САМАРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Справа №206/7744/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.01.2015 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Румянцева О.П.

при секретарі Бакум І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпропетровськ цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, яка діє у власних інтересах та інтересах малолітнього ОСОБА_3, та ОСОБА_4, третя особа: Комунальне підприємство «Житлове господарство Самарського району» Дніпропетровської міської ради про визначення порядку користування квартирою, -

ВСТАНОВИВ:

26 листопада 2015 року позивач ОСОБА_1 звернулась до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_4, третя особа: КП «Житлове господарство Самарського району» ДМР про визнання порядку користування квартирою. Свої позовні вимоги позивач обґрунтувала тим, що відповідачі є її дочкою та онучкою відповідно. Їй на праві власності належить 7/24 частин квартири АДРЕСА_1: ? частина на підставі свідоцтва про право власності на житло від 12.08.1997 року та 1/24 частини на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом. Відповідачам належить 17/24 частин спірної квартири. Окрім них в спірній квартирі проживає син відповідачки ОСОБА_2 - малолітній ОСОБА_3. Квартира АДРЕСА_1 складається з 3-х окремих житлових кімнат площею відповідно 18,0 кв.м., 11.9 кв.м., 9,7 кв.м., кухні площею 8,3 кв.м., ванної кімнати площею 2,6 к.в.м, вбиральні площею 1,2 кв.м, коридору площею 11,2 кв.м., квартира обладнана лоджією площею 1,04 кв.м., вихід на яку з житлової кімнати площею 11.9 кв.м.. Загальна площа квартири складає 63,8 кв.м., а житлова - 39,6 кв.м.. На частку позивача припадає 11,55 кв.м. житлової площі. Спільне користування позивача з відповідачами неможливе, т.я. відповідач ОСОБА_2 створює нестерпні умови для проживання, обмежує у користуванні іншими приміщеннями квартири, викидає її речі. Позивач просила суд ухвалити рішення, яким визначити порядок користування квартирою АДРЕСА_1 та виділити їй в користування житлову кімнату площею 11,9 кв.м. з балконом, відповідачам ОСОБА_2, ОСОБА_4 та малолітньому ОСОБА_3, 2007 року народження, - житлові кімнати площею 18,0 кв.м. та 9,7 кв.м..

15.01.2015 року позивач уточнила позовні вимоги у зв'язку із зміною площ приміщень та загальної площі квартири. Так житлові кімнати площею 9.7 кв.м., 12.6 кв.м., та 18.1 кв.м. житлова площа квартири 40,4 кв.м., уточнена площа коридору складає 11,4 кв.м., та площа лоджії 1,3 кв.м. На частку позивача припадає 11,8 кв.м. Позивач просила суд ухвалити рішення, яким виділити їй у користування житлову кімнату площею 12,6 кв.м. з лоджією, відповідачам житлові кімнати площею 18,1 кв.м., та 9,7 кв.м. відповідно, підсобні приміщення залишити в спільному користуванні.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити їх на підставі обставин, викладених у позовній заяві.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та пояснила, що після смерті її чоловіка відповідач принижує її та погрожує, виганяє з квартири, забрала всі документи та без її дозволу зробила нову приватизацію.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти позовних вимог в повному обсязі, просила відмовити у задоволенні позову.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог, вважала їх необґрунтованими, просила відмовити у задоволенні позову.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилась, повідомлена належним чином, надіслала на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності в якій заперечувала проти задоволення позовних вимог.

Представник відповідача КП «Житлове господарство Самарського району» Дніпропетровської міської ради в судове засідання не з'явилась, повідомлена належним чином, причина неявки невідома.

Вислухавши пояснення позивача, відповідача та їх представників, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні позову необхідно відмовити з наступних підстав.

В судовому засіданні було встановлено, що позивачу на праві власності належить 7/24 часток квартири АДРЕСА_1: ? частина на підставі свідоцтва про право власності на житло від 12.08.1997 року, виданого Виконкомом міської ради народних депутатів згідно з розпорядженням від 12.08.1997 року №7/551-97 (а.с. 4) та 1/24 частина на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 14.12.2012 року, виданого Восьмою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою (а.с. 6).

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_4 також проживають в спірній квартирі (а.с. 8), та їм належить 17/24 частин спірної квартири на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом та свідоцтва про право власності на житло (а.с. 29) Крім відповідачів в квартирі проживає малолітній син відповідачки ОСОБА_3 (а.с. 27).

Відповідно до копії технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_1, квартира складається з житлових кімнат площею 9,7 кв.м., 12,6 кв.м., 18,1 кв.м., коридор 11,4 кв.м., лоджія 1,3 кв.м., житлова площа квартири складає 40,4 кв.м., загальна - 65,2 кв.м. (а.с. 28).

Відповідно до ст. 319 ЦК України власник, володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ч.1, ч.3 ст.358 ЦК України передбачено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Відповідно до зазначених норм виділення частини спільного майна в натурі проводиться відповідно до частки особи у праві спільної часткової власності, розмір матеріальної компенсації за зменшення частки особи у власності визначається за угодою сторін або судом за дійсною вартістю мана на час розгляду справи.

Як вбачається з матеріалів справи, квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної часткової власності сторонам, а саме: 7/24 часток спірної квартири належить позивачу ОСОБА_1, та 17/24 частин належить відповідачам ОСОБА_2 та ОСОБА_4. В спірній квартирі також проживає як член сім'ї власників та має право користування майном син відповідача малолітній ОСОБА_3.

Таким чином, спірне житло з жилими кімнатами 9,7 кв.м., 12,6 кв.м. та 18,1 кв.м. належить трьом співвласникам, відповідачам 17/24 частин спірного житлового приміщення, що складає 28,61 кв.м., позивачу ОСОБА_1 7/24 частин, що складає 11,78 кв.м.

Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку про те, що виділення позивачу ОСОБА_1, як власнику 7/24 частки квартири, кімнати площею 12,6 к.в.м, збільшує її частку на 0,82 кв.м., що в свою чергу призведе до порушення прав інших співвласників квартири.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що задоволення позовних вимог позивача про виділення їй у користування кімнати площею 12,6 кв.м. потягне за собою порушення прав співвласників спірної квартири, у зв'язку з чим у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 319, 321, 358 ЦК України, ст.ст. 4-8, 10, 11, 18, 57-60, 208, 209, 212-215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя О.П.Румянцев