_________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/6292/14-ц
Провадження № 2/520/1417/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.01.2015 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді Коваленко О.Б.,

за участю - секретаря Маценко В.В.,

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, про усунення перешкод у користуванні жилим приміщенням і вселення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до Київського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, в якому просять усунути перешкоди у користуванні квартирою за адресою: АДРЕСА_1; вселити позивачів до зазначеної квартири.

Позивачі посилаються на те, що ОСОБА_1 отримав від КЄЧ Одеського воєнного округу ордер № 229 на право користування для постійного проживання сім'єю квартирою АДРЕСА_1.

У зв'язку з тим, що відповідачі перешкоджають позивачам користуватися зазначеним майном, позивачі вимушені звернутися до суду.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_2 та представник позивачів у судовому засіданні підтримали позовні вимоги.

Представник відповідачів у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог. Заявив, що ніхто не перешкоджав і не перешкоджає позивачам користуватися спірним жилим приміщенням; вони добровільно покинули квартиру і добровільно не користуються нею.

Вислухавши пояснення сторін, присутніх у судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що зазначений позов слід задовольнити.

У судовому засіданні встановлено, що відповідно до ордеру № 229, виданого 25 квітня 1988 року КЄЧ Одеського воєнного округу ОСОБА_1 надано право користування для постійного проживання сім'єю квартирою АДРЕСА_1.

Відповідно до довідки від 18 червня 2012 року про склад сім'ї, виданого КП «ЖКС «Вузівський» в зазначеній квартирі зареєстровані: ОСОБА_1 - відповідальний квартиронаймач, ОСОБА_3 - колишня дружина, ОСОБА_2 - донька, ОСОБА_4 - донька, ОСОБА_5 - онук.

Згідно зі ст. 47 Конституції України, ст. 1 ЖК України, кожен має право на житло.

Відповідно до п. 1 ст. 8 Європейська конвенція про захист прав людини та основних свобод гарантує кожній особі, окрім інших прав, право на повагу до житла. Воно охоплює насамперед право займати житло, не бути виселеною чи позбавленою свого житла.

Відповідно до довідки від 18 червня 2012 року про склад сім'ї, виданого КП «ЖКС «Вузівський» в зазначеній квартирі зареєстровані: ОСОБА_1 - відповідальний квартиронаймач, ОСОБА_3 - колишня дружина, ОСОБА_2 - донька, ОСОБА_4 - донька, ОСОБА_5 - онук.

Суд вважає, що доводи відповідачів, стосовно не проживання позивачів та зловживання ОСОБА_2 спиртними напоями є недоведеними.

Твердження, що ніхто не перешкоджав і не перешкоджає ОСОБА_1, ОСОБА_2 користуватися спірним жилим приміщенням, спростовуються озвученою у судовому засіданні відмовою надати позивачам ключ від спірної квартири.

ОСОБА_1 регулярно сплачував комунальні платежі на зазначену квартиру, що підтверджується копіями квитанцій, які знаходяться в матеріалах справи.

Крім того, відповідно до рішення Київського районного суду м. Одеси від 4 червня 2014 року в задоволені позову ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщення та зняття з реєстраційного обліку відмовлено.

Також зазначеним рішенням встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не проживають у зазначеній квартирі у зв'язку з тим, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 створюють несприятливі умови для проживання, сторони перебувають у неприязних відносинах, та конфлікт між ними носить стійкий характер.

Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 22 липня 2014 року зазначене рішення залишено без змін.

Відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ст. 156 ЖК України члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Позицію відповідачів щодо пропуску позивачами строку позовної давності суд не вважає обґрунтованою.

Згідно зі ст.ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд, розглянувши справу в межах заявлених позивачем вимог, на основі дотримання принципів диспозитивності, змагальності справедливості судочинства, всебічного та повного дослідження обставин справи, перевірки їх наданими сторонами доказами, оцінивши їх у сукупності, виконавши вимоги процесуального закону, дійшов висновку, що позовну заяву слід задовольнити в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209 ч. 3, 212-215 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, про усунення перешкод у користуванні жилим приміщенням і вселення - задовольнити.

Зобов»язати ОСОБА_3, ОСОБА_4 не чинити перешкод ОСОБА_1, ОСОБА_2 у користуванні квартирою за адресою: АДРЕСА_1.

Вселити ОСОБА_1, ОСОБА_2 до квартири за адресою: АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Одеської області шляхом подання апеляційної скарги до Київського районного суду м. Одеси протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя Коваленко О. Б.