РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 643/1969/15-ц

Провадження № 2/643/1951/15

29.09.2015

Московський районний суд міста Харкова

у складі: головуючого судді Марченко О.М.

при секретарі Накеурі І.Р.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення порядку користування квартирою, за зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1, КП «Жилкомсервіс» про визначення порядку користування квартирою, поділу особового рахунку, усунення перешкод в користуванні квартирою та зобовязання вчинити певні дії, суд -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визначення порядку користування квартирою, в якому просить визначити порядок користування квартирою, розташованою за адресою: м. Харків, .Салтівське шосе 157, кв.113, виділивши йому, на 3/8 частини вказаної квартири в користування житлову кімнату №5 площею 8,80м.кв„ а ОСОБА_2 на 5/8 частин квартири в користування житлову кімнату №6 площею 20,30 м. кв. та залишити в їхньому сумісному користуванні в квартирі кухню №4 площею 6,60 м. кв,. коридор №1 площею 6,70м.кв„ ванну кімнату №3 площею 2,10м.кв„ вбиральню №2 1,10 м .кв., вбудовану шафу №7 площею 0,4м.кв„ вбудовану шафу №8 площею 0,3м.кв. На відповідача покласти всі судові витрати, оскільки він є інвалідом другої групи, а тому звільнений від сплати судового збору.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 1З січня 2009р. Фрунзенським районним судом м. Харкова було винесено рішення, яким його позовні вимоги в частині визнання права власності на 1/2 частину квартири, розташованої за адресою: м. Харків, Салтівське шосе 157, кв.113 в порядку договору купівлі-продажу були задовільнені. В подальшому 25.03 2009р. рішенням Апеляційного суду Харківської області рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова було змінено у визнанні права власності на ? частину квартири, розташованої за аресою: м. Харків, Салтівське шосе 157. кв.113 в порядку договору відмовлено та визнано право власності на 3/8 частини квартири, розташованої за адресою: м. Харків., АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_3. Право власності на 5/8 частини вказаної квартири за цим рішенням було визнано за відповідачем - ОСОБА_4 в порядку спадкування а заповітом після смерті діда - ОСОБА_5.

16.12.2009р. вище згадане рішення суду було зареєстровано в КП «БТІ» реєстраційний номер 18875384, про що було видано витяг за номером 24806786.

Позивач зазначає, що між ним та відповідачем постійно виникають суперечки та сварки з приводу користування спірною квартирою, що відповідач постійно заселяє без його дозволу до квартири квартирантів, змінює замки та перешкоджає у користуванні його власністю.

Вказує, що має повнолітнього сина, який хоче мешкати окремо, тому він готовий сплачувати всі комунальні послуги в спірній квартирі відповідно до своєї частки, та бажає визначити порядок користування спірною квартирою, аби мати змогу реалізувати своє право власності в повному обсязі.

Житловою кімнатою, яка на його думку найбільш відповідає розміру його ідеальної частки є житлова кімната №5 площею 8,80м.кв.

До початку розгляду справи по суті позивач змінив позовні вимоги та просив суд розділити особовий рахунок квартири, розташованої за адресою: м. Харків., АДРЕСА_1 на два окремих рахунки у відповідності з порядком користування житловими кімнатами розділив при цьому оплату за площу загального користування між особовими рахунками відповідно до частки кожного співвласника, закріпити один особовий рахунок на площу 15, 25 кв.м за ним, другий особовий рахунк на площу 31,05 кв.м за відповідачем.

21.05.2015 року до суду від відповідача надійшла зустрічна позовна заява, яка в подальшому була уточнена. Так, за зустрічним позовом ОСОБА_2 первісний позов визнає частково, а саме: в частині визначення користування квартирою, розташованою за адресою: м. Харків, Салтівське шосе, б. 157, кв. 113, шляхом виділення у користування ОСОБА_1 житлову кімнату № 5 площею 8,8 кв. м, ОСОБА_2 житлову кімнату № 6 площею 20,3 кв. м, та залишення у сумісному користуванні в квартирі кухнею № 4 площею 6,6 кв.м, коридором № 1 площею 6,7 кв.м, ванною кімнатою 3 площею 2,10 кв.м, вбиральнею № 2 площею 1,1 кв.м.

В іншій частині позовні вимоги не визнає та просить суд визначити порядок користування квартирою, розташованою за адресою: м. Харків, Салтівське шосе, б. 157, кв. 113, виділити в користування ОСОБА_1 житлову кімнату № 5 площею 8,8 кв. м, приміщення № 8 - вбудованої шафи площею 0,3 кв. м.; ОСОБА_2 - житлову кімнату № 6 площею 20,3 кв. м, приміщення № 7 - вбудовану шафу площею 0,4 кв. м.; Залишити у сумісному користуванні кожного співвласника в квартирі кухню № 4 площею 6,6 кв.м по 3,30 кв. м., коридор № 1 площею 6,7 кв.м по 3,35 кв.м, ванну кімнату № 3 площею 2,1 кв.м по 1,05 кв.м, вбиральню № 2 площею 1,1 кв.м по 0,55 кв.м ( всього з 16,50 кв.м.,- по 8,25 кв.м. кожному співвласнику.

Крім того, просить суд усунути перешкоди, які виникли 01 грудня 2011 року, у користуванні власником ОСОБА_2, ізольованою двокімнатною квартирою, розташованою за адресою: м. Харків, вул. Салтівське шосе, б. 157, кв.113, шляхом зобовязання ОСОБА_1 не чинити встановлені з 01 грудня 2011 року перешкоди у користуванні спірною квартирою, зобовязати ОСОБА_1 передати ОСОБА_2 ключі від вхідних дверей квартири, та не змінювати замки у вхідних дверях даної квартири, без письмової згоди співвласника.

Зобовязати ОСОБА_1 сплачувати житлово-комунальні послуги відповідно до визначеного порядку користування спірною квартирою, забезпечувати схоронність належної йому 3/8 частки квартири та площі загального користування, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію; утримувати інженерні комунікації квартири, дотримуватись санітарних норм, не провадити переобладнання та перепланування у квартирі, без отримання дозволів передбачених законодавством.

Зобовязати Комунальне підприємство «Жилкомсервіс» розділити особові рахунки, виходячи з визначення порядку користування приміщеннями.

Зобовязати ОСОБА_1 укласти договори про надання житлово-комунальних послуг з житлово-комунальними підприємствами у відповідності до норм чинного законодавства України;

В обґрунтування своїх вимог вказує, що ОСОБА_1 не сплачує комунальні послуги, інші витрати по утриманню майна що підтверджується рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 11.02.2015 року та ухвалою апеляційного суду Харківської області від 20.04.2015 року, якими задоволені позовні вимоги частково про стягнення з позивача заборгованості за житлово-комунальні послуги за період з 02.10.2010 року по 14.08.2013 року у сумі 2 872,09 грн., та перешкоджає йому у користуванні власністю.

В судовому засіданні позивач за первісним позовом погодився з зустрічними позовними вимогами, не заперечував проти запропонованого ОСОБА_6 порядку користування майном.

Представник відповідач ОСОБА_4 за первісним позовом, зустрічний позов підтримав, просив суд задовольнити позовні вимоги з підстав наведених в ньому.

Представник відповідача за зустрічним позовом КП «Жилкомсервіс» в судове засідання не з`явився, про день слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку, причину неявки суду не повідомив

В судовому засіданні встановлено, що спірна квартира адресою: м. Харків, вул. Салтівське шосе, б. 157, кв. 113 належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_1 3/8 частин, а ОСОБА_2 5/8 частин.

ОСОБА_1 є власником 3/8 частин ізольованої двокімнатної квартири, розташованої за адресою: м. Харків, вул. Салтівське шосе, б. 157, кв. 113 на підставі рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 13.01.2009 року, рішення апеляційного суду Харківської області від 25.03.2009 року по справі, про що свідчить витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 16.12.2009 року за № витягу 24806786 та реєстраційним N° 18875384.

ОСОБА_2 є власником 5/8 частин ізольованої двокімнатної квартири, розташованої за адресою: м. Харків, вул. Салтівське шосе, б. 157, кв. 113 на підставі рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 13.01.2009 року, рішення апеляційного суду Харківської області від 25.03.2009 року, ухвали апеляційного суду Харківської області від 10.06.2009 року по справі, про що свідчить витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 11.12.2009 року за № витягу 24752586 та реєстраційним № 18875384.

Відповідно до технічного паспорту, виданого КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» на ізольовану квартиру, розташовану за адресою: м. Харків, вул. Салтівське шосе, б. 157, кв. 113, квартира двокімнатна, загальною площею 46,3 кв. м, житловою - 29,1 кв. м, складається з приміщень:№ 1 коридору площею 6,7 кв.м,№ 2 вбиральні площею 1,1 кв. м, № 3 ванної кімнати площею 2,1 кв. м,№ 4 кухні площею 6,6 кв. м,№ 5 житлової кімнати площею 8,8 кв. м,№ 6 житлової кімнати площею 20,3 кв. м,№ 7 вбудованої шафи площею 0,4 кв. м,№ 8 вбудованої шафи площею 0,3 кв. м.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін суд приходить до висновку, що запропонований ОСОБА_6 порядок користування квартирою не порушує права співвласників, є оптимальним, та таким що відповідає інтересам сторін, а тому, належить затвердженню.

При цьому суд бере до уваги, що., квартира має дві ізольовані кімнати, які в цілому за площею відповідають ідеальним часткам співвласників, позивач та відповідач не є членами однієї сім'ї, ведуть окреме господарство; що між сторонами по справі склались неприємні стосунки. Вирішити спір іншим, мирним шляхом сторони не змогли, отже, визначення порядку користування квартирою для її співвласників є необхідним та дозволить уникнути конфлікти

У силу положень статей 21, 24, 41 Конституції України, статей 319, 358-ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, в тому числі щодо захисту права спільної часткової власності.

Відповідно до статті 41 Конституції України та пункту 2 частини першої статті 3, статті 321 ЦК ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом.

Статтею 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

За положеннями частин 1,2 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути противоправної позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом

Відповідно до частин 1, 3 ст.358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спірним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Пленум Верховного Суду України в п.14 постанови від 22.12.1995р. №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист приватної власності» роз'яснив, що квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов.

З огляду на наведене, сторони, як власники житла мають право користування ним, а тому, згідно ст.ст. 150, 155 ЖК УРСР, враховуючи технічні характеристики квартири, ідеальні частки власності сторін спору, слід визначити порядок користування квартирою, виділивши в користування позивачу житлову кімнату № 5 площею 8,8 кв. м, приміщення № 8 - вбудованої шафи площею 0,3 кв. м.; в користування ОСОБА_2 житлової кімнати № 6 площею 20,3 кв. м, приміщення № 7 - вбудованої шафи площею 0,4 кв. м.;

Інші позовні вимоги, за первісним та зустрічним позовом задоволенню не підлягають, оскільки є необґрунтованими, недоведеними та передчасними.

За правилом ст.391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні їм права користування і розпорядженням своїм майном.

Згідно з ст. ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 131 ЦПК України сторони зобов'язані подати свої докази суду до або під час попереднього судового засідання у справі, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться, - до початку розгляду справи по суті. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їх у випадках, встановлених цим Кодексом.

Позивач за зустрічним позовом стверджує, що ОСОБА_1 01 грудня 2011 року, створив перешкоди в користуванні спірною. квартирою, змінив замки на вхідних дверях, тому просить суд зобовязати ОСОБА_1 передати йому ключі від вхідних дверей квартири, та в подальшому не змінювати замки у вхідних дверях даної квартири, без письмової згоди співвласника. Однак, позивачем не надано належних доказів порушення його прав користування належною йому на праві спільної часткової власності 5/8 частини спірної квартири. Матеріали справи містять лише докази, які свідчать про наявність спору сторін щодо визначення користування квартирою.

За таких обставин, суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні цих позовних вимог, оскільки вони є необґрунтованими та недоведеними.

Щодо вимог, в яких позивач за зустрічним позовом просить зобовязати Комунальне підприємство «Жилкомсервіс» розділити особові рахунки, виходячи з визначення порядку користування приміщеннями, та зобовязати ОСОБА_1 укласти договори про надання житлово-комунальних послуг з житлово-комунальними підприємствами у відповідності до норм чинного законодавства України,суд вважає їх такими що не підлягають задоволенню, виходячи з наступного, так:.

Відповідно до ст. 179 ЖК України користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов'язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 10 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених постановою Кабінету міністрів України №572 від 08.10.1992 р., передбачений порядок поділу плати за житлово-комунальні послуги між співвласниками квартири в разі, якщо між ними відсутня згода щодо оплати.

Статтею 360 ЦК України встановлено що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності, зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном.

Відповідно до ст.20 ч.3 п.5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Також, нормою ст.21 ч.2 п.3 того ж Закону визначено обов'язок виконавця підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

Статею 29 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» регулюються особливості укладання договорів у багатоквартирному будинку. Із норми ч.4 вказаної статті слідує, що процедура погодження умов договору відбувається протягом одного місяця з дня внесення проекту договору однією із сторін.

Крім того, укладання окремих договорів про надання житлово-комунальних послуг здійснюється на підставі рішення суду про встановлення порядку володіння і користування житловим приміщенням між його співвласниками. Отже, встановлення порядку користування квартирою між її співвласниками за рішенням суду є самостійною підставою для звернення позивача до КП «Жидкомсервіс» з метою розподілу особових рахунків, і лише в разі необґрунтованої відмови житлово-комунальної організації укласти договори із співвласниками, тобто за наявності спору, такі вимоги можуть бути предметом судового розгляду.

Крім того, суд не може покласти обовязок не порушувати правила користування житловим приміщенням та дотримуватись санітарних норм, утримувати інженерні комунікації квартири, не провадити переобладнання та перепланування у квартирі, без отримання дозволів передбачених законодавством., оскільки позивачем за зустрічним позовом не зазначено які ж саме правила і норми були порушені відповідачем та не надано доказів про їх порушення.

Керуючись ст.ст. 319, 321, 386, 391 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 218 ЦПК України, суд-

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_4 задовольнити частково.

Визначити порядок користування квартирою, розташованою за адресою: м. Харків, Салтівське шосе, б. 157, кв. 113, шляхом виділення в користування ОСОБА_1 житлової кімнати № 5 площею 8,8 кв. м, приміщення № 8 - вбудованої шафу площею 0,3 кв. м.;

Визначити порядок користування квартирою, розташованою за адресою: м. Харків, Салтівське шосе, б. 157, кв. 113, шляхом виділення в користування ОСОБА_2 житлової кімнати № 6 площею 20,3 кв. м, приміщення № 7 - вбудованої шафу площею 0,4 кв. м.;

Залишити у сумісному користуванні кожного співвласника в квартирі кухню № 4 площею 6,6 кв.м, коридор № 1 площею 6,7 кв.м, ванну кімнату № 3 площею 2,1 кв.м, вбиральню № 2 площею 1,1 кв.м.

В задоволенні інших позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_4 - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції в 10-денний строк з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10-ти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Московського

районного суду м. Харкова О.М. Марченко