Справа № 459/2818/15 Головуючий у 1 інстанції: Грабовський В.В.
Провадження № 22-ц/783/6294/15 Доповідач в 2-й інстанції: Штефаніца Ю. Г.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого: Штефаніци Ю.Г.

суддів: Бойко С.М., Курій Н.М.,

за участі судового секретаря: Брикайло М.В.,

у відсутності сторін, розглядаючи у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Червоноградського міського суду Львівської області від 27 серпня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Радехівського районного суду Львівської області про відшкодування моральної шкоди, -

встановила:

Ухвалою Червоноградського міського суду Львівської області від 27 серпня 2015 року відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Радехівського районного суду Львівської області про відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок порушення розумних строків розгляду адміністративної справи за його позовом до Радехівської міської ради та порушення його права на справедливий суд.

Вказану ухвалу судді оскаржив позивач ОСОБА_2

В апеляційній скарзі посилається на незаконність ухвали, на порушення судом норм процесуального права, постановлення ухвали внаслідок неповного з'ясування та неправильного встановлення обставин, які мають значення для справи. Зазначає, що суд першої інстанції не проаналізував належним чином підставу та предмет позову, дійшов помилкового висновку про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суду, пославшись на норми Конституції України. Крім того, стверджує, що посилання суду на те, що даний позов пред'явлено до неналежного відповідача, не може бути підставою для відмови у відкритті провадження у справі.

Просить ухвалу скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для повторного вирішення питання про відкриття провадження у справі (а.с. 11-13).

В судове засідання сторони не з'явились, про час і місце розгляду справи належно повідомлені, в порядку передбаченого ст.74 ЦПК України (а.с.53-55), про причини своєї неявки суд не повідомили, що,(у відповідності до ч.2 ст.305 ЦПК України) не перешкоджає розглядові справи. Тому колегія суддів вважає за можливе розглядати справу у їхній відсутності, без фіксування судового процесу технічними засобами, відповідно до вимог ч. 2 ст.197 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ст.ст.126,129 Конституції України судді при здійсненні правосуддя незалежні та підкоряються лише закону, вплив на них у будь-який спосіб забороняється, а також однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, установлених законом.

Згідно із зазначеними положеннями Конституції, судові рішення і, відповідно, дії або бездіяльність судів (суддів) з питань здійснення правосуддя (пов'язаних з підготовкою й розглядом справ у судових інстанціях) можуть оскаржуватись у визначеному порядку до суду вищої інстанції, а не в інший суд першої інстанції.

Останнє порушувало б принцип незалежності суддів і заборону втручання у вирішення справи судом.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для звернення до суду з позовом до Радехівського районного суду Львівської області стали неправомірні, на думку позивача, дії суддів цього суду щодо тривалого розгляду його позовної заяви до Радехівської міської ради.

Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 06 серпня 2015 року матеріали за цим позовом були скеровані до Червоноградського міського суду Львівської області для вирішення питання щодо прийняття їх до провадження.

Відмовляючи у відкритті провадження у даній справі, суд першої інстанції прийшов до висновку, що суддя, як посадова особа, яка здійснює правосуддя, а також суд, як орган, що здійснює правосуддя, не може бути відповідачем або іншою стороною, котра бере участь у цивільній справі, за винятком випадків, коли суддя виступає як представник цієї установи, а не орган, що здійснює правосуддя.

Колегія суддів погоджується з даним висновком суду першої інстанції зважаючи на наступне.

Відповідно до ст.15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

Відповідно до п.1ч.2 ст.122 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

У відповідності до ст.8 Конституції України, особа має право звернутись до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, матеріальна і моральна шкода, заподіяна при здійсненні правосуддя, відшкодовується державою лише безпідставно засудженій особі в разі скасування вироку як неправосудного.

Суд є органом, який розглядає скарги на рішення, дії чи бездіяльність органів державної влади, їх посадових осіб (ст. 56 Конституції України), а його рішення (дії, бездіяльність) оскаржуються лише в порядку, визначеному ст.129 Конституції України та законодавством про судочинство.

Правосуддя в Україні регулюється конституційними нормами окремо від діяльності інших органів державної влади.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 12.06.2009 року «Про деякі питання, що виникають у судовій практиці при прийнятті до провадження адміністративних судів та розгляді ними адміністративних позовів до судів і суддів» зазначено, що суди та судді при розгляді ними цивільних, господарських, кримінальних, адміністративних справ та справ про адміністративні правопорушення не є суб'єктами владних повноважень, які здійснюють владні управлінські функції і не можуть бути відповідачами у справах про оскарження їх рішень, дій чи бездіяльності, вчинених у зв'язку з розглядом судових справ.

У Постанові Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13.06.2007 року «Про незалежність судової влади» роз'яснено, що виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд, згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається і суди повинні відмовляти у прийнятті позовів та заяв з таким предметом.

Відтак, розгляд судом позовних вимог, незалежно від їх викладення та змісту, предметом яких є по суті оскарження процесуальних дій (бездіяльності) судді (суду), пов'язаних із розглядом справи за нормами ЦПК України чи іншими законами України не передбачено, а тому суд першої інстанції вірно відмовив у відкритті провадження у справі.

Оскільки судом вірно встановлені фактичні обставини справи, правильно застосований матеріальний закон та дотримана процедура передбачена ЦПК України, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення цієї скарги.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 ч.2 ст.307, п.1 ч.1 ст.312, ст. 313, п.4 ч.1 ст.314, ст.ст.315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Червоноградського міського суду Львівської області від 27 серпня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 20 днів з часу набрання ухвалою законної сили.

Головуючий: Штефаніца Ю.Г.

Судді: Бойко С.М.

Курій Н.М.