ становить 78412,17 грн., 1086,50 дол. США, що за курсом НБУ становить 12705,33 грн. - заборгованість по процентах, 3470,47 грн. - пеня за порушення сплати кредиту та процентів.

Задовольняючи в повному об'ємі позовні вимоги суд прийшов до обґрунтованого висновку про те, що незважаючи на письмові вимоги банку, які були надіслані на адресу позичальника та поручителя 26.06.2014 року, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не виконали умови договору щодо сплати отриманих у кредит коштів та процентів за користування грошовими коштами у встановлений строк та у відповідних розмірах, тому у відповідності з вимогами ст.ст. 526, 549, 553, 554, 1050, 1054 ЦК України сума заборгованості за кредитом підлягає стягненню з відповідачів в солідарному порядку з врахуванням суми нарахованої пені.

Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Та обставина, що складовими частинами договору про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу (з Правилами) №0 від 11 вересня 2008 року є безпосередньо договір, додатки до нього та Правила (договірні умови) споживчого кредитування позичальників ПАТ „УкрСиббанк" (далі-Правила), відповідає вимогам закону та умовам цього договору.

При цьому відсутність підпису позичальника на Правилах не свідчить про незаконність договору, оскільки ОСОБА_1 був ознайомлений з його умовами, а значить і зі змістом Правил, що підтверджується його підписом в договорі №0, жодних претензій щодо його змісту не заявляв, його законність у передбаченому законом порядку не оспорював.

Посилання апелянта на завищену суму заборгованості за кредитом безпідставне, є необґрунтованим, суперечить матеріалам справи.

Розрахунок суми боргу, проведений позивачем містить об'єктивні дані, які підтверджують його розмір. Судом не встановлено невідповідності цього розрахунку вимогам закону, дані, які містяться в ньому відповідачем не спростовані.

Нарахування пені було проведено банком у відповідності до вимог закону та п. 4.1. Правил.

В судовому засіданні суду першої інстанції представник відповідача ОСОБА_1 підтвердила ту обставину, що її довіритель на підставі вказаного вище договору отримав у банку кредит на підставах та умовах, зазначених позивачем у позовній заяві, не заперечивши при цьому правильність проведення нарахування заборгованості по сплаті кредиту банком.

Факт отримання коштів підтверджено також графіком погашення кредиту, розрахунком суми кредитної заборгованості, з якої вбачається, що позичальник проводив оплату боргу в період з 17.10.2008 року по вересень 2013 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказав на те, що ним протягом 2008-2013 років було проведено оплату отриманих у кредит коштів в розмірі 100061,46 грн., що підтверджує висновок суду першої інстанції про отримання позичальником коштів відповідно до умов договору.

При цьому та обставина, що у банку відсутній меморіальний ордер про перерахування кредитних коштів на рахунок ОСОБА_1, не впливає на обов'язок останнього погасити суму боргу за фактично отриманими кредитними коштами.

Відповідно до ч. 3 ст. 308 ЦПК України порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Відмова суду першої інстанції у зупиненні провадження у справі не вплинула на правильність судового рішення, тому доводи апелянта і в цій частині не слід приймати до уваги.

Вирішуючи питання про розподіл між сторонами судових витрат суд діяв у відповідності з вимогами ст. 88 ЦПК України.

Не спростовують висновків суду також інші доводи апеляційної скарги.

Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 315, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: /підпис/ Судді: /підписи/

Згідно з оригіналом: суддя апеляційного суду Р.С. Гринчук

______________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції - Демінська А.А. Доповідач - Гринчук Р.С.

Категорія № 19, 27