Справа № 2/326/449/2015
У Х В А Л А

28 травня 2015 року Приморський районний суд Запорізької області в складі:

головуючого-судді Стріжакової Т.В.

при секретарі Карлової Л.В.

розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні у залі суду в місті Приморську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку та грошової компенсації за невикористані дні основної та додаткової щорічної відпустки, моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та грошової компенсації за невикористані дні основної та додаткової щорічної відпустки, моральної шкоди. Свої вимоги мотивує тим що 28.11.2014 року наказом № 42-к від 28.11.2014 року її звільнено з посади головного спеціаліста з інформаційних технологій Тельманівського районного суду Донецької області на підставі п.1 ст.36 КЗпП України. про що мається запис у трудовій книжці. На порушення ст.116 КЗпП України, ч.1 ст.24 ЗУ «Про відпустки» в день звільнення з нею не проведено повного розрахунку, їй не нараховано та не виплачено заборгованості по заробітній платі за вересень, жовтень та листопад 2014 року, також грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної та додаткової відпустки. Відповідно до ст.110 ЦПК України та розпорядження Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02.09.2014 року № 2710/38-14 за територіальною підсудністю вона направила даний позов до Приморського районного суду Запорізької області. Невиплата їй розрахункових сум призвела до того, що вона під час проведення активної фази антитерористичної операції в їх районі залишилась без засобів до існування, позичала гроші, що принижувало її честь та гідність.

Просила стягнути заборгованість по заробітній платі за вересень, жовтень та листопад 2014 року, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, починаючи з 01.12.2014 року по день постановлення рішення по справі, з відрахуванням всіх, передбачених законодавством України платежів та зборів, грошову компенсацію за невикористані дні щорічної основної та додаткової відпустки, моральну шкоду у розмірі 1000 грн.

Позивач ОСОБА_1, повідомлена в установленому порядку про час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявилася, подала заяву, в якій вказала, що на задоволені позовних вимог наполягає в повному обсязі, просить задовольнити; просить про розгляд справи у її відсутність (а.с.10).

Відповідач ОСОБА_2 управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області, повідомлений в установленому порядку про час та місце розгляду справи, свого представника до суду не направив.

Оглянувши цивільну справу 2/326/449/2015, дослідивши матеріали позову, судом фактично встановлено, що позовна заява позивачем подана в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що позивач ОСОБА_1 працювала головним спеціалістом з інформаційних технологій на підставі конкурсу, їй 11.01.2010 року присвоєний 11 ранг 6 категорії державного службовця, 28.11.2014 року вона звільнена з займаної посади за згодою сторін, про що маються відповідні записи у трудовій книжці (а.с.7), тобто вона була державним службовцем. У позові вона предявляє вимоги про стягнення заборгованості, яка виникла у звязку з виконанням нею посадових обовязків державного службовця, тобто у звязку з проходженням публічної служби.

Відповідно до ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ст. 3 КАС України справа адміністративної юрисдикції це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший субєкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

У п. 15 ч. 1 ст. 3 КАС України вказано, що публічна служба це діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.17 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюються на публічно-правові спори, зокрема спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Аналіз вказаних норм законодавства дає підстави вважати, що вирішуваний спір є публічно-правовим, оскільки виник в звязку з проходженням публічної служби. Такий спір, вимоги позивача породжують публічно-правові відносини між позивачем та відповідачем, предметом його є порушення права позивача в сфері публічних правовідносин, яке є предметом захисту в порядку адміністративного судочинства і підлягає розгляду у порядку КАС України.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що дана справа не може бути розглянута в порядку цивільного судочинства, а підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.205 ЦПК України суд закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Оскільки дана справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, то провадження у справі необхідно закрити.

Керуючись: п.1 ч1 ст.205, ст.ст.209, 210 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку та грошової компенсації за невикористані дні основної та додаткової щорічної відпустки, моральної шкоди - закрити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Апеляційна скарга подається Апеляційному суду Запорізької області через Приморський районний суд. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Т.В. Стріжакова

28.05.2015