Справа № 381/1380/14 Головуючий у І інстанції Бутенко В. О.
Провадження № 22-ц/780/380/15 Доповідач у 2 інстанції Олійник
Категорія 18 22.01.2015
УХВАЛА

Іменем України

22 січня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого - судді Олійника В.І.,

суддів: Сліпченка О.І., Іванової І.В.,

при секретарі Петленко І.О.,

розглянувши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 13 листопада 2014 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики, -

в с т а н о в и л а :

У вересні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаним позовом, до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики, посилаючись на те, що 11 квітня 2014 року відповідно до усного договору позики, що підтверджується розпискою від 11 квітня 2014 року, ОСОБА_1 отримав в борг суму грошових коштів від ОСОБА_2 в розмірі 140 790 грн.

ОСОБА_1 зобов'язався здійснювати повернення боргу частинами, а саме: 70 790 грн. у строк до 01 липня 2014 року, а решту боргу у сумі 70 000 грн. у строк до 01 жовтня 2014 року.

Графік повернення позики було узгоджено у розписці. На протязі липня 2014 року ОСОБА_2 неодноразово вимагав повернення боргу, проте грошові кошти так і не були повернуті позивачу.

12 серпня 2014 року на адресу відповідача позивачем було направлено відповідний лист-вимогу з проханням погасити існуючу заборгованість, проте даний лист залишився без уваги відповідача. Враховуючи вищенаведене, позивач просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 13 листопада 2014 року позов ОСОБА_2 задоволено і вирішено стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 140 790 грн.

В апеляційній скарзі з підстав порушення судом норм матеріального і процесуального права ставиться питання про скасування рішення.

Колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно відхилити, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що 11 квітня 2014 року відповідно до усного договору позики, що підтверджується розпискою від 11 квітня 2014 року ОСОБА_1 отримав в борг суму грошових коштів від ОСОБА_2 в розмірі 140 790 грн.

Також ОСОБА_1 зобов'язався здійснювати повернення боргу частинами, а саме: 70 790 грн. у строк до 01 липня 2014 року, а решту боргу у сумі 70 000 грн. у строк до 01 жовтня 2014 року.

Графік повернення позики було узгоджено у розписці. На протязі липня 2014 року ОСОБА_2 неодноразово вимагав повернення боргу, проте грошові кошти так і не були повернуті позивачу. 12 серпня 2014 року на адресу відповідача позивачем було направлено відповідний лист-вимогу з проханням погасити існуючу заборгованість, проте даний лист залишився без уваги відповідача.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Враховуючи вищенаведене, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, задовольнивши позовні вимоги в повному обсязі, оскільки відповідач не виконав умов договору.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про порушення судом норм матеріального і процесуального права безпідставні, спростовуються матеріалами справи та висновками суду, викладеними в рішенні.

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги та враховуючи, що обставини справи судом встановлені відповідно до наданих пояснень сторін та письмових доказів, що містяться в матеріалах справи, колегія суддів приходить до висновку, що рішення постановлене з дотриманням вимог матеріального і процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду залишити без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 13 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду Київської області набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий: Олійник В.І.

Судді: Сліпченко О.І.

Іванова І.В.