У Х В А Л А

4 вересня 2015 року м. Київ
Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Романюка Я.М.,Охрімчук Л.І.,Сеніна Ю.Л.,

розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 2 червня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, треті особи: Мотовилівськослобідська сільська рада, Управління Держземагенства у Фастівському районі, Реєстраційна служба Фастівського МРУЮ, про припинення права власності на земельну ділянку, скасування рішень та документів органів державної влади та місцевого самоврядування,

встановила:

Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 29 листопада 2014 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Київської області від 13 травня 2015 року, у задоволенні первісного позову відмовлено.

Зустрічний позов задоволено, припинено право власності ОСОБА_4 на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,2260 га по АДРЕСА_1.

Визнано недійсним державний акт на право приватної власності на зазначену земельну ділянку, виданий на ім`я ОСОБА_4

Скасовано державну реєстрацію права власності ОСОБА_4 на зазначену земельну ділянку.

Скасовано рішення Мотовилівськослобідської сільської ради Фастівського району Київської області від 31 липня 2011 року щодо передачі у власність ОСОБА_4 земельної ділянки площею 0,21 га з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд по АДРЕСА_1.

Скасовано рішення Мотовилівськослобідської сільської ради від 25 листопада 2011 року про передачу у власність ОСОБА_4 земельної ділянки площею 0,2260га.

Зобов'язано ОСОБА_4 звільнити земельну ділянку по АДРЕСА_1 та не чинити перешкод власниці будинку - ОСОБА_6 в обслуговуванні та доступі до належного їй будинку та садиби.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 2 червня 2015 року відмовлено ОСОБА_4 у відкритті касаційного провадження.

У поданій до Верховного Суду України заяві ОСОБА_4 просить скасувати ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 2 червня 2015 року та направити справу на новий касаційний розгляд, посилаючись на неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, а саме статті 106-1 Земельного кодексу УРСР 1970 року, статті 30 ЗК України 1990 року.

Перевіривши доводи заяви, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що у допуску справи до провадження необхідно відмовити.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні первісного позову та задоволення зустрічного, суд першої інстанції, з висновками якого погодились суди апеляційної та касаційної інстанцій, виходив із того, що обраний позивачкою за первісним позовом спосіб захисту своїх цивільних прав та інтересів, виходячи зі змісту статей 15, 16 ЦК України, є неналежним. Рішення органів місцевого самоврядування, документи, видані ОСОБА_4 на право власності на земельну ділянку підлягають скасуванню, у зв'язку із тим, що права власності на житловий будинок ОСОБА_4 у судовому порядку позбавлена, оскільки судовим рішенням від 26 лютого 2010 року договір купівлі-продажу зазначеного будинку між ОСОБА_7 та ОСОБА_4 розірвано.

У наданих для порівняння:

- ухвалі Вищого адміністративного суду України від 21 березня 2013 року суд касаційної інстанції виходив із того, що право позивачки, яке вона вважає порушеним і за захистом якого звернулась до суду не могло бути порушено, оскільки вона його не набула. У позивачки відсутні будь-які документи, які б підтверджували її право власності або право користування спірною земельною ділянкою, рішення про надання земельної ділянки в користування позивачки, рішенням сільської ради не приймалось, а тому в задоволенні позову необхідно відмовити;

- ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 9 квітня 2013 року суд касаційної інстанції виходив із того, що судами попередніх інстанцій правильно застосовано норми законодавства чинного на момент укладення договорів купівлі-продажу будинку, а тому висновок судів про те, що оскаржувані державні акти на право власності на земельні ділянки не порушують прав позивача є обґрунтованими.

Порівняння вищенаведених судових рішень із судовим рішенням, про перегляд якого подано заяву, не дає підстав для висновку про те, що суд касаційної інстанції при розгляді двох чи більше справ за тотожних предмета спору, підстав позову та за аналогічних обставин і однакового регулювання нормами матеріального права спірних правовідносин дійшов протилежних висновків щодо заявлених позовних вимог.

Керуючись статтею 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, треті соби: Мотовилівськослобідська сільська рада, Управління Держземагенства у Фастівському районі, Реєстраційна служба Фастівського МРУЮ, про припинення права власності на земельну ділянку, скасування рішень та документів органів державної влади та місцевого самоврядування, про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 2 червня 2015 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Я.М. Романюк

Л.І. Охрімчук

Ю.Л. Сенін