Провадження № 2/520/5623/15
Рішення

іменем України

06 жовтня 2015 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Прохорова П.А.,

за участю секретаря - Сукач П.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи - Товарна біржа «Центральна Одеська біржа», ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу дійсним, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, треті особи - Товарна біржа «Центральна Одеська біржа», ОСОБА_3, в якому просить суд визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1, загальною площею 34,4кв.м., житловою площею 17,4кв.м., що був укладений між ОСОБА_2 та ним - ОСОБА_1, ОСОБА_3, зареєстрований 16.09.1996року на Товарній біржі «Центральна Одеська біржа» за реєстраційний номером №1422, та в Одеському міжміському бюро технічної інвентаризації 17.09.1996року під р.№216 на стор.17 в книзі 65пр.

В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що 16 вересня 1996року на Товарній біржі «Центральна Одеська біржа» між ОСОБА_4, яка діяла від імені неповнолітньої ОСОБА_2 та ним - ОСОБА_1, ОСОБА_3 був укладений договір №1422 купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1.

Вказаний договір був зареєстрований на Товарній біржі «Центральна Одеська біржа» в журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю, реєстраційний №1422 від 16 вересня 1996року, а також зареєстрований 17.09.1996року в Одеському міжміському бюро технічної інвентаризації під №216 стр. 17 кн. 161 пр.

У зв'язку зі змінами у законодавстві щодо нотаріального посвідчення угод з нерухомістю на теперішній час вказаний договір є недійсним, що і вимусило ОСОБА_1 звернутися із відповідним позовом до суду.

Позивач - ОСОБА_1 про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, у судове засідання не з'явився, але його представник надав суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити.

Відповідачка - ОСОБА_2 у судове засідання не з'явилась, про час та місце судового засідання повідомлена належним чином, надала до канцелярії суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, а також вказала, що позовні вимоги визнає у повному обсязі.

Третя особа - ОСОБА_3 у судове засідання не з'явилась, про час та місце судового засідання повідомлена належним чином, надала до канцелярії суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, а також підтвердила, що вона разом із позивачем - ОСОБА_1 придбала квартиру АДРЕСА_1, у ОСОБА_2 від імені якої діяла ОСОБА_4

Представник третьої особи - Товарної біржі «Центральна Одеська біржа» у судове засідання також не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

У судовому засіданні встановлено, що 16 вересня 1996року на Товарній біржі «Центральна Одеська біржа» між ОСОБА_4, яка діяла від імені неповнолітньої ОСОБА_2 та ОСОБА_1, ОСОБА_3 був укладений договір №1422 купівлі-продажу нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1.

Відповідно до вказаного договору, ОСОБА_4, яка діяла від імені неповнолітньої ОСОБА_2 продала, а ОСОБА_1 та ОСОБА_3 купили, в рівних частинах кожний, квартиру АДРЕСА_1.

Договір був зареєстрований на Товарній біржі «Центральна Одеська біржа» нерухомості в журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю, реєстраційний №1422 від 16 вересня 1996року, а також зареєстрований 17.09.1996року в Одеському міжміському бюро технічної інвентаризації під № 216 стр. 17 кн. 161 пр.

Відповідно до умов спірного договору продавцем до підписання договору отримані гроші за продану квартиру у розмірі 1 600,00грн.

На момент укладання договору купівлі-продажу вказаної квартири був чинним Закон України "Про товарну біржу", відповідно до умов якого договори, оформлені товарною біржею, визнавались дійсними, а сам правочин купівлі-продажу було вчинено з дотриманням вимог діючого на той час законодавства. В подальшому до ЦК Української РСР 1963 року були внесені зміни, відповідно до яких угоди щодо відчуження нерухомого майна підлягають обов'язковому нотаріальному посвідченню. Відсутність належних правовстановлюючих документів на квартиру, на думку суду, істотним чином порушує право власності позивачів, яке підлягає судовому захисту.

Згідно положень ч. 2 ст. 47 ЦК Української РСР 1963 року якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.

Аналогічне за змістом положення містить ч. 2 ст. 220 ЦК України - якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним.

Судом встановлено, що всі зобов'язання за договором №1422 від 16 вересня 1996року купівлі-продажу квартири його сторонами виконані у повному обсязі - покупцям була передана у власність квартира АДРЕСА_1, а продавцю передані грошові кошти за продану квартиру, що підтверджується письмовими доказами.

Крім того, в матеріалах справи наявна заява ОСОБА_4, в якій вона підтвердила, що від імені ОСОБА_2 продала за біржовим договором від 16.09.1996року квартиру АДРЕСА_1, ОСОБА_1 та ОСОБА_3

Також з матеріалів справи вбачається, що 20.02.2015року ОСОБА_3, за договором дарування, який посвідчений державним нотаріусом П'ятої Одеської державної нотаріальної контори Сусловою О.М., безоплатно передала у власність, а ОСОБА_1 прийняв у дарунок належну дарувальнику ? частку квартири під НОМЕР_1, що знаходиться в АДРЕСА_1, яка складається в цілому з однієї житлової кімнати та підсобних приміщень, загальною площею 34,4кв.м., в тому числі житловою 17,4кв.м.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позов ОСОБА_1 про визнання договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 дійсним, є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 213, 215 ЦПК України, ст. 47 ЦК Української РСР 1963 року, ч.2 ст. 220 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи - Товарна біржа «Центральна Одеська біржа», ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу дійсним - задовольнити.

Визнати дійсним договір №1422 від 16 вересня 1996року купівлі-продажу нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1, загальною площею 34,4кв.м., в тому числі житловою 17,4кв.м., що був укладений між ОСОБА_4, яка діяла від імені неповнолітньої ОСОБА_2 та ОСОБА_1, ОСОБА_3 на Товарній біржі «Центральна Одеська біржа».

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя П. А. Прохоров