Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
судова палата з розгляду цивільних справ
Суддя 1-ї інстанції Наумов О.О. Суддя доповідач Бондар М.С
Є.у.№ 336/8981/14-ц
28 липня 2015 року Справа № 22ц/778/3410/15
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

Коллегія судової палаті з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючий - суддя: Бондар М.С., судді: Подліянова Г.С., Дашковська А.В.

секретар - Мельник З.П.

при участі: прокурора - адвоката -

____________________________________________________________________________________________

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за

апеляційними скаргами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 10.04.2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа - Шевченківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції про визнання батьківства, внесення змін до актового запису про народження дитини та стягнення аліментів на неповнолітню дитину й утримання дружини, -

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1, третя особа - Шевченківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції про визнання батьківства, внесення змін до актового запису про народження та стягнення аліментів на неповнолітню дитину й утримання дружини, посилалась на те, що з липня 2011 року вона проживала разом з відповідачем однією сім"єю без реєстрації шлюбу. ІНФОРМАЦІЯ_1 року народила сина - ОСОБА_4. Реєстрація народження дитини була проведена відповідно до ч.1 ст.135 СК України й до Книги реєстрації народжень, внесений актовий запис № 909 від 05.09.2013 року у якому у графі "батько" - зазначений ОСОБА_3. Втім, батьком дини вважає саме відповідача. Тому, з урахуванням уточнених вимог покликала суд внести зміни в актовий запис про народження сина, вказавши в графі "батько" замість ОСОБА_3 його ім'я відповідача та стягнути аліменти на утримання дитини у розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку батька неповнолітнього та 1/6 частки на її утримання.

Рішенням Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 10.04.2015 року позов задоволено частково. Вимоги щодо визнання батьківства задоволені в межах заявлених вимог. Аліменти на дитину суд стягнув у розмірі 1/4 частки заробітку батька дитини але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та 1/8 часток заробітку відповідача на утримання дружини яка доглядає малолітню дитину.

У скарзі позивач покликав скасувати оскаржуване рішення у справі й увалити нове рішення, посилаючись лише на необґрунтованість рішення щодо присуджених розмірів аліментів та утримання, а відповідач не погоджувався з рішенням суду в частині стягнення судових витрат пов'язаних з оплатою експертизи.

Заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи, колегія суддів судової палаті з цивільних справ апеляційного суду дійшла до висновку, що скарга позивача не підлягає задоволенню, а скарга відповідача може бути задоволена частково з таких підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК суд апеляційної інстанції відхиляє скаргу, якщо встановлює, що суд першої інстанції постановив рішення з додержанням вимог матеріального й процесуального права.

Водночас, згідно ст.309 ЦПК суд апеляційної інстанції змінює рішення суду першої інстанції і ухвалює нове рішення в зв'язку з невідповідністю висновків суду обставинам справи та неправильного застосування норм матеріального права.

За положеннями ст.125 ч.2 п.3 Сімейного Кодексу України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначаються на підставі документа закладу охорони здоров'я про народженні нею дитини, а походження дитини від батька визначається за спільною заявою матері та батьки дитини, за заявою чоловіка, який вважає себе батьком дитини чи за рішенням суду.

Стаття 128 СК України передбачає, що позови про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року позивач народила сина - ОСОБА_4.

Запис про батька у Книзі реєстрації народжень дитини проведено відповідно до ст.135 СК України, тобто за прізвищем матері, а ім'я та по батькові дитини записано за вказівкою матері (а.с.24).

Визнання батьківства - це волевиявлення особи, яка вважає себе батьком дитини.

Відповідач визнав у суді факт батьківства.

Задовольняючи позов та стягуючи з відповідача аліменти на дитину та утримання дружини, суд першої інстанції виходив із того, що відповідач зобов'язаний надавати допомогу на дитину, а в силу ст.84 СК України позивач вправі вимагати допомоги на її утримання до досягнення дитиною трьох років, оскільки остання здійснює догляд за дитиною і не має самостійного джерела існування.

Такі висновки суду відповідають фактичним обставинам та ґрунтуються на вимогах закону.

Вирішуючи спір про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини та дружини, суд виходив із того, що відповідач не працює. Втім, він отримує пенсію у розмірі 2400 грн. (а.с.45).

Відповідно до ч.2 ст.51 Конституції України та ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття.

У ст.84 СК зазначено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення нею трьох років, за умови, що чоловік (батько дитини) може надавати таку допомогу.

Таким чином, незалежно від працевлаштування, наявності постійного заробітку чи розміру доходу чоловік зобов'язаний сплачувати аліменти на дитину та утримувати дружину, з якою проживає дитина, до досягнення дитиною трьох років.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч.3 ст.181 СК України).

Згідно ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

За положеннями ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Посилання відповідача на стан здоров'я та оплату комунальних послуг не звільняє його від сплати аліментів.

Суд наголошує, що дружина-мати, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення нею трьох років, за умови, що чоловік (батько дитини) може надавати таку допомогу.

Надавши належну оцінку доказам про дохід відповідача, суд першої інстанції правильно визначив розмір належних до стягнення аліментів.

За таких обставин висновок суду про стягнення з відповідача аліментів у присудженому розмірі можна визнати справедливим та обґрунтованим.

Як підсумок рішення суду першої інстанції в цій частині ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги про неправильне застосування норм матеріального і порушення норм процесуального права безпідставні.

Щодо рішення суду про присудження судових витрат пов'язаних з оплатою судової експертизи.

Для вирішення спору суд призначав у цій справі судову молекулярно-генетичну експертизу (а.с.50).

Для її здійснення позивач переказав експертній установі 7614 грн. (а.с.57).

Однак, у зв'язку з визнанням факту батьківства експертне дослідження не проводилось (а.с.85).

Позивач 06 лютого 2015 року звернувся до експертної установи про повернення сплачених коштів (а.с.85).

На час розгляду справи, експертною установою спірні кошти повернуті позивачу.

В такому разі, рішення суду про стягнення з відповідача коштів на проведення експертизи не відповідає обставинам справи.

Керуючись ст.307,308,309,313,314,315,317 ЦПК України, судова колегія, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 10.04.2015 року у цій справи щодо стягнення з ОСОБА_1 грошових коштів у сумі 7614 грн. скасувати з відмовою у задоволені позову в цій частині.

Решту рішення залишити без змін.

Рішення судової колегії може бути оскаржене безпосередньо до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: Судді: