Справа № 666/4077/15-ц
Провадження № 2/666/2097/15
09.11.2015 року, Дніпровський районний суд м. Херсона у складі:
головуючого судді - Стамбули М.І.,
при секретареві - Григораш О.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, зазначивши, що з 21.01.1995 року вони перебувають у зареєстрованому шлюбі, спільне подружнє життя у них не склалося, між ними було відсутнє порозуміння, виникали постійні сварки, майже не спіклувалися. Спір щодо розподілу спільно нажитого майна на даний час немає. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе.
У судове засідання позивачка не з»явилася, надала заяву про розгляд справи в її відсутність, підтримала позовні вимоги у повному обсязі на підставах вказаних у позовній заяві. Не заперечувала проти заочного винесення рішення.
Відповідач у судове засідання, належним чином повідомлений про час і місце судового засідання, не з'явився, про причину неявки суду не повідомив, клопотань про перенесення розгляду справи до суду не надходило.
Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Вивчивши матеріали справи, суд вважає заявлені вимоги законними та обґрунтованими, у зв'язку з чим вони підлягають задоволенню за таких підстав.
На підставі ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і забезпечення шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу сторони перебувають у шлюбі з 21.01.1995 року, зареєстрованому Міським відділом реєстрації актів громадського стану м.Херсона, актовий запис № 43 (свідоцтво про укладення шлюбу НОМЕР_1 від 21.01.1995 року). Сторони фактично припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарства, тому суд вважає, що збереження сім'ї стало неможливим, подальше спільне життя подружжя і забезпечення шлюбу суперечило б інтересам одного з них.
Спір стосовно поділу спільного майна між сторонами у справі відсутній. У зв'язку з чим, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.104, 105, 110, 112 СК України, ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212, 214-215, 224-226, 294 ЦПК України, суд,
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.
Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 21 січня 1995 року Міським відділом РАЦС м.Херсона, актовий запис № 43 - розірвати.
Рішення суду після набрання ним законної сили надіслати до Дніпровського відділу РАЦС Херсонського міського управління юстиції для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставляння відмітки в актовому записі про шлюб.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії, а позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України. Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції через Дніпровський районний суд м. Херсона шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги в порядку ст.294 ЦПК України.

Суддя Стамбула М.І.