Справа № 367/5250/14 Головуючий у І інстанції Мікулін А. В.
Провадження № 22-ц/780/379/15 Доповідач у 2 інстанції Олійник
Категорія 18 22.01.2015
УХВАЛА

Іменем України

22 січня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого - судді Олійника В.І.,

суддів: Сліпченка О.І., Іванової І.В.,

при секретарі Петленко І.О.,

розглянувши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ірпіньського міського суду Київської області від 17 листопада 2014 року в справі за позовом Національного університету державної податкової служби України до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и л а :

У серпні 2014 року Національний університет державної податкової служби України звернувся до суду з вказаним позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 09 листопада 2011 року між Національним університетом державної податкової служби України та ОСОБА_1 було укладено договір №725 про підготовку аспіранта у Національному університеті державної податкової служби України за рахунок коштів фізичної особи.

Відповідно до умов договору позивач зобов'язувався здійснити підготовку замовника за його рахунок в аспірантурі університету для здобуття наукового ступеня кандидата наук у порядку та на умовах, визначених цим договором у відповідності до положення про підготовку науково-педагогічних і наукових кадрів, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 01 березня 1999 року №309.

Позивачем зазначалося, що вартість освітніх послуг за весь період навчання становить 47 944 грн., а за один рік навчання - 11 986 грн. і термін дії договору від 9 листопада 2011 року до 9 листопада 2015 року.

Також позивач вказував, що наказом від 18 грудня 2013 року №1991 відповідач відрахований, освітня послуга була надана на суму 23 972 грн., і відповідачем за період від 2011 до 2013 навчальних роки було сплачено лише 11 986 грн., а тому заборгованість склала 11 986 грн. З метою досудового врегулювання даного питання на адресу відповідача рекомендованим листом з повідомленням про вручення було направлено «Претензію» №1063/01-12 від 16 квітня 2014 року про необхідність сплати боргу.

Проте, претензія була залишена без задоволення. Враховуючи вищенаведене, позивач просив стягнути з відповідача борг за надання освітніх послуг в розмірі 11 986 грн. та судові витрати по сплаті судового збору.

Рішенням Ірпіньського міського суду Київської області від 17 листопада 2014 року позовні вимоги задоволено.

Вирішено стягнути з ОСОБА_1 на користь Національного університету державної податкової служби України заборгованість за надання освітніх послуг в розмірі 11 986 грн. та судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 243 грн. 60 коп.

В апеляційній скарзі з підстав порушення судом норм матеріального і процесуального права ставиться питання про скасування рішення.

Колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно відхилити, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що між Національним університетом державної податкової служби України та ОСОБА_1 був укладений договір №725 про підготовку аспіранта у Національному університеті державної податкової служби України за рахунок коштів фізичної особи.

Відповідно до п.п.4.1 вказаного договору вартість освітніх послуг становить 47 944 грн. за навчання замовника у аспірантурі. Наказом №1991 від 18 грудня 2013 року ОСОБА_1 за невиконання навчального плану з 01 грудня 2013 року було відраховано з числа здобувачів.

Згідно розрахунку заборгованості по оплаті за навчання ОСОБА_1 станом на 01 березня 2014 року сума заборгованості склала 11 986 грн. Також встановлено, що позивач звертався до відповідача з вимогою погасити заборгованість за надання освітніх послуг в розмірі 11 986 грн., про що свідчить претензія №1063/01-12 від 16 квітня 2014 року.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання за договором має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно ч.1 ст.901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч.1 ст.903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

З огляду на вказане вище, суд дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь Національного університету державної податкової служби України суми заборгованості в розмірі 11 986 грн.

Враховуючи вищенаведене, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку щодо задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь Національного університету державної податкової служби України суми заборгованості в розмірі 11 986,00 грн., оскільки позивач виконав свої зобов'язання щодо надання освітніх послуг, а відповідач всупереч договору №725 від 09 листопада 2011 року не в повній мірі сплатив вартість вказаних послуг.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про порушення судом норм матеріального і процесуального права безпідставні, спростовуються матеріалами справи та висновками суду, викладеними в рішенні.

Щодо посилань відповідача на порушення та ознаки корупційних діянь з боку працівників інституту, то вони не підтверджені належними та допустимими доказами і крім того, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що відповідач звертався з відповідними заявами до органів для встановлення факту порушення його прав Національним університетом державної податкової служби України.

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги та враховуючи, що обставини справи судом встановлені відповідно до наданих пояснень сторін та письмових доказів, що містяться в матеріалах справи, колегія суддів приходить до висновку, що рішення постановлене з дотриманням вимог матеріального і процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду залишити без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Ірпіньського міського суду Київської області від 17 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду Київської області набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий: Олійник В.І.

Судді: Сліпченко О.І.

Іванова І.В.