Номер провадження: 22-ц/785/6485/15
Головуючий у першій інстанції Вергопуло А. К.
Доповідач Громік Р. Д.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.10.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Громіка Р.Д.,

суддів - Панасенкова В.О., Парапана В.Ф.,

при секретарі - Добряк Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 10 червня 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про виділення частки майна в натурі,

встановила:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, стверджуючи, що за ним визнано право власності на 1/2 частину житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2, м. Котовськ, Одеська область. Відповідачка відмовляється проти поділу вказаного будинку в натурі, що і призвело до звернення до суду з вказаним позовом.

Позивач, уточнивши позовні вимоги після проведення судової будівельно-технічної експертизи, просить суд виділити йому частину спірного будинку як співвласнику ІІ згідно варіанту розподілу 1 висновку експертизи № 18-2015 від 09 квітня 2015 року, відповідачці виділити відповідно частину спірного будинку як співвласнику І згідно варіанту розподілу 1 висновку експертизи № 18-2015 від 09 квітня 2015 року, зобов'язати сторони протягом тридцяти днів виготовити технічні паспорти на частини спірного будинку, укласти договір земельного сервітуту на користування земельною ділянкою під будинком, не перешкоджати сторонами один одному при проведенні автономізації житла.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідачка та її представник у судовому засіданні позов не визнали, стверджували, що земельна ділянка під спірним житловим будинком належить на праві власності відповідачці. Також ОСОБА_2 пропонувала позивачу поділити спільне сумісне майно в натурі, проте позивач не погодився на вказану пропозицію, а звернувся з іншим позовом до суду. Таким чином, спір щодо поділу майна подружжя в натурі відсутній, оскільки позивачем не направлялися на адресу відповідачки варіанти поділу майна. Крім того, за позивачем відсутня реєстрація його права власності на спірний будинок, та у рішенні апеляційного суду наявна помилка у адресі житлового будинку по вул. Гагаріна, на який за позивачем визнано право власності на 1/2 частину.

Рішенням суду позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Поділено в натурі житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_2, м. Котовськ, Одеська область, між співвласниками ОСОБА_3 та ОСОБА_2 відповідно до варіанту розподілу 1 висновку експертизи № 18-2015 від 09 квітня 2015 року.

Виділено ОСОБА_3 згідно варіанту розподілу 1 висновку експертизи № 18-2015 від 09 квітня 2015 року як співвласнику ІІ по житловому будинку «А, А1» коридор 2-2 (частина 1,91 м х 3,22 м) площею 4,0 кв. м, вартістю 11809,00 грн., кімнату 2-4 площею 16,0 кв. м, вартістю 47235,00 грн., кімнату 2-5 площею 12,4 кв. м, вартістю 36607,00 грн., коридор 2-6 площею 2,9 кв. м, вартістю 8561,00 грн., ванна 2-7 площею 7,7 кв. м, вартістю 22732,00 грн., туалет 2-10 площею 1,7 кв. м, вартістю 5020,00 грн., літню кухню літ. «В» вартістю 77571,00 грн., навіс літ. «в» (1/2 частина) вартістю 5521,00 грн., сарай літ. «О» вартістю 4277,00 грн., сарай літ. «П» вартістю 14231,00 грн., всього 233564,00 грн., що складає 44/100 частин нерухомого майна по АДРЕСА_2 (або 27/100 по АДРЕСА_3) в м. Котовську Одеської області.

Виділено ОСОБА_2 згідно варіанту розподілу 1 висновку експертизи № 18-2015 від 09 квітня 2015 року як співвласнику І по житловому будинку «А, А1» столову 2-1 площею 9,7 кв. м, вартістю 28636,00 грн., коридор 2-2 (частина 1,67 м х 1,09 м) площею 1,8 кв. м, вартістю 5314,00 грн., кімнату 2-3 площею 8,9 кв. м, вартістю 26275,00 грн., кімнату 2-8 площею 20,0 кв. м, вартістю 59044,00 грн., кухню 2-9 площею 8,8 кв. м, вартістю 25979,00 грн., баню літ. «Л» вартістю 104943,00 грн., погреб під літ. «л» вартістю 39428,00 грн., навіс літ. «в» (1/2 частина) вартістю 5520,00 грн., всього 295139,00 грн., що складає 56/100 частин нерухомого майна по АДРЕСА_2 (або 34/100 по АДРЕСА_3) в м. Котовську Одеської області.

У спільному користуванні ОСОБА_3 та ОСОБА_2 залишено огорожу №1, хвіртку №2, ворота №3, вимощення І.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 різницю між ідеальною та реальною частками поділу майна у розмірі 30788,00 грн.

Покладено на сторони у рівних частинах вартість робіт у розмірі 35095,00 грн. по переобладнанню житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2, м. Котовськ, Одеська область, по варіанту 1 висновку експертизи № 18-2015 від 09 квітня 2015 року у дві ізольовані квартири.

В інших позовних вимогах відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судові витрати пов'язані з оплатою судового збору у розмірі 243,60 грн., судові витрати пов'язані з проведенням експертизи у розмірі 3000,00 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави суму недоплаченого судового збору у розмірі 3410,40 грн.

На вказане рішення суду ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати це рішення, ухваливши нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_2 та стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судові витрати.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги та перевіривши законність і обґрунтованість рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає у зв'язку з тим, що районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази згідно ст.ст. 10, 60, 212 ЦПК України, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин та застосував необхідні норми матеріального права.

Згідно ч. 1 статті 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних підстав.

Судове рішення оскаржується тільки в частині задоволення позовних вимог. В частині відмови в задоволенні позовних вимог воно не оскаржується, а тому перегляду в цій частині не підлягає.

Судом першої інстанції правильно були встановлені наступні обставини.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 02 квітня 2014 року визнано за ОСОБА_3 та ОСОБА_2 право спільної сумісної власності на: квартиру АДРЕСА_1, земельну ділянку по АДРЕСА_4 у м. Котовську Одеської області та будівельні матеріали та конструкції, з яких побудовано споруду незавершеного будівництвом будинку літ. «А» з господарськими будівлями та спорудами готовністю 51%, земельну ділянку площею 0,1000 га та розташоване на вказаній земельній ділянці домоволодіння по АДРЕСА_2 у м. Котовську Одеської області; визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину (ідеальну долю) квартири АДРЕСА_1, на 1/2 частину (ідеальну долю) земельної ділянки площею 900 кв.м. по АДРЕСА_4 у м. Котовську Одеської з спорудою незавершеного будівництвом будинку літ «А» з господарськими будівлями та спорудами готовністю 51%, на 1/2 частину (ідеальну долю) земельної ділянки площею 0,1000 га та розташованого на вказаній земельній ділянці домоволодіння по АДРЕСА_2 у м. Котовську Одеської області; визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину (ідеальну долю) квартири АДРЕСА_1, на 1/2 частину (ідеальну долю) земельної ділянки по АДРЕСА_4 у м. Котовську Одеської з спорудою незавершеного будівництвом будинку літ «А» з господарськими будівлями та спорудами готовністю 51%, на 1/2 частину (ідеальну долю) земельної ділянки площею 0,1000 га та розташованого на вказаній земельній ділянці домоволодіння по АДРЕСА_2 у м. Котовську Одеської області, визнано за ОСОБА_3 право власності на диван розкладний вартістю 1500 грн. та штори вартістю 500 грн., спальний куточок вартістю 4500 грн., кухню вартістю 6 000 грн., штори 3 шт. по 500 грн. на загальну суму 1500 грн., морозильну камеру вартістю 2500 грн., світильники 2 шт. по 50 грн. кожен на загальну суму 100 грн., пилосос вартістю 2000 грн., а всього на загальну суму 18600 грн.; визнано за ОСОБА_2 право власності на пральну машину-автомат вартістю 2 000 грн., спальний куточок вартістю 4500 грн., ліжко двоспальне вартістю 2 500 грн., мікрохвильову піч вартістю 500 грн., морозильну камеру вартістю 2500 грн., штори 5 шт. по 500 грн. на загальну суму 2500 грн., холодильник вартістю 3 500 грн., світильники 12 шт. по 50 грн. кожен на загальну суму 600 грн., а всього на загальну суму 18600 грн.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 вересня 2014 року рішення апеляційного суду Одеської області від 02 квітня 2014 року скасовано в частині вирішення позовних вимог про визнання земельних ділянок спільною сумісною власністю подружжя і поділ земельних ділянок та справу у цій частині направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, у решті рішення залишено без змін.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 05 листопада 2014 року у задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя в частині поділу земельних ділянок отриманих на підставі Державного акту про право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1, що виданий 27 березня 2009 року на ім'я ОСОБА_2 та Державного акту серії НОМЕР_2, що виданий 27 березня 2009 року на ім'я ОСОБА_2 відмовлено.

За клопотанням позивача була призначена судова будівельно-технічна експертиза для визначення вартості житлового будинку, що знаходиться за адресою: Одеська область, м. Котовськ, АДРЕСА_2, та встановлення можливих варіантів поділу вказаного житлового будинку в натурі в частках 1/2 та 1/2.

Висновком експертизи № 18-2015 від 09 квітня 2015 року встановлено ринкову вартість житлового будинку, що знаходиться за адресою: Одеська область, м. Котовськ, АДРЕСА_2, яка складає 5799080,00 грн. та запропоновано один варіант поділу будинку в натурі, а саме:

1) у спільне користування співвласників пропонується залишити огорожу №1, хвіртку №2, ворота №3, вимощення І,

2) співвласнику І по житловому будинку «А, А1» пропонується:

- столова 2-1 площею 9,7 кв. м, вартістю 28636,00 грн.,

- коридор 2-2 (частина 1,67 м х 1,09 м) площею 1,8 кв. м, вартістю 5314,00 грн.,

- кімната 2-3 площею 8,9 кв. м, вартістю 26275,00 грн.,

- кімната 2-8 площею 20,0 кв. м, вартістю 59044,00 грн.,

- кухня 2-9 площею 8,8 кв. м, вартістю 25979,00 грн.,

- баня літ. «Л» вартістю 104943,00 грн.,

- погреб під літ. «л» вартістю 39428,00 грн.,

- навіс літ. «в» (1/2 частина) вартістю 5520,00 грн.,

Всього 295139,00 грн., що складає 56/100 частин нерухомого майна по АДРЕСА_2 (або 34/100 по АДРЕСА_3) в м. Котовську Одеської області.

Співвласнику ІІ по житловому будинку «А, А1» пропонується:

- коридор 2-2 (частина 1,91 м х 3,22 м) площею 4,0 кв. м, вартістю 11809,00 грн.,

- кімната 2-4 площею 16,0 кв. м, вартістю 47235,00 грн.,

- кімната 2-5 площею 12,4 кв. м, вартістю 36607,00 грн.,

- коридор 2-6 площею 2,9 кв. м, вартістю 8561,00 грн.,

- ванна 2-7 площею 7,7 кв. м, вартістю 22732,00 грн.,

- туалет 2-10 площею 1,7 кв. м, вартістю 5020,00 грн.,

- літня кухня літ. «В» вартістю 77571,00 грн.,

- навіс літ. «в» (1/2 частина) вартістю 5521,00 грн.,

- сарай літ. «О» вартістю 4277,00 грн.,

- сарай літ. «П» вартістю 14231,00 грн.,

Всього 233564,00 грн., що складає 44/100 частин нерухомого майна по АДРЕСА_2 (або 27/100 по АДРЕСА_3) в м. Котовську Одеської області.

3) загальна вартість всіх приміщень, що виділяються співвласнику І в діючих цінах на будівельні роботи та матеріали складає на 30788,00 грн. більше його ідеальної частки, загальна вартість всіх приміщень, що виділяються співвласнику ІІ в діючих цінах на будівельні роботи та матеріали складає на 30788,00 грн. менше його ідеальної частки;

4) вартість робіт по переобладнанню житлового будинку у дві ізольовані квартири складає 35095,00 грн.

Висновки суду підтверджуються матеріалами справи.

Згідно ч.1 ст.364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності, а відповідно до змісту ч.1 ст.367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками.

Згідно п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 4 жовтня 1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» у тих випадках, коли для поділу необхідне переобладнання та перепланування будинку, він проводиться при наявності дозволу на це виконкому місцевої Ради (ст.152 ЖК ( 5464-10 ).

Відповідно до ст. 152 ЖК України переобладнання та перепланування жилого будинку (квартири), що належить громадянинові на праві приватної власності, провадяться з дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів.

Судом було роз'яснено сторонам необхідність витребування від компетентних органів відповідних дозволів із метою правильного вирішення судом спору на момент розгляду справи.

На лист позивача до управління архітектури та земельних відносин Котовської міської ради Одеської області, ним було отримано відповідь, згідно якої вказано, що згідно ст. 152 ЖК виконання власниками робіт з переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення приватного житлового фонду, які не передбачають втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, не потребує отримання документів, що дають право на їх виконання. Після завершення зазначених робіт введення об'єкта в експлуатацію не потребується.

Крім того, судом був направлений аналогічний запит для узгодження відповідності технічним нормам переобладнання житлового будинку та до суду надійшла аналогічна відповідь.

Будь-яких домовленостей між сторонами щодо поділу будинку в натурі не встановлено.

Як одну з підстав заперечення проти позову відповідачка вказувала на відсутність спору між сторонами. Проте суд правильно не погодився з вказаними твердженнями відповідачки, оскільки судом було запропоновано сторонам укласти мирову угоду щодо поділу житлового будинку в натурі, на що відповідачка відмовилась.

Вказана відмова та непогодження відповідачкою з висновком експертизи вказують на існування спору між сторонами щодо поділу житлового будинку в натурі.

Відповідачка не була згодна з висновком проведеної експертизи № 18-2015 від 09 квітня 2015 року, вважала його необґрунтованим, оскільки був запропонований лише один можливий варіант розподілу в натурі будинку, також вважала необґрунтованою вартість будинку та господарчих споруд та вказувала, що експерт при проведенні експертизи включила у висновок сусідній паркан, що підтверджено фотоматеріалами експертизи.

Для усунення вказаних відповідачкою сумнівів за її клопотанням у судове засідання був викликаний та допитаний судовий експерт ОСОБА_4, яка виконала вказану експертизу. Згідно пояснень експерта, нею був запропонований один можливий варіант поділу будинку, інші варіанти визначити неможливо. При здійсненні оціночної діяльності при визначенні ринкової вартості будинку керувалась вимогами чинного законодавства. На фотоматеріалах до експертизи відображений сусідній паркан, оскільки так був узятий ракурс при фотографуванні, по-іншому не можливо було сфотографувати двір спірного будинку. Крім того, експертиза проводилась у присутності усіх сторін.

Проте відповідачка, не погоджуючись з висновком експертизи № 18-2015 від 09 квітня 2015 року, відмовилась проти проведення іншої експертизи, що підтверджується її заявою до суду першої інстанції, цей факт також був встановлений і в суді апеляційної інстанції.

Також відповідачка та її представник стверджували, що рішенням апеляційного суду Одеської області від 02 квітня 2014 року визнано заОСОБА_3. право власності на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_2, м. Котовськ, Одеська область, тобто на будинок, якого не існує, тому за позивачем відсутнє право власності на спірний будинок та він не має права звернутися до суду з позовом про поділ майна в натурі.

Проте суд першої інстанції правильно вважав, що це є технічною помилкою суду, яка не може перешкоджати позивачу розпоряджатися своєю власністю на законних підставах, більш того, до суду апеляційної інстанції була надана ухвала апеляційного суду Одеської області від 28.05.2015р. про виправлення описки з цього приводу.

Позивач просив виділити йому згідно варіанту розподілу 1 висновку експертизи № 18-2015 від 09 квітня 2015 року як співвласнику ІІ, відповідачка просила виділити їй згідно варіанту розподілу 1 висновку експертизи № 18-2015 від 09 квітня 2015 року як співвласнику І.

Враховуючи висновки судової будівельно-технічної експертизи 18-2015 від 09 квітня 2015 року, а також побажання сторін, суд обґрунтовано вважав за необхідне виділити позивачу приміщення спірного будинку як співвласнику ІІ, а відповідачці як співвласнику І.

Враховуючи, що загальна вартість всіх приміщень, що виділяються співвласнику І в діючих цінах на будівельні роботи та матеріали складає на 30788,00 грн. більше його ідеальної частки, загальна вартість всіх приміщень, що виділяються співвласнику ІІ в діючих цінах на будівельні роботи та матеріали складає на 30788,00 грн. менше його ідеальної частки, тому з відповідачки, як співвласника ІІ, слід стягнути різницю між ідеальною та реальною частками поділу майна у розмірі 30788,00 грн.

Можливість застосування положення ч.5 ст. 71 Сімейного Кодексу України щодо того, що присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду відсутня, так як відповідачка взагалі відмовляється визнавати право позивача саме на цей будинок, про що було зазначено вище.

Оскільки питання щодо того, хто має виконувати роботи по переобладнанню житлового будинку у дві ізольовані квартири сторонами не ставилось, тому вказані роботи у вартості 35095,00 грн. суд правильно поклав на сторони у рівних частинах.

Судова колегія погоджується з такими висновками суду і вважає, що вони відповідають фактичним обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, виконавши всі вимоги цивільно-процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з діючими нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин та дійшов до правильного висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Апелянт не довела обставини, на які посилалась як на підставу своєї апеляційної скарги.

Твердження апелянта в апеляційній скарзі про те, що рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам закону, є неспроможними.

ОСОБА_3 зареєстрував своє право на ідеальну частку нерухомого майна, про що подав в якості доказу витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 04.07.2015р., а тому дійсно має право на виділення його частки майна в натурі.

Наведені в апеляційній скарзі інші доводи не спростовують висновків суду і не містять підстав для висновків про порушення або неправильне застосування судом норм права, які привели до неправильного вирішення справи.

Тому, на думку колегії суддів, справа розглянута по суті правильно, законних підстав для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції немає.

Керуючись ст. ст. 303-304, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 315, 317, 319, 324-325 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 10 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції може бути оскаржена в касаційному порядку до касаційного суду протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою.

Головуючий Р.Д. Громік

Судді В.О. Панасенков

В.Ф. Парапан