АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого - судді Гаращенка Д.Р.

суддів - Борисової О.В., Ратнікової В.М.

при секретарі - Шалапуда Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою першого заступника прокурора Київської області Грабець І. на рішення Подільського районного суду м. Києва від 04 листопада 2014 року у справі за позовом Прокуратури м. Ірпеня Київської області в інтересах держави в особі Бучанської міської ради Київської області до ОСОБА_1 про стягнення відновної вартості зелених насаджень, -

ВСТАНОВИЛА:

Справа № 758/1222/14-ц
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/2043/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Роман О.А.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Гаращенко Д.Р.
20 січня 2014 року Прокуратура м. Ірпеня Київської області в інтересах держави в особі Бучанської міської ради Київської області звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1, у якому з урахуванням уточнень просила стягнути з неї заборгованість по сплаті коштів за відновну вартість зелених насаджень у розмірі 124 101, 41 грн.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що 24 квітня 2008 року Бучанською міською радою Київської області прийнято рішення про передачу у приватну власність ОСОБА_1 земельної ділянки площею 0,1000 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1. ОСОБА_1 зобов'язалася сплатити відновну вартість зелених насаджень, розташованих на земельній ділянці, в сумі 124 101, 41 грн. 09 червня 2008 року ОСОБА_1 отримала державний акт на право власності на земельну ділянку, але по даний час не сплатила відновну вартість зелених насаджень, розташованих на ній, що було виявлено по результатам перевірки, проведеної на підставі постанови прокуратури від 06.06.2013 року.

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 04 листопада 2014 року у задоволенні позову Прокуратури м. Ірпеня Київської області в інтересах держави в особі Бучанської міської ради Київської області було відмовлено.

18 листопада 2014 року перший заступник прокурора Київської області Грабець І. подав апеляційну скаргу на вказане рішення, у якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права, просив його скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову. В обґрунтування заявлених вимог апелянт вказав,що допущені порушення прокурору стало відомо лише після проведення перевірки у 2013 році, а тому висновки суду першої інстанції про пропуск строку позовної давності є безпідставними. Також апелянт вказав, що в даному випадку прокурор звернувся до суду з позовом в інтересах держави, що у свою чергу не збігаються з інтересами Бучанської міської ради, якою допущено порушення вимог закону.

У судовому засіданні прокурор Ющенко М.А. апеляційну скаргу підтримав і просив її задовольнити.

Представник ОСОБА_1 за довіреністю - ОСОБА_4 апеляційну скаргу просив відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Вислухавши доповідь судді Гаращенка Д.Р., пояснення осіб, які беруть участь у справі та з'явилися у судове засідання, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступного.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що рішенням Бучанської міської ради Київської області від 24.04.2008 року передано у приватну власність ОСОБА_1 земельну ділянку площею 0,1000 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1., а ОСОБА_1 зобов'язана була сплатити відновну вартість зелених насаджень, розташованих на земельній ділянці, в сумі 124 101, 41 грн..(а.с.9)

Згідно державного акту, виданого 09.06.2008 року ОСОБА_1 отримала у приватну власність земельну ділянку площею 0,1000 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1. (а.с.23)

Згідно з постановою Прокуратури міста Ірпеня Київської області від 06.06.2013 року по інформації наданій Бучанської міською радою Київської області, прийняте рішення провести перевірку в порядку прокурорського нагляду за додержанням та застосуванням законів в Бучанській та Ірпінській міській раді, Коцюбинській, Гостомельській, Ворзельській селищних рада Київської області з питань стану погашення заборгованості зі сплати відновної вартості за зелені насадження та повноти вжитих заходів цивільно-правового характеру (а.с.7-8).

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції керувався ч.ч. 3-4 ст. 267 ЦК України та виходив з того, що позов подано до суду з пропущенням строку позовної давності, який слід рахувати з 09 червня 2008 року, відповідачем заявлено про застосування строків позовної давності.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

У відповідності до ст. ст. 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Таким чином, початок перебігу позовної давності пов'язаний з обізнаністю тієї особи, якій належить порушене право.

В силу ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності у такому разі починається від дня, коли прокурор довідався або міг довідатися про порушення інтересів держави.

Заступником прокурора міста Ірпеня 6 червня 2013 року винесено постанову № 74-67вих 13 відповідно до якої постановлено провести перевірку у порядку прокурорського нагляду за додержанням та застосуванням законів в Бучанській та Ірпінській міській раді, Коцюбинській, Гостомельській, Ворзельській селищних рад Київської області з питань стану погашення заборгованості зі сплати відновної вартості за зелені насадження та повноти вжитих заходів цивільно-правового характеру.

Прокурором у вищевказаній постанові зазначалось про необхідність надсилання до Бучанської міської ради вимоги щодо надання інформації про стан заборгованості та сплати відновної вартості за зелені насадження та вжиті заходи до її стягнення.

На виконання постанови прокурором направлено ряд запитів та згідно інформації від 19 липня 2013 року, яка надійшла з міської ради установлено, що за ОСОБА_1 рахується несплачена заборгованість у розмірі 124 101, 41 грн.

Отже, прокурору стало відомо про порушення вимог законодавства щодо несплати заборгованості по відновній вартості за зелені насадження за результатами перевірки від 6 червня 2013 року у червні 2013 року.

Твердження суду першої інстанції про те, що перебіг строку позовної давності розпочався з 09 червня 2008 року, тобто з часу державної реєстрації права ОСОБА_1 на вищевказану земельну ділянку, суперечить положенням ч. 1 ст. 261 ЦК України, в силу якої перебіг позовної давності починається від дня, коли прокурор довідався або міг довідатися про порушення інтересів держави.

Отже, рішення Подільського районного суду м. Києва від 04 листопада 2014 року не може вважатися законним і обґрунтованим, а тому підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення наступного змісту.

Згідно з вимогами частини першої статті 28 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» охороні та відновленню підлягають усі зелені насадження в межах населених пунктів під час проведення будь-якої діяльності.

Частиною третьою статті 28 зазначеного Закону видалення дерев, кущів, газонів і квітників здійснюється в порядку, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 2006 року № 1045.

Відповідно до пункту 11 Порядку видалення дерев, кущів, газонів і квітників у населених пунктах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 2006 року № 1045, відновна вартість зелених насаджень, розташованих на земельній ділянці, що відведена в установленому порядку фізичній особі, сплачується під час передачі такої ділянки у власність відповідної особи. Подальше видалення таких зелених насаджень здійснюється за рішенням власника земельної ділянки без сплати їх відновної вартості (пункт 10 Порядку).

У постанові Верховного Суду України від 03 червня 2014 року, прийнятій за наслідками перегляду ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 січня 2013 року у справі про стягнення вартості зелених насаджень, зазначено, що у разі набуття громадянином права власності на земельну ділянку необхідність сплати до бюджету відновної вартості багаторічних зелених насаджень, які розташовані на ній, виникає з самого лише факту переходу до громадянина права власності на земельну ділянку з розташованими на ній зеленими насадженнями, і не пов'язується з їх фактичним видаленням.

Згідно висновку державної експертизи землевпорядної документації від 21 квітня 2008 року № 6-а-168е відновна вартість зелених насаджень становить 124 101, 41 грн.

Вказані кошти ОСОБА_1 при набутті права власності на земельну ділянку сплачені не були, а тому позовні вимоги є законними і обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 218, 303-305, п. 2 ч. 1 ст. 307, ст.ст. 313-314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу першого заступника прокурора Київської області Грабець І. - задовольнити.

Рішення Подільського районного суду м. Києва від 04 листопада 2014 року - скасувати та ухвалити нове рішення наступного змісту:

Позов Прокуратури м. Ірпеня Київської області в інтересах держави в особі Бучанської міської ради Київської області до ОСОБА_1 про стягнення відновної вартості зелених насаджень - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) на користь Бучанської міської ради Київської області () відновну вартість зелених насаджень у розмірі 124 101, 41 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 1 241, 01 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення однак може бути оскаржене протягом 20 днів з дня набрання ним законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді