Справа № 361/7639/15-ц
Провадження № 2-о/361/158/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2015 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

Головуючого - судді Шинкаря А.О.

при секретарі - Брейкіній Л. .

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Броварський районний відділ управління державної міграційної служби України у Київській області про встановлення факту постійного проживання на території України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаною заявою, в якій зазначає, що вона народилася 15 серпня 1979 року у м. Грозний Чечено-Інгушської АРСР.

На початку ескалації конфлікту між Інгушетією та Північною Осетією, з січня 1990 року вона, будучи на той момент ще неповнолітньою, разом із своєю матірю ОСОБА_2 виїхали до України, де проживали до кінця 1991 року у друга її батька ОСОБА_3 за адресою: Київська область, м. Бровари, вул. Стельмаха, 8-А.

В кінці 1991 року заявниця разом з матірю поїхала жити в м. Білгород до другого чоловіка матері ОСОБА_4, оскільки в м. Бровари вони не мали власної нерухомості, де б могли залишитися проживати, а в чужих людей більш на довгий час не могли залишатися, крім того, внаслідок воєнних дій в ЧІАРСР, їхній дім та все їхнє майно було зруйновано.

16 грудня 2000 року заявниця вийшла заміж за ОСОБА_5, громадянина ОСОБА_6 Федерації, від шлюбу у них народився 01 квітня 2001 року син - ОСОБА_7.

У 2006 році їй запропонували постійну роботу на посаді директора Департаменту закупок в ТОВ «УкраїнськийРітейл», яке знаходиться по вул.. Набережна, 33, м. Донецьк, Україна, і з того часу вона стала офіційно працювати та проживати в Україні.

Крім того, Державною податковою адміністрацією України у Донецькій області заявниці було присвоєно ідентифікаційний номер фізичної особи платника податків, що підтверджує серйозність її намірів стати громадянкою України, оскільки вона офіційно працювала, отримувала заробітну плату та сплачувала податки в дохід Державного бюджету України, передбачені українським законодавством.

Також заявниця перевезла до України свою сімю, зокрема, її неповнолітній син ОСОБА_7 спочатку навчався у навчально-виховному комплексі «Корн» м. Донецька, а потім, як у 2010 році вона звільнилася з роботи у ТОВ «Український Рітейл» і вони переїхали до м. Бровари Київської області, він почав навчатися і до цього часу навчається в спеціалізованій школі № 57 з поглибленим вивченням англійської мови І-ІІІ ступенів Шевченківського району м. Києва.

На даний час заявниця з сімєю проживає, як і в 1990-1991 роках, у своїх друзів за адресою: Київська область, м. Бровари, вул.. Стельмаха, 8-А.

Посилаючись на викладене, заявниця просить встановити факт її постійного проживання на території України до 24 серпня 1991 року.

В судовому засіданні заявниця ОСОБА_1 підтримала заявлені вимоги та надала пояснення аналогічні змісту заяви.

У судове засідання представник заінтересованої особи не зявився, повідомивши письмово, що не заперечує щодо задоволення заяви при наданні всіх необхідних матеріалів відповідно до вимог чинного законодавства та просив розглянути справи у відсутності представника.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_8 показала, що заявниця ОСОБА_1 разом із своєю матірю ОСОБА_2 на початку 1990 року приїхали до них жити, оскільки у них вдома у м. Грозний Чечено-Інгушської АРСР почалися воєнні дії. Батько заявниці та чоловік свідка були давніми друзями, тому батько попросив свого друга, щоб його сімя пожила в нього та по можливості допомогти їм залишитися в Україні назавжди. Заявниця разом з матірю приїхали до України та проживали у свідка в будинку за адресою: Київська область, м. Бровари, вул.. Стельмаха, 8-А, та мали намір залишитися жити в Україні назавжди та стати її громадянами. У звязку із сімейними обставинами, в кінці 1991 року матері заявниці ОСОБА_2 довелося поїхати до ОСОБА_6 Федерації, де на неї чекав її другий чоловік, також вона забрала разом із собою і неповнолітню доньку - заявницю ОСОБА_1. Заявниця також вийшла заміж в Росії, народила сина, проте, постійно приїжджала до України і залишалася на весь термін, встановлений законодавством для перебування іноземних громадян на території України. На даний момент в будинку свідка заявниця проживає разом із своїм чоловіком та неповнолітнім сином.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_9 показав, що він є сусідом ОСОБА_8 і добре знає ОСОБА_1 з малого віку, оскільки вона ще в 1990 році приїхала разом із своєю матірю жити до України, оскільки у них вдома в Чечено-Інгушській АРСР почалися воєнні дії. На даний момент заявниця разом з чоловіком та сином також проживають за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Судом встановлено, що заявниця ОСОБА_1 народилася 15 серпня 1979 року у м. Грозний Чечено-Інгушської АРСР, що підтверджується свідоцтвом про народження серія ІІ-ОЖ №283782, виданим Ленінським о/б РАЦС м. Грозний ЧІАРСР.

У січні 1990 року вона, будучи на той момент неповнолітньою, разом із своєю матірю ОСОБА_2 приїхала до України, де проживали до кінця 1991 року у друга її батька ОСОБА_3 за адресою: Київська область, м. Бровари, вул.. Стельмаха, 8-А.

В кінці 1991 року заявниця разом з матірю поїхала жити в м. Білгород до другого чоловіка матері ОСОБА_4

16 грудня 2000 року заявниця ОСОБА_1 вийшла заміж за ОСОБА_5, громадянина ОСОБА_6 Федерації, від шлюбу у них народився 01 квітня 2001 року син - ОСОБА_7, що підтверджується свідоцтвами про укладення шлюбу та народження дитини відповідно.

З кінця 2006 року по 2010 рік заявниця ОСОБА_1 мала постійне місце роботи на посаді директора Департаменту закупок в ТОВ «УкраїнськийРітейл», яке знаходиться по вул.. Набережна, 33, м. Донецьк, Україна, що підтверджується записами в її трудовій книжці, заведеній 16 січня 2007 року українським підприємством.

Державною податковою адміністрацією України у Донецькій області заявниці було присвоєно ідентифікаційний номер фізичної особи платника податків.

Неповнолітній син заявниці - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, навчався у навчально-виховному комплексі «Корн» м. Донецька, а з 2010 року навчається в спеціалізованій школі №57 з поглибленим вивченням англійської мови І-ІІІ ступенів Шевченківського району м. Києва, що підтверджується відповідною довідкою №528 від 02 грудня 2013 року з місця навчання.

На даний час заявниця з сімєю проживає у своїх друзів за адресою: Київська область, м. Бровари, вул.. Стельмаха, 8-А.

Дослідивши письмові документи в матеріалах справи та вислухавши свідків у судовому засіданні, судом було встановлено, що заявниця ОСОБА_1 з 1990 року і до кінця 1991 року постійно проживала на території України.

Відповідно до ст.. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту, що має юридичне значення.

З огляду на наведене та враховуючи доведеність факту постійного проживання заявниці на території України до 24 серпня 1991 року, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10,11, 60, 212-215, 256 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Заяву задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, на території України до 24 серпня 1991 року .

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайсуд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: А. О. Шинкар