Справа № 392/679/15-ц
Провадження № 2/392/390/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2015 року м. Мала Виска

Маловисківський районний суд Кіровоградської області в складі: головуючого судді Кратка Д.М., із участю секретаря судового засідання Жельман О.В., відповідача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «ОСОБА_2» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

24 квітня 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості в сумі 12255 грн. 25 коп.

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 01 лютого 2011 року між ПАТ «КБ «ПриватБанк» та відповідачем ОСОБА_1 було укладеного кредитний договір № б/н, згідно якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, що підтверджується Анкетою-Заявою про приєднання № 195519962 від 01 лютого 2011 року до Умов і Правил надання банківських послуг в ПАТ «КБ«ПриватБанк», Довідкою про умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» № 195303227 до Договору SAMDN5961 від 01 лютого 2011 року.

Станом на 31 січня 2015 року відповідач взяті на себе зобовязання за кредитним договором не виконує, в результаті чого виникла прострочена заборгованість на загальну суму в розмірі 12255 грн. 25 коп., яка складається з: заборгованість за кредитом 3683,63 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 5678,03 грн., заборгованість за пенею та комісією 1833,82 грн., штраф (фіксована частина) 500,00 грн., штраф (процентна складова) 559,77 грн..

Під час розгляду справи позивач зменшив позовні вимоги та просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість станом на 31 липня 2015 року в розмірі 8665,44 грн., яка складається із: заборгованість за кредитом 3610,00 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 4955,44 грн., 100,00 грн. заборгованість за пенею.

Позивач був повідомлений належним чином про дату, час та місце судового розгляду, представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи за її відсутності.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнавала, проте під час судового розгляду на стадії судових дебатів просила позов задовольнити.

Дослідивши матеріали справи суд встановив, що сторони перебувають у договірних правовідносинах, що підтверджується фактом укладення Кредитного договору б/н від 01 лютого 2011 року, згідно якого отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, що підтверджується Анкетою-Заявою про приєднання № 195519962 від 01 лютого 2011 року до Умов і Правил надання банківських послуг в ПАТ «КБ «ПриватБанк», Довідкою про умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» № 195303227 до Договору SAMDN5961 від 01 лютого 2011 року (а.с. 8, 9,10-33).

Відповідач в судовому засіданні 20.07.2015 року вказала, що вона погасила заборгованість перед позивачем та надала до матеріалів справи, квитанції про сплату нею заборгованості перед ПАТ «КБ«ПриватБанк» в розмірі: 1700 грн. на рахунок № 0480; 2020,40 грн. на рахунок № 9009, та 7979,60 грн. на рахунок № 785088 (а.с.66).

03 вересня 2015 року від представника позивача ОСОБА_3 у відповідь на письмовий запит суду, надійшли пояснення, щодо зарахування вищевказаних коштів на рахунки ПАТ «КБ «ПриватБанк» згідно якого (а.с.103-105):

платіж в сумі 1700 грн. здійснено на рахунок № 0480, відкритий для зарахування коштів спрямованих погашення заборгованості по кредиту,відсоткам, винагороди та іншим платежам згідно Договору від 02.08.2012 року;

платіж в сумі 2020,40 грн. здійснено на рахунок № 9009, на данному рахунку обліковуються заборгованість позичальника по штрафам, нарахованим згідно п. 2.1.1.7.6 Умов і правил надання банківських послуг (до договору від 01.02.2011 року) та п. 5.5. Умов надання споживчого кредиту фізичним особам ("Розстрочка") (до Договору від 02.08.2012 року);

платіж в сумі 7979,60 грн. здійснено на рахунок № 785088, відкритий відповідно до Договору від 01.02.2011 року відкритий до договору від 01.02.2011 року № SAMDN5961.

Враховуючи вищевказане судомо встановлено, що кошти 10 липня 2015 року внесено відповідачем трьома різними платежами, на три різні рахунки, які не були розподілені банком самостійно, що свідчить про намір відповідача здійснити погашення наявної в неї заборгованості перед позивачем саме в такому порядку та в такому розмірі. Таким чином, згідно відомостей наданих представником ПАТ «КБ «ПриватБанк», ОСОБА_1 здійснила лише один платіж безпосередньо на погашення заборгованості за Договором б/н від 01 лютого 2011 року в сумі 7979,60 грн..

Як вбачається з розрахунку заборгованості станом на 31 липня 2015 року відповідач ОСОБА_1 має заборгованість перед ПАТ «КБ «ПриватБанк» в розмірі 8665,44 грн., яка складається із: заборгованість за кредитом 3610,00 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 4955,44 грн., 100,00 грн. заборгованість за пенею (а.с. 90-92).

Відповідно до ст.ст. 10, 60, 61 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України, яка зазначає, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 2 ст. 536 ЦК України розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Згідно змісту ч. 1 ст. 527 ЦПК України боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту.

У відповідності до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобовязання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно ст. 610 ЦК України порушення зобовзання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Частина 1 ст. 612 ЦК України передбачає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обовязки відповідно до договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Частина 1 ст. 1054 ЦК України встановлює, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

У разі порушення боржником зобовязання він відповідно до ст. 549, 1050 ЦК України зобовязаний сплатити неустойку (штраф, пеню).

Таким чином, повно та всебічно зясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд дійшов висновку, що між сторонами виникли і продовжують діяти кредитні зобовязання і позивачем доведено наявність фактів порушення відповідачем умов виконання Кредитним договором № б/н від 01 лютого 2011 року в розмірі грошової суми 8665,44 грн., яка підлягає стягненню з відповідача.

Таким чином, позов є обрунтованим і підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені витрати.

Враховуючи зазначені вимоги Закону, суд вважає за необхідне стягнути судові витрати з відповідача на користь позивача, а саме 243,60 коп. судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1, 3, 4, 10, 11, 57-61, 88, 179, 209, 212 -215, 218, 223, 292, 294 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «ПриватБанк» про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «ПриватБанк» заборгованість за Кредитним договором № б/н від 01 лютого 2011 року станом на 31 липня 2015 року на загальну суму 8665,44 грн. (вісім тисяч шістсот шістдесят п"ять гривень 44 коп.), яка складається з: заборгованість за кредитом 3610,00 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 4955,44 грн., заборгованість за пенею 100,00 грн..

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «ПриватБанк» судовий збір в сумі 243,60 грн. (двісті сорок три гривні 60 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Кіровоградської області через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Вмотивований текст рішення виготовлений 15 жовтня 2015 року.

Суддя: Д.М. Кратко