Вищий спеціалізований суд україни
з розгляду цивільних і кримінальних справ
Ухвала

26 січня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Гвоздика П.О.,

суддів: Горелкіної Н.А., Євтушенко О.І.,

Іваненко Ю.Г., Ситнік О.М.,

розглянувши заяву ОСОБА_3 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28 листопада 2014 року,

у справі за позовом ОСОБА_3 до Державної Казначейської служби України, прокуратури Полтавської області про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями та бездіяльністю прокуратури Полтавської області щодо контролю за дотриманням законності при проведенні досудового слідства по кримінальній справі,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом до Державної Казначейської служби України, прокуратури Полтавської області про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями та бездіяльністю прокуратури Полтавської області щодо контролю за дотриманням законності при проведенні досудового слідства по кримінальній справі.

На обґрунтування позовних вимог зазначав, що проти нього незаконно порушено кримінальну справу, протягом досудового розслідування його безпідставно оголосили в розшук, тримали в слідчому ізоляторі, зʼявилися до його квартири з обшуком, знущалися над ним та членами його сімʼї, що призвело до моральних страждань, своїми діями та бездіяльністю прокуратура неодноразово принижувала його честь та гідність. Тому позивач просив відшкодувати моральну шкоду, завдану незаконними діями та бездіяльністю прокуратурою Полтавської області щодо контролю за дотриманням законності при проведенні досудового слідства по кримінальній справі.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 26 серпня 2014 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено частково.

Стягнуто з Державної казначейської служби України на користь ОСОБА_3 у рахунок відшкодування моральної шкоди, заподіяної діями та бездіяльністю прокуратури Полтавської області щодо контролю за дотриманням законності щодо проведення досудового слідства по кримінальній справі № 1 0231067 з боку СУ УМВС України в Полтавській області - 100 000 грн. В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 13 листопада 2014 року рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволені позовних вимог - відмовлено. В іншій частині рішення залишено без змін.

Ухвалою судді судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28 листопада 2014 року у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до Державної Казначейської служби України, прокуратури Полтавської області про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями та бездіяльністю прокуратури Полтавської області щодо контролю за дотриманням законності при проведенні досудового слідства по кримінальній справі, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення апеляційного суду Харківської області від 13 листопада 2014 року відмовлено.

У грудні 2014 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла заява ОСОБА_3 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28 листопада 2014 року з підстав неоднакового застосування судами касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, зокрема п. 2 ч. 2 ст. 1167, ст. ст. 1174, 1176 ЦК України, Закон України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду».

Як приклад неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, представники заявника наводять:

- ухвалу колегії суддів Судової палати у цивільних справах Верховного суду України від 11 березня 2009 року у справі за заявою про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями органів попереднього (досудового) слідства прокуратури, якою судове рішення апеляційної інстанції скасовано, залишено в силі судове рішення суду першої інстанції;

- рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від

13 червня 2008 року у справі за позовом про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями органів попереднього (досудового) слідства прокуратури і суду, яким позовні вимоги задоволено;

- ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області від 21 серпня 2008 року у справі за позовом про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями органів попереднього (досудового) слідства прокуратури і суду, якою рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Відповідно до статті 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана виключно з підстав: неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах; встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов'язань при вирішенні справи судом.

Зі змісту заяви та доданих до неї копій судових рішень не вбачається неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 вересня

2011 року № 11 «Про судову практику застосування статтей 353-360 Цивільного процесуального кодексу України», із змінами та доповненнями, заява про перегляд судових рішень у цивільних справах із підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України, може бути подана за сукупності таких умов: судом (судами) касаційної інстанції при розгляді двох або більше справ неоднаково застосовано одні й ті самі норми матеріального права; справи стосуються спорів, які виникли з подібних правовідносин; має місце ухвалення різних за змістом судових рішень судом (судами) касаційної інстанції.

Неоднакове застосування одних і тих самих норм матеріального права полягає, зокрема: у різному тлумаченні судами змісту і сутності правових норм, що призвело до різних висновків про наявність чи відсутність суб'єктивних прав та обов'язків учасників відповідних правовідносин; у різному застосуванні правил конкуренції правових норм при вирішенні колізій між ними з урахуванням юридичної сили цих правових норм, а також їх дії у часі, просторі та за колом осіб, тобто різне незастосування закону, який підлягав застосуванню; у різному визначенні предмета регулювання правових норм, зокрема застосуванні різних правових норм для регулювання одних і тих самих правовідносин або поширенні дії норми на певні правовідносини в одних випадках і незастосуванні цієї самої норми до аналогічних відносин в інших випадках, тобто різне застосування закону, який не підлягав застосуванню; у різному застосуванні правил аналогії права чи закону у подібних правовідносинах.

Під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин. Зміст правовідносин із метою з'ясування їх подібності в різних судових рішеннях суду (судів) касаційної інстанції визначається обставинами кожної конкретної справи.

Ухвалення різних за змістом судових рішень означає, що суд (суди) касаційної інстанції при розгляді двох або більше справ за подібних правовідносин при однаковому їх матеріально-правовому регулюванні дійшов (дійшли) неоднакових правових висновків.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів не знаходить підстав для допуску справи до провадження Верховного Суду України, оскільки зі змісту ухвали колегії Суддів судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 11 березня 2009 року не вбачається тотожності встановлених фактичних обставин справи. А тому із них не вбачається неоднакового застосування судом касаційної інстанції п. 2 ч. 2 ст. 1167, ст. ст. 1174, 1176 ЦК України, Закон України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду».

Відповідно до п. 9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 вересня

2011 року № 11 «Про судову практику застосування статей 353-360 Цивільного процесуального кодексу України», із змінами та доповненнями, судовими рішеннями, на які заявник посилається на підтвердження підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК, можуть бути рішення:-

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ;

- Вищого адміністративного суду України;

- Вищого господарського суду України;

- Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України, ухвалені як судом касаційної інстанції;

- апеляційних судів загальної юрисдикції як судів касаційної інстанції в цивільних справах, яким право на перегляд у касаційному порядку цивільних справ було надано Законом «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій України щодо забезпечення касаційного розгляду цивільних справ» від 22 лютого 2007 року № 697-V. Зазначений перелік таких судових рішень є вичерпним. Обов'язковою є умова, щоб цими рішеннями, які набрали законної сили, вирішено спір по суті, та в них судом (судами) касаційної інстанції неоднаково застосовано одні й ті самі норми матеріального права.

Оскільки судове рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області від 21 серпня 2008 року ухвалено апеляційним судом Харківської області не як судом касаційної інстанції, а судове рішення Червонозаводського районного суду

м. Харкова від 13 червня 2008 року не є тим судовим рішенням на яке може здійснюватись посилання, як на приклад не неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, тому на них не може здійснюватися посилання на підтвердження підстави, встановленої п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК України.

Отже, наведені заявником доводи не містять ознак, які згідно вимог вищевказаних норм є підставами для перегляду судового рішення, а тому у допуску справи до провадження слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 355, 356, 360 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

У допуску справи за позовом позовом ОСОБА_3 до Державної Казначейської служби України, прокуратури Полтавської області про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями та бездіяльністю прокуратури Полтавської області щодо контролю за дотриманням законності при проведенні досудового слідства по кримінальній справі, за заявою ОСОБА_3 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28 листопада 2014 року до провадження Верховного Суду України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий П.О. Гвоздик
судді:Н.А. Горелкіна О.І. Євтушенко Ю.Г. Іваненко О.М. Ситнік