РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2015 року м. Токмак

Токмацький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді: Погрібної О.М.,

при секретарі Мацинській О.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Токмак цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору орган опіки та піклування Токмацької міської ради Запорізької області, про визначення місця проживання дитини,

В С Т А Н О В И Л А:

20 серпня 2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини.

Позивач зазначила, що з 13 червня 2009 року по 04 червня 2015 року вона перебувала з відповідачем ОСОБА_2 у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Токмацького районного суду Запорізької області по справі № 328/1474/15-ц.

Від шлюбу сторони мають сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В середині червня 2015 року ОСОБА_2 відібрав у неї їх неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. В теперішній час відповідач мешкає разом з дитиною в її квартирі за адресою: м. Токмак, вул. Революційна. 34 кв. 99, її до квартири не впускає, з дитиною спілкуватися змоги не надає. Вона бажає, щоб дитина мешкала з нею.

До теперішнього часу вона та відповідач не дійшли згоди щодо місця проживання сина. Вона не згодна з тим, щоб їх дитина проживала з відповідачем, наполягає на визначенні місця проживання сина разом зі нею, його матірю.

Вважає, що в інтересах сина проживати разом саме з нею, а не з його батьком. Вона працевлаштована, є приватним підприємцем, має постійне місце роботи та стабільний заробіток, має час відводити дитину до школи, займатися вечорами, ходити на прогулянки та іншим чином піклуватися про сина. Має можливість у повному обсязі створити всі необхідні умови для проживання та нормального розвитку дитини, задовольнити гармонійний розвиток її особистості в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Вона має особисте житло квартиру за адресою: м. Токмак, вул. Революційна. 34 кв. 99, що підтверджується договором купівлі-продажу від 10 червня 2009 року, посвідченого нотаріусом Токмацької державної нотаріальної контори за номером 1981.

Відповідач разом з сином проживає у належній їй квартирі, її до квартири не впускає, тому вона не може спілкуватися з дитиною, при зустрічах з відповідачем він поводиться агресивно, вчиняє сварки та бійки.

Проживання сина разом з нею відповідає його інтересам. Вона має можливість забезпечити йому належні умови проживання, повною мірою займатися вихованням дитини, чого відповідач їй зараз робити не дає можливості. Разом з тим, вона не чинитиме жодних перешкод для спілкування відповідача із сином і готова, зі свого боку, сприяти тому, щоб дитина через розлучення батьків не була позбавлення піклування батька.

Спиртними напоями не зловживає, характеризуюся позитивно, добре ставиться до сина.

Відповідач самостійно не зможе дати дитині належного виховання та розвитку, не може забезпечити нормальних безпечних для здоров'я дитини умов проживання.

Посилаючись на ці обставини, позивач просила визначити місце проживання дитини з нею в її квартирі за адресою: АДРЕСА_1.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала та просила задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві.

Представник позивача ОСОБА_4 в судовому засіданні просив задовольнити позов з підстав, викладених у позовній заяві.

Представники позивача адвокат ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявились.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, однак надав суду заяву з клопотанням розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнає та зазначає, що на даний час відсутні виняткові обставини, передбачені ч.2 ст.161 СК України за яких можливо було б забрати малолітню дитину у ОСОБА_1

Між тим відповідач не відмовляється від свого сина і має намір керуватись відповідними нормами сімейного законодавства, які не тільки наділяють його певними правами щодо дитини, а і покладають на нього відповідні зобов'язання.

Представник відповідача адвокат ОСОБА_7, яка належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявилась.

Представник третьої особи ОСОБА_8 вважає за можливе визначити місце проживання дитини з матірю.

Заслухавши доводи позивача, її представника ОСОБА_4, представника органу опіки та піклування, дослідивши надані сторонами докази, в тому числі висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Токмацької міської ради, суд приходить до наступного.

Так судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували в шлюбі з 13 червня 2009 року. Рішенням Токмацького районного суду Запорізької області від 04.06.2015 року шлюб між сторонами розірвано. Від шлюбу ОСОБА_2 та ОСОБА_1 мають малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. На даний час син проживає з батьком за адресою: Запорізька область, м. Токмак, вул. Революційна, 34/99. Позивач проживає за іншою адресою.

Відповідно до ч.1 ст. 141 Сімейного Кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Статтею 157 СК України визначено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.

Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Згідно зі ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

За змістом ч. 1 ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Відповідно до ст.141 СК України мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини.

Відповідно до ст.6 СК України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Малолітньою вважається дитина до досягнення нею чотирнадцяти років.

Згідно зі ст.ст.160, 161 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків.

У випадку, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

Місце проживання - це житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово (ч.1ст.29 ЦК). Кожна особа має право на вільний вибір місця проживання (ч.1ст.33 Конституції України).

Однак визначення місця проживання дітей має свою специфіку, оскільки діти, як правило, в силу своєї психічної та фізичної незрілості, фактичної нездатності проживати самостійно мають проживати разом зі своїми батьками або з особами, які їх заміняють.

Отже, чинне законодавство встановлює особисте немайнове право батьків визначати місце проживання дитини.

У пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 1998 року №16 «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім'ю України» роз'яснено, що суди, вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо (в тому числі в одній квартирі), про те, з ким із них і хто саме з дітей залишається, мають виходити із рівності прав та обов'язків батька й матері щодо своїх дітей, повинні ухвалити рішення, яке відповідало б інтересам дітей. При цьому суд враховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дітей і турботу про них, їхній вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дітей.

При цьому, відповідно до принципу 6 Декларації прав дитини прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН від 20 листопада 1959 року, дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо рости під опікою і відповідальністю своїх батьків в атмосфері любові та моральної матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю.

Виходячи з пояснень позивача, представника третьої особи, досліджених матеріалів справи, відсутні виняткові обставини, за яких можливо було б розлучити дитину з матірю ОСОБА_1

Позивач наполягає на визначенні місця проживання сина разом з нею, його матірю. Відповідач не заперечує проти задоволення позову та визначення місця проживання сина разом з матірю.

Позивач працевлаштована, є приватним підприємцем, має постійне місце роботи та стабільний заробіток, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та довідкою про задекларовану суму доходу за 2014 рік.

Мати приділяє достатньо уваги дитині, згідно довідки, наданої вихователем дошкільного навчального закладу «Калинка», який відвідує ОСОБА_3 з 01.09.2015 року, мати відвідує дитячий садок, бере активну участь у вихованні дитини, цікавиться успіхами хлопця, радиться з вихователем щодо навчання та виховання сина, з дитиною мати завжди чемна, доброзичлива, усміхнена.

Згідно характеристик за місцем проживання та за колишнім місцем роботи характеризується виключно позитивно.

ОСОБА_1 має особисте житло квартиру за адресою: м. Токмак, вул. Революційна. 34 кв. 99, що підтверджується договором купівлі-продажу від 10 червня 2009 року, посвідченого нотаріусом Токмацької державної нотаріальної контори за номером 1981.

Спиртними напоями ОСОБА_1 не зловживає, наркотичні засоби не вживає, на диспансерному обліку у лікарів нарколога, психіатра, невропатолого, терапевта не перебуває. Судимостей не має.

Таким чином, ОСОБА_1 має можливість у повному обсязі створити всі необхідні умови для проживання та нормального розвитку дитини, задовольнити гармонійний розвиток особистості дитини в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Зазначені обставини не оспорюються і відповідачем. Ухвалою Токмацького районного суду Запорізької області зустрічна позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини з батьком залишена без розгляду за заявою ОСОБА_2 Відповідач погодився з тим, щоб дитина проживала з матірю, що відповідає вимогам ст.160 СК України, де передбачено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків. Таким чином, згода між сторонами з цього питання досягнута.

З висновку органу опіки і піклування Токмацької міської ради Запорізької області №2725/25-39 від 28 жовтня 2015 року вбачається, що з батьком та матірю проводились бесіди, в результаті яких було виявлено, що батько не проти проживання дитини з позивачем, однак дитина більш прихильна до батька. Під час останньої зустрічі в органі опіки та піклування 19.10.2015 року батько офіційно заявив, що він не проти постійного проживання сина з позивачкою і в них немає спору про його утримання та виховання. ОСОБА_1 веде здоровий спосіб життя, працює, має добрі відносини з сином, бажає проживати разом з сином постійно. ОСОБА_1 проживає разом зі своєю матірю, де є всі належні для дитини умови проживання, має постійну роботу, стабільний заробіток, хоче дбати про дитину для покращення його добробуту. Спиртними напоями ОСОБА_1 не зловживає, за місцем роботи та проживання характеризується позитивно, добре відноситься до сина і служба у справах дітей, як представник органу опіки та піклування не проти проживання сина з матірю за адресою м. Токмак вул. Революційна, 34/99.

Дослідивши обставини справи, доводи сторін, надані докази у їх сукупності, враховуючи рівні можливості батьків щодо утримання та виховання сина, малолітній вік дитини та виходячи із інтересів малолітньої дитини, необхідності материнської турботи та уваги для забезпечення її повноцінного виховання і розвитку, суд вважає за необхідне визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 разом з матір'ю. Приймаючи рішення, суд також виходить з того, що при визначенні місця проживання ОСОБА_3 з матірю ОСОБА_1 дитина не змінює свого постійного місця проживання, батько дитини також проживає за цією ж адресою, зазначене відповідає інтересам дитини щодо стабільності адаптації у соціумі, а мати не чинить перешкод у спілкуванні сина з батьком.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача сплачений нею судовий збір в розмірі 243,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,15,60,88,212-215,218 ЦПК України,

В И Р І Ш И Л А:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору орган опіки та піклування Токмацької міської ради Запорізької області, про визначення місця проживання дитини задовольнити.

Визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з матір'ю ОСОБА_1 за адресою: Запорізька область, м. Токмак, вул. Революційна, 34/99.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені нею судові витрати у розмірі 243.60 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Токмацький районний суд Запорізької області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: