23.01.2015 Справа № 363/4677/14-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

23 січня 2015 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючої-судді Скарлат О.І.

при секретарі Марченко Л.А., Данько В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «БАНК НАЦІОНАЛЬНИЙ КРЕДИТ» до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки,

В С Т А Н О В И В:

В листопаді 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки, посилаючись на те, що 04 серпня 2006 року між ним та ОСОБА_3 був укладений договір про іпотечний кредит № 26ф/2006/02-371/2-1, відповідно якого відповідачу був наданий кредит у сумі 51500,00 доларів США на строк по 03 серпня 2011 року зі сплатою 12,5 % річних.

В забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором, між позивачем та відповідачем було укладено іпотечний договір від 04 серпня 2006 року, предметом якого є земельна ділянка площею 0,2490 га, що знаходиться на території АДРЕСА_1, кадастровий номер 201770201 та належить відповідачу на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки та іпотечний договір від 04 серпня 2006 року, предметом якого є земельна ділянка площею 0,2500 га, що знаходиться на території АДРЕСА_2, кадастровий номер земельної ділянки 201770001, яка належить відповідачу на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки.

Однак позичальник не виконує належним чином зобов'язання за договором, не сплачує відсотки у розмірах і у строки, передбачені договором.

На підставі викладеного позивач просить в рахунок погашення заборгованості перед Публічним акціонерним товариством «БАНК НАЦІОНАЛЬНИЙ КРЕДИТ» за договором про іпотечний кредит №26ф/2006/02-371/2-1 від 04.08.2006 року в сумі 1 372 694,57 грн. звернути стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 04.08.2006 року укладеного між Публічним акціонерним товариством «БАНК НАЦІОНАЛЬНИЙ КРЕДИТ» та ОСОБА_3 на предмет іпотеки шляхом визнання права власності за Публічним акціонерним товариством «БАНК НАЦІОНАЛЬНИЙ КРЕДИТ»:

- на земельну ділянку загальною площею 0,2500 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, кадастровий номер :206177:0001, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, яка належить ОСОБА_3 на праві приватної власності на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 590559 від 02.07.2007 року;

- на земельну ділянку загальною площею 0,2490 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_1 20 177 0201, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, яка належить ОСОБА_3 на праві приватної власності на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 590558;

Стягнути з ОСОБА_3 (індивідуальний податковий номер НОМЕР_2) на користь Публічного акціонерного товариства «БАНК НАЦІОНАЛЬНИЙ КРЕДИТ» судові витрати в розмірі 3654 (три тисячі шістсот п'ятдесят чотири) грн.

У судовому засіданні представник позивача Бондаренко Н.О. позов підтримала та просить його задовольнити у повному обсязі з викладених підстав.

Відповідач у судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі, заяв та клопотань від нього не надходило.

Оскільки, суд позбавлений можливості відкласти розгляд справи на підставі ст. 169 ЦПК України в межах строку встановленого ст. 157 ЦПК України, дану справу слід розглянути у відсутності відповідача на підставі наявних доказів у загальному порядку.

Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.

Судом установлено, що 04 серпня 2006 року між АКБ «Національний кредит», правонаступником якого є ПАТ «Банк Національний кредит» та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір № 26ф/2006/02-371/2-1, відповідно якого відповідачу був наданий кредит у сумі 51500 доларів США на строк по 03 серпня 2011 року зі сплатою 12,5 % річних.

Позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав, надавши ОСОБА_3 кредит у розмірі 51500,00 доларів США, що підтверджується заявою про видачу кредиту від 28.07.2006 року та випискою по особовому рахунку.

Відповідно до п. 2.2. Кредитного договору, за користування кредитом встановлюється процентна ставка у розмірі 12,5 % річних в іноземній валюті, яку з 15.05.2008 року Договором про внесення змін № 02-321/2-1 до Кредитного договору змінено на 14%, з 27 жовтня 2008 року Договором про внесення змін № 02-636/2-1 до Кредитного договору - на 17%. (а.с. 40-49).

Відповідно до п. 2.3., 2.4. Кредитного договору, погашення кредиту здійснюється відповідачем щомісячно у відповідності до графіку, а кінцевий термін повернення кредиту та процентів за ним - не пізніше 03.08.2011 року.

Відповідно до п. 6.5. Кредитного договору, у випадку порушення позичальником строку погашення отриманого ним кредиту, він сплачує проценти в розмірі 22,5 % річних від простроченої суми згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, які Договором про внесення про внесення змін № 02321/2-1 від15.05.2008 року змінено на 24 % річних, а договором про внесення змін № 02-636/2-1 від 27.10.2008 року на 27 % річних.

Відповідно до п. 6.1. Кредитного договору, за невиконання або неналежне виконання прийнятих на себе згідно умов цього договору зобов'язань, винна сторона сплачує іншій стороні суму неустойки та збитків, передбачених цим договором. При цьому збитки відшкодовуються винною стороною понад неустойку, передбачену даним договором.

Згідно п. 6.4. Кредитного договору, за несвоєчасну сплату сум кредиту та/або процентів за користування кредитом позичальник сплачує позивачу пеню, яка обчислюється від суми простроченого платежу, у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє у період прострочення, та нараховується за кожен день прострочення платежу.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

В забезпечення усіх грошових зобов'язань за договором про іпотечний кредит № 26ф/2006/02-371/2-1 від 04 серпня 2006 року між АКБ «Національний кредит», правонаступником якого є ПАТ «Банк Національний Кредит» та ОСОБА_3, 04 серпня 2006 року було укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 та зареєстровано в реєстрі за № 954, предметом якого є земельна ділянка площею 0,2490 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 та належить іпотекодавцю на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_6 04 серпня 2006 року за реєстровим № 8000.

Відповідно до висновку про експертну грошову оцінку ринкової вартості земельної ділянки зі звіту про експертну грошову оцінку, виданого ТОВ «Нерухомість» від 26 липня 2006 року, експертна грошова оцінка земельної ділянки становить 377200,00 грн.

Сторони оцінили предмет іпотеки на дату підписання цього договору - 166650,00 грн.

04 серпня 2006 року між АКБ «Національний кредит», правонаступником якого є ПАТ «Банк Національний Кредит» та ОСОБА_3, було укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 та зареєстровано в реєстрі за № 956, предметом якого є земельна ділянка площею 0,2500 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 та належить іпотекодавцю на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_7, 17 липня 2006 року за реєстровим № 8226.

Відповідно до висновку про експертну грошову оцінку ринкової вартості земельної ділянки зі звіту про експертну грошову оцінку, виданого ТОВ «Нерухомість» від 26 липня 2006 року, експертна грошова оцінка земельної ділянки становить 378800,00 грн.

Сторони оцінили предмет іпотеки на дату підписання цього договору - 176750,00 грн.

Відповідно до п. 3.1.9., 5.1. іпотечного договору, позивач набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання або неналежного виконання позичальником основного зобов'язання.

Відповідно до п. 5.3. Іпотечного договору, іпотеко держатель за своїм вибором звертає стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі іпотеко держателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобов'язань в порядку, встановленому ст. 37 ЗУ «Про іпотеку»

Внаслідок порушення виконання зобов'язань станом на 13 вересня 2014 року у боржника утворилась заборгованість у загальному розмірі 1 372 694,57 грн. з яких:

· 345 713,20 грн. - заборгованість за кредитом;

· 282 848,98 грн. - заборгованість за відсотками;

· 227 237,66 грн. - пені за прострочення погашення кредиту;

· 108 242,96 грн. - пеня за прострочення погашення відсотків;

· 20 581,82 грн. - річні від простроченої суми відсотків згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України;

· 388 061,25 грн. - річні від простроченої суми кредиту згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України.

На підставі ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. В даному випадку сторони бажали укласти правочин і що зовнішній вираз волі відповідає внутрішньому.

Згідно ст. 589 ЦК України, в разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки.

Як передбачено ст.37 Закону України «Про іпотеку», Іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання.

Згідно правової позиції, висловленої судовою палатою у цивільних та господарських справах Верховного суду України, при розгляді справи №6-124 цс 13, виходячи з положень частини другої статті 16 ЦК України, частини третьої статті 33, статті 36, частини першої статті 37 Закону України «Про іпотеку» не виключається можливість звернення стягнення на дмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобов'язань за рішенням суду, кільки цими нормами передбачено задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття ва власності на предмет іпотеки, яке ототожнюється зі способом звернення стягнення, якщо такий спосіб передбачено іпотечним договором.

Відповідно до ст.35 Закону України "Про іпотеку" у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги.

Відповідно до повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобов'язання № 04-11/3608 від 11 вересня 2014 року та № 04-11/3609 від 11 вересня 2014 року, позичальнику ОСОБА_3 було надіслано вимогу про дострокове виконання грошових зобов'язань за кредитним договором, якою було зобов'язано ОСОБА_3, протягом 30 днів повернути банку заборгованість за кредитним договором. Також ОСОБА_3 попереджено, що у разі зобов'язання щодо погашення заборгованості за кредитним договором не будуть виконані, банк буде змушений звернути стягнення на предмет іпотеки відповідно до умов договору іпотеки та чинного законодавства України.

Проте в установлений строк заборгованість за кредитом повернута не була.

Відповідно до статті 39 Закону України «Про іпотеку», у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки, опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя, заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні, спосіб реалізації предмета іпотеки, пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

Згідно висновку експерта ТОВ «Будфінанс-Консалт» від 18 вересня 2014 року про вартість земельної ділянки площею 0,2500 га, кадастровий номер :20:177:0001,що розташована з адресою: АДРЕСА_2, визначена на рівні 182 167,00 грн.

Згідно висновку експерта ТОВ «Будфінанс-Консалт» від 18 вересня 2014 року про вартість земельної ділянки площею 0,2490 га, кадастровий номер :20:177:0201,що розташована з адресою: АДРЕСА_1, визначена на рівні 181 438,00 грн.

Відповідно до статей 525, 526 ЦК України, зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов»язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав.

За таких обставин, оцінивши зібрані по справі і досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що позовні вимоги позивача є такими, що знайшли своє підтвердження.

Відповідно до частини 1 статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Таким чином з відповідача по справі підлягає до стягнення сума витрат понесених позивачем по справі по сплаті судового збору, а саме 3654 грн. 00 коп.

Керуючись статтями 60, 212-215, 218 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов Публічного акціонерного товариства «БАНК НАЦІОНАЛЬНИЙ КРЕДИТ» до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки - задовольнити.

В рахунок погашення заборгованості перед Публічним акціонерним товариством «БАНК НАЦІОНАЛЬНИЙ КРЕДИТ» за договором про іпотечний кредит №26ф/2006/02-371/2-1 від 04.08.2006 року в сумі 1 372 694,57 грн. звернути стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 04.08.2006 року укладеного між Публічним акціонерним товариством «БАНК НАЦІОНАЛЬНИЙ КРЕДИТ» та ОСОБА_3 на предмет іпотеки шляхом визнання права власності за Публічним акціонерним товариством «БАНК НАЦІОНАЛЬНИЙ КРЕДИТ»:

на земельну ділянку загальною площею 0,2500 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, кадастровий номер :206177:0001, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, яка належить ОСОБА_3 на праві приватної власності на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 590559 від 02.07.2007 року;

- на земельну ділянку загальною площею 0,2490 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_1 20 177 0201, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, яка належить ОСОБА_3 на праві приватної власності на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 590558;

Стягнути з ОСОБА_3 (індивідуальний податковий номер НОМЕР_2) на користь Публічного акціонерного товариства «БАНК НАЦІОНАЛЬНИЙ КРЕДИТ» судові витрати в розмірі 3654 (три тисячі шістсот п'ятдесят чотири) грн.

На рішення суду може бути протягом десяти днів подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Київської області через Вишгородський районний суд Київської області. У разі якщо особи, які беруть участь у справі не були присутні під час проголошення рішення, апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом десяти днів з моменту його отримання.

Суддя О.І.Скарлат