АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
______________________________________
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого - судді Рейнарт І.М.

суддів Музичко С.Г., Качана В.Я.

при секретарі Мікітчак А.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 23 червня 2015р. по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лама Голд Україна» про стягнення коштів за товари неналежної якості,

встановила:

у червні 2015р. позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача пені у сумі 14 520грн. та 14 520грн. за неякісний комплект білизни.

Мотивуючи позовні вимоги, позивач зазначав, що 10 серпня 2014р. на презентації постільних товарів придбав у відповідача комплект постільної шерстяної білизни, вартістю 14 520грн., про що був укладений договір купівлі-продажу, проте, квитанцію про оплату товару йому надано не було. Розпакувавши комплект, на другий день вони з дружиною відчули неприємний запах від білизни, що позбавляв можливості користуватися нею, про що було повідомлено відповідача листом 12 серпня 2014р. та запропоновано повернути товар неналежної якості, на що було отримано відмову 26 серпня 2014р.

Позивач стверджував, що відповідачем були порушені вимоги Закону України «Про захист прав споживачів», так як йому було продано товар неналежної якості, який не відповідав інформації, наданій під час презентації, і відповідач у встановлений законом термін відмовився його прийняти назад та повернути сплачені грошові кошти.

Рішенням суду від 23 червня 2015р. у задоволенні позову відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі позивач просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Апелянт посилається на неправильне застосування судом норм матеріального права, так як суд не врахував порушення відповідачем вимог Закону України «Про захист прав споживачів».

Апелянт, будучи належним чином повідомленим про день та час розгляду апеляційної скарги (с.с.92), у судове засідання не з'явився, причини неявки не повідомив, клопотання про перенесення судового розгляду не подав, тому відповідно до положень ст. 305 ЦПК України колегія судів провела судове засідання у його відсутність.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, поясненя представника відповідача, який заперечував проти апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи та обговоривши

№ апеляційного провадження:22-ц/2796/10341/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Оксюта Т.Г.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Рейнарт І.М.
доводи апеляційної скарги, вважає, що вона задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Судом встановлено і матеріалами справи підтверджено, що 10 серпня 2014р. між

- 2 -

сторонами був укладений договір купівлі-продажу двоспального комплекту шерстяної білизни, вартістю 14 520грн.

Сторони не заперечували укладення договору, оплату його вартості позивачем та передачу товару відповідачем.

12 серпня 2014р. позивач звернувся до відповідача із заявою про повернення сплачених коштів та прийняття придбаного товару, у зв'язку із його неналежною якістю.

Листом від 18 серпня 2014р. позивачу було відмовлено у поверненні грошових коштів, оскільки герметична упаковка товару була відкрита позивачем і товар почали використовувати.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з його недоведеності та безпідставності.

Колегія суддів вважає, що вказаний висновок суду першої інстанції відповідає обставинам справи та грунтується на нормах матеріального права.

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 6 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виробник, виконавець) зобов'язаний передати споживачеві продукцію належної якості, а також надати інформацію про цю продукцію. Продавець (виробник, виконавець) на вимогу споживача зобов'язаний надати йому документи, які підтверджують належну якість продукції.

Згідно ч. 1 ст. 15 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію, що забезпечує можливість її свідомого і компетентного вибору. Інформація повинна бути надана споживачеві до придбання ним товару чи замовлення роботи (послуги).

Частиною 2 даної норми визначено, що інформація, передбачена частиною першою цієї статті, доводиться до відома споживачів виробником (виконавцем, продавцем) у супровідній документації, що додається до продукції, на етикетці, а також у маркуванні чи іншим способом (у доступній наочній формі), прийнятим для окремих видів продукції або в окремих сферах обслуговування. Інформація про продукцію може бути розміщена у місцях, де вона реалізується, а також за згодою споживача доводитися до нього за допомогою засобів дистанційного зв'язку.

Підписавши договір роздрібної купівлі-продажу товару, позивач підтвердив, що отримав всю необхідну інформацію про товар та його якості, про що зазначено у пункті 6.2. підписаного позивачем договору, який також містить посилання на те, що покупець отримав інформацію і про специфічний запах товару.

Крім того, у специфікації елементів вовняного комплекту для ліжка та ковдри турис-тичної зазначено, що склад товару становить 100% вовни австралійського мериноса з ворсом.

Отже, позивачу відповідачем було повідомлено про склад товару та наявність специфічного запаху.

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку недоліків споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством, має право вимагати: 1) пропорційного зменшення ціни; 2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; 3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару.

У разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов'язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника: 1) розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар.

У статті 1 зазначеного закону надано визначення, що недолік - це будь-яка невід повід-

- 3 -

ність продукції вимогам нормативно-правових актів і нормативних документів, умовам договорів або вимогам, що пред'являються до неї, а також інформації про продукцію, наданій виробником (виконавцем, продавцем); істотний недолік - це недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, виник з вини виробника (продавця, виконавця), після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з нижченаведених ознак: а) він взагалі не може бути усунутий; б) його усунення потребує понад чотирнадцять календарних днів; в) він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач зазначав, що недоліком придбаного ним товару є його специфічний запах, проте, вказану обставину не можна визнати недоліком товару у розумінні Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки про неї було зазначено у договору купівлі-продажу товару.

Крім того, відповідачем суду першої інстанції були надані висновки державної санітарно-епідеміологічної експертизи від 14 травня 2013р., згідно яких придбані позивачем товари відповідають вимогам діючого санітарного законодавства України.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог.

У порушення зазначеної норми процесуального права, позивачем суду не було надано доказів, що проданий йому відповідачем товар є неналежної якості, також позивачем не були спростовані вищезазначені висновки державної санітарно-епідеміологічної експертизи.

Доводи апелянта про те, що відповідач у порушення норм Закону України «Про захист прав споживачів» на його вимогу не здійснив повернення грошових коштів та не прийняв проданий товар, колегія суддів вважає безпідставними.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право обміняти непродовольчий товар належної якості на аналогічний у продавця, в якого він був придбаний, якщо товар не задовольнив його за формою, габаритами, фасоном, кольором, розміром або з інших причин не може бути ним використаний за призначенням. Споживач має право на обмін товару належної якості протягом чотирнадцяти днів, не рахуючи дня купівлі, якщо триваліший строк не оголошений продавцем. Обмін товару належної якості провадиться, якщо він не використовувався і якщо збережено його товарний вигляд, споживчі властивості, пломби, ярлики, а також розрахунковий документ, виданий споживачеві разом з проданим товаром. Перелік товарів, що не підлягають обміну (поверненню) з підстав, зазначених у цій статті, затверджується Кабінетом Міністрів України.

Апелянт у апеляційній скарзі визнав, що після придбання товару для його перевірки він відкрив пакет, зірвавши пломбу.

Пунктом 3.4. договору роздрібної купівлі-продажу товару від 10 серпня 2014р. визначено, що покупець має право повернути товар протягом 14 днів з моменту підписання договору, при умові, що оригінальна упаковка товару не порушена, а товар не був у використані.

Вказані умови договору позивачем дотримані не були.

Посилання апелянта, що в іншій спосіб неможливо перевірити якість товару, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі зобов'язані: 1) перед початком експлуатації товару уважно ознайомитися з правилами експлуатації, викладеними в наданій виробником (продавцем, виконавцем) документації на товар; 2) в разі необхідності роз'яснення умов та правил використання товару - до початку використання товару звернутися за роз'ясненнями до продавця (виробника, виконавця) або до іншої вказаної в експлуатаційній документації особи, що виконує їх функції.

Позивач мав можливість перед відкриттям упаковки ознайомитися, як з умовами

- 4 -

договору купівлі-продажу, так і з Інструкцією з експлуатації і умовами гарантії вовняних виробів підприємства, дізнатися про можливість наявності специфічного запаху у придбаного ним товару та з'ясувати вказане питання у відповідача і в залежності від отриманої інформації, вирішити питання про повернення товару.

Крім того, відповідно до переліку товарів належної якості, що не підлягають обміну (поверненню), який визначений постановою Кабінету Міністрів України № 172 від 19 березня 1994р. «Про реалізацію окремих положень Закону України «Про захист прав споживачів», білизна постільна обміну та поверненню не підлягає.

Колегія суддів вважає, що вказана постанова Кабінету Міністрів України розповсюджується на товар, який придбав позивач, оскільки відповідно до Інструкції з експлуатації і спосіб консервації виробів з вовни австралійського мериноса новозеландського типу, для отримання більшого ефекту від використання продукції рекомендується використовувати постіль Лама Голд без постільних принадлежностей (наволочки, простирадла, підковдри).

Твердження апелянта про нечесну підприємницьку діяльність відповідача, не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду.

У частині 1 статті 19 Закону України «Про захист прав споживачів» зазначено, що нечесна підприємницька практика включає: 1) вчинення дій, що кваліфікуються законодавством як прояв недобросовісної конкуренції; 2) будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману або є агресивною.

Позивачем суду не було надано доказів, а судом не було встановлено, що дії відповідача містять ознаки нечесної підприємницької діяльності, які зазначені у вказаній нормі матеріального права.

Ненадання позивачу фінансового чеку про оплату товару, надання відповіді на його звернення 18 серпня 2014р., яка ним була отримана 26 серпня 2014р., передача у подарунок двох предметів, які не були предметом презентації, не свідчать про нечесну підприємницьку діяльність відповідача.

Крім того, під час судового розгляду відповідачем не заперечувалося, що позивач повністю вніс грошові кошти за придбаний товар.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до правомірного висновку про недоведеність позовних вимог.

Судом повно встановлені обставини справи, оцінені надані сторонами докази, правильно застосовані норми матеріального права, не допущено порушень норм процесуального права, тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду та задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 23 червня 2015р. залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: