АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
провадження № 22ц/790/5225/15 Головуючий 1 інст. Корекян Н.Р.
Справа №646/5763/15-ц Доповідач - Шаповал Н.М.
Категорія: договірні
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 липня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого Шаповал Н.М.,

суддів: Кіпенка І.С.,

ОСОБА_1,

за участю секретаря Макаренко Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 29 травня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення суми боргу та передачу у власність майна,-

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 07.02.2008 року між сторонами було укладено договір займу на суму 1 066 000 грн. строком до 07.02.2009 року. У зв»язку із тим, що відповідачі не виконали своїх зобов»язань за вище зазначеним договором, між сторонами 07.02.2012 року було знову укладено договір займу на суму 1 572 000 грн., про що свідчить розписка, строк повернення грошей в якій вказано до 07.02.2013 року. Гарантією повернення боргу була наявність у відповідачів акцій АОЗТ «Електротерм». Оскільки до теперішнього часу відповідачі своїх зобов»язань не виконали, ОСОБА_2 вимушений був звернутися до суду із зазначеним позовом, в якому просив стягнути на його користь борг за договором займу від 07.02.2012 року та передати у його власність акції АОЗТ «Електротерм» в кількості 55 штук, які належать ОСОБА_3, та у кількості 85 штук, які належать ОСОБА_4

Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 29 травня 2015 року позов ОСОБА_2 задоволено частково. Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 борг за договором займу в сумі 1 572 000 грн.

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про передачу у власність майна відмовлено. Вирішено питання про судові витрати.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставиться питання про скасування вказаного рішення суду першої інстанції та ухвалення нового, яким задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі. Посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

ОСОБА_2 просив справу слухати у його відсутності. ( а.с. 39)

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 також просили розглядати справу у їх відсутність та позов ОСОБА_2 задовольнити у повному обсязі.( а.с. 23, 25)

Перевіряючи законність і обґрунтованість судового рішення відповідно до вимог ч.1 ст.303 ЦПК України у межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції слід залишити без змін з підстав, передбачених ст. 308 ЦПК України.

Згідно розписки від 07.02.2012 року, ОСОБА_3 взяла в борг у ОСОБА_2 1 066 000 грн., та зобов»язалася повернути 1 572 000 грн. у строк до 07.02.2013 року. Повернення боргу гарантувала акціями АОЗТ «Електротерм», які належать їй у кількості 55 штук, та акціями, що належать її чоловіку ОСОБА_4, у кількості 85 штук. ( а.с. 22)

Відповідно до вимог ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів.

Підстави припинення зобовязання передбачені ст. ст. 599 - 601, 604 609 ЦК України, зокрема, за ст. 559 ЦК, зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно ч. 1, 2, 3 ст. 545 ЦК України, прийнявши виконання зобовязання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі.

Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобовязання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає.

Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обовязку.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом України в постанові від 25. 04. 2012 року в справі № 6 24 цс 12 про стягнення боргу, яка згідно зі ст. 360 - 7 ЦПК України є обовязковою для судів України, які зобовязані привести свою судову практику у відповідність до його рішення.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів в їх сукупності.

ОСОБА_2 на підтвердження своїх вимог про стягнення заборгованості за договором позики надав розписку, на підставі якої передав гроші ОСОБА_4 й М.М.

Між тим, відповідачами не доведено певними засобами доказування, що вони повернули гроші позивачу за умовами договору позики, оскільки ними не надано борговий документ або розписку на підтвердження виконання свого обовязку, як того вимагає ст. 545 ЦК України.

Згідно з правовою позицією, викладеною Судовою палатою у цивільних справах Верховного Суду України у постанові від 18.09.2013 року по справі № 6-63цс13, застосування якої в силу ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковим, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.

Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За своєю суттю договір займу або розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.

Згідно свідоцтва про шлюб, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перебувають у шлюбі з 04.04.1986 року.

Частиною 4 статті 65 СК України встановлено, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім»ї, створює обов»язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім»ї.

За таких обставин, районний суд обґрунтовано стягнув з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 1 572 000 грн. боргу за договором займу від 07.02.2012 року.

Також, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції про відмову у задоволення позову про передачу у власність позивача акцій АОЗТ «Електротерм» на виконання боргової розписки

Акція - це цінний папір, що закріплює права її власника (акціонера) на отримання частини прибутку акціонерного товариства у вигляді дивідендів, на участь в управлінні акціонерним товариством і на частину майна, які залишаються після його ліквідації.

Оскільки акція є цінним папером, вона має містити чітко визначені законодавством реквізити. Згідно з ч. 11 ст. 4 Закону, ними є: фірмове найменування акціонерного товариства та його місцезнаходження, найменування цінного паперу "акція", її порядковий номер, дата випуску, вид акції та її номінальна вартість, ім'я власника (для іменної акції), розмір статутного фонду акціонерного товариства на день випуску акцій, а також кількість акцій, що випускаються, строк виплати дивідендів та підпис голови правління акціонерного товариства або іншої уповноваженої на це особи, печатка акціонерного товариства. До акції також може додаватися купонний лист на виплату дивідендів.

Так, відповідно до ч. З ст. 197 ЦК України, для передання іншій особі прав, посвідчених цінним папером на пред'явника (у тому числі й акцією), цілком достатньо простого вручення їй такого цінного паперу без вчинення будь-яких інших процедур.

А от права, посвідчені іменним цінним папером, передаються в порядку, встановленому для відступлення права вимоги (цесії). Тобто, на відміну від передачі прав за цінним папером на пред'явника, за іменними цінними паперами слід вчинити певні формальні процедури: щодо форми уступки прав, щодо повідомлення зобов'язаної за цінним папером особи. Так, при передачі прав за іменною акцією, особа, якій передано права, має право вимоги до акціонерного товариства (зокрема, про виплату дивідендів, про участь у загальних зборах акціонерів, про інформацію щодо діяльності товариства тощо) лише після внесення її імені як нового власника у систему реєстру власників іменних акцій. Особа ж, яка передає право за іменним цінним папером, відповідає лише за недійсність відповідної вимоги, а не за її виконання (ч. 4 ст. 197 ЦКУ) отже, при передачі прав за іменною акцією ц попередній власник не відповідатиме, наприклад, за невиплату дивідендів новому власникові акції, якщо він вчинив усі передбачені законом дії щодо передачі акції.

З урахуванням наведеного, судова колегія погоджується з висновками районного суду про відмову у задоволенні позову про передачу позивачу у власність акцій АОЗТ «Електротерм» на виконання боргової розписки.

При цьому, сторони не позбавлені можливості вирішити це питання на стадії виконання рішення суду.

Суд повно та всебічно з»ясував обставини по справі, наданим доказам дав належну оцінку і постановив законне рішення.

Доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 308, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 29 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий /підпис/

Судді: /підписи/

Згідно з оригіналом,

Суддя -