Справа № 211/3857/15-ц
Провадження № 2/211/1685/15
Р і ш е н н я

і м е н е м У к р а ї н и

07 вересня 2015 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Сарат Н. О.

при секретарі Дьяконовій Т.Ю.

з участю позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Довгинцівської районної в місті ради м.Кривого Рогу Дніпропетровської області, третя особа Головне управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області про визнання особи членом сім'ї наймача, визнання права користування житловим приміщенням з постановленням на реєстраційний облік,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом в обгрунтування якого зазначив, що 14 вересня 1965 року ОСОБА_3 було видано ордер на службове житлове приміщення - квартиру АДРЕСА_1. Ордер на службову квартиру видавався наймачу з урахуванням членів його сімї , а саме дружини - ОСОБА_4, та синів ОСОБА_5 та ОСОБА_5 І.Б. Згодом вул. Обухівська була перейменована на вул. Косіора, у звязку з чим змінилася адреса належної ОСОБА_3 службової квартири на м. Кривий Ріг, вул. Косіора, 81/77. Один із синів квартиронаймача, а саме ОСОБА_6, є батьком позивача. Наймач та члени його сімї прописалися у вказаній квартирі . З народження тобто з 19.10.1991 року позивач жив з матірю та батьком у квартирі АДРЕСА_2. Батьки уклали шлюб в 1991 році. В 2000 році ромер квартиронаймач ОСОБА_3 20.03.2004 року померла мати позивача ОСОБА_7 14.03.2012 року помер батько позивача ОСОБА_6 03.08.2012 року померла дружина квартиронаймача, бабуся позивача, ОСОБА_4. Інший син квартиронаймача ОСОБА_5 вже давно знявся з реєстрації за вказаною адресою та виїхав з неї. Позивач з народження набув право користуватися даною квартирою так як проживав в ній з народження. За життя батьки не зареєстрували позивача за адресою проживання з невідомих причин, а позивач сам не міг зареєструватися так як був неповнолітнім. Тому позивач змушений звернутися до суду та просить визнати його членом сімї квартиронаймача ОСОБА_3, визнати його право на користування житловим приміщенням, а саме квартирою № 77 в буд № 85 по вул. Обухівська в м. Кривому Розі з постановкою його на реєстраційний облік зареєструвавши його місце проживання в ІНФОРМАЦІЯ_1.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі, дав пояснення відповідно змісту позовної заяви, вказав, що до 2012 року постійно проживав в квартирі за адресою м. Кривий Ріг, вул. Косіора, 81/77 на даний час проживає у своєї дівчини. Його мати теж проживала в даній квартирі, чому бабуся з дідусем його не прописали він не знає. Просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнала, в обгрунтування суду пояснила, що з народження тобто з 1991 року по березень 2015 року позивач був зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2. Згідно матеріалів справи ОСОБА_1 є наймачем квартири АДРЕСА_3 та 18.02.2015 року він приватизував дану квартиру. Виписався він з даної трикімнатної квартири в березні 2015 року. За цією квартирою числиться борг за комунальні послуги в розмірі 22 тис. грн. Позивач мав право користуватися спірною квартирою та проживати в ній, але цим правом не скористався, з бабусею та дідусем як він стверджує він не проживав, а тому представник відповідача просить суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Суд вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, та підтверджено у судовому засіданні позивач не проживав у спірній квартирі за адресою м. Кривий Ріг вул. Косіора, 85/77. Так як з народження з 1991 року був зареєстрований за іншою адресою м. Кривий Ріг вул. Косіора, 83/29, де постійно проживав, яку і приватизував на своє імя, та з якої виписався в березні 2015 року. Дані факти підтверджено матеріалами справи ( а.с. 22-29).

Згідно ст. 64 ЖК України, члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки, як наймач та члени його сім'ї.

Згідно ст. 65 ЖК України, наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім'ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно. Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім'ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім'ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім'ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням.

Стаття 60 ЦПК України передбачає обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, установлених ст.. 61 цього Кодексу.

Позивач не надав суду належні та допустимі докази як на підставу своїх вимог. Позивачем не доведено, що він постійно проживав з квартиронаймачем та членами його родини, за адресою м. Кривий Ріг вул. Косіора, 85/77, вів з ними господарство та спільний побут. А копія акту про проживання від 21.03.2015 року надана суду позивачем не несе юридичної сили та не може бути доказом по справі оскільки вона не підписана та не завірена належним чином.

З огляду на наведене та розглядаючи позов в межах заявлених позовних вимог та підстав, на які посилається позивач у позові, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст.64,65 ЖК України, ст. ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір 121,80 гривень.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_8