Справа № 760/2173/14-ц С
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/5110/15
Головуючий у суді першої інстанції: Коробенко С.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Шкоріна О.І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 жовтня 2015 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі головуючого-судді: Шкоріної О.І..

суддів: Антоненко Н.О., Стрижеуса A.M., при секретарі: Пікало К.В.

за участю: позивача - ОСОБА_3,

представника позивача - ОСОБА_4,

представника відповідача - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за апеляційними скаргами ОСОБА_5, який діє на підставі довіреності в інтересах ОСОБА_6 на рішення Солом'янського районного суду м.Києва від 13 лютого 2015 року у справі за об'єднаними в одне провадження позовами:

ОСОБА_7, яка діє в своїх інтересах та інтересах ОСОБА_8, ОСОБА_9, який діє в інтересах ОСОБА_8, ОСОБА_10 та ОСОБА_3 до ОСОБА_6, Головного управління Держземагентства у місті Києві, Реєстраційна служба Головного управління юстиції в м. Києві про скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно, скасування державної реєстрації земельної ділянки, зміну порядку користування земельною ділянкою,

ОСОБА_6 до ОСОБА_7, яка діє в своїх інтересах та інтересах ОСОБА_8, ОСОБА_9, який діє в інтересах ОСОБА_8, ОСОБА_10 та ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_11, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Харченко Лариса Володимирівна, Головне управління житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна, про визнання недійсним свідоцтва про право власності та договору дарування частки житлового будинку, визнання недійсним витягу, свідоцтв про право на спадщину та право власності та внесення до них змін, -

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2012 року позивачі ОСОБА_7, ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_8, ОСОБА_10, ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_6, Головного управління Держземагентства у місті Києві, Реєстраційної служби Головного управління юстиції в м. Києві про скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно, скасування державної реєстрації земельної ділянки, зміну порядку користування земельною ділянкою,

В свою чергу ОСОБА_6 звернулася до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_7, ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_8, ОСОБА_10, ОСОБА_3, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Харченко Л.В., Головного управління житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна, про визнання недійсним свідоцтва про право власності , договору дарування частки житлового будинку, визнання недійсним витягу, свідоцтв про право на спадщину та внесення до них змін

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 13 лютого 2015 року задоволені позовні вимоги ОСОБА_7, яка діє в своїх інтересах та інтересах ОСОБА_8, ОСОБА_9, який діє в інтересах ОСОБА_8, ОСОБА_10 та ОСОБА_3.

Визнано недійсною Технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі на земельну ділянку АДРЕСА_1 складену КП «Київський інститут земельних відносин» від 1 лютого 2013 року.

Визнано недійсним Акт прийомки-передачі межових знаків на зберігання, складений КП «Київський інститут земельних відносин» від 1 березня 2013 року.

Скасовано держану реєстрацію земельної ділянки АДРЕСА_1 кадастровий номер НОМЕР_1, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,1га в Державному земельному кадастрі.

Скасовано державну реєстрацію права власності ОСОБА_6 на нерухоме майно, а саме на земельну ділянку АДРЕСА_1 кадастровий номер НОМЕР_1, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,1га в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Змінено порядок користування земельною ділянкою між власниками земельних ділянок під житловими будинками №64 та №64-а по АДРЕСА_1 та визначити новий порядок у відповідності до додатку №1 Висновку судової будівельно-технічної експертизи № 481/482/14-43 від 18 березня 2014 року (експерт КНДІСЕ ОСОБА_14) із встановленням кутів поворотів меж земельних ділянок в системі координат міста Києва та їх довжини згідно з таблицями 1-2 Висновку, при цьому:

- виділено у користування ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_10 та ОСОБА_3 земельну ділянку площею 558 кв.м під житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1;

- виділено у користування ОСОБА_6 земельну ділянку площею 998,6 кв.м під житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1;

- залишено у спільному користуванні всіх співвласників домоволодіння земельну ділянку площею 2,8 кв.м.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 - відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням, ОСОБА_5, який діє на підставі довіреності в інтересах ОСОБА_6, подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги ОСОБА_6, а у задоволенні позовним вимог ОСОБА_7 яка діє в своїх інтересах та інтересах ОСОБА_8, ОСОБА_9, який діє в інтересах ОСОБА_8, ОСОБА_10, ОСОБА_3 до ОСОБА_6 - відмовити.

В апеляційній скарзі послався на те, що рішення є необґрунтованим, таким що ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В судове засідання представники Головного управління Держземагенства у м.Києві, реєстраційної служби Головного управління юстиції в м.Києві, Головного управління житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради ( Київської міської державної адміністрації), КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об»єкти нерухомого майна», приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Харченко Л.В. не з»явилися, про день та час розгляду справи повідомлені, причини своєї неявки не повідомили, у зв»язку з чим колегія суддів вважала за можливе розглядати справу у їх відсутність.

В судовому засіданні ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_5 апеляційну скаргу підтримали і просили її задовольнити.

Представник позивачів ОСОБА_15 проти доводів апеляційної скарги заперечувала і просила рішення як законне і обґрунтоване залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого у справі рішення, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст..213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст..214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані ( пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним положенням закону ухвалене у справі рішення не відповідає.

Як убачається з матеріалів справи та установлено судом, рішенням Солом»янського районного суду м.Києва від 25 травня 2004 року за ОСОБА_16, ОСОБА_3, ОСОБА_10, ОСОБА_7. визнано право власності за кожним на 1 / 16 частину домоволодіння АДРЕСА_1, що разом складає 1 / 4 частку домоволодіння та виділено в натурі загальною площею 36,6 кв.м. Право власності на інші 3 / 4 частини зазначеного домоволодіння визнано за ОСОБА_6 та виділено в натурі загальною площею 75,9 кв.м. та гараж за літ. «Д».

РішеннямСолом»янського районного суду м.Києва від 11 травня 2006 року визначено порядок користування спірною земельною ділянкою, а саме ОСОБА_16, ОСОБА_3, ОСОБА_10, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 у спільне користування виділено земельні ділянки № 1 і № 2 у вигляді смуг шириною 1,00 метр загальною площею 18,8 кв.м.; ОСОБА_6 виділено у користування земельну ділянку площею 1150,5 кв.м; ОСОБА_16, ОСОБА_3, ОСОБА_10 та ОСОБА_7 виділено у користування земельну ділянку площею 383,5 кв.м.

Зазначені рішення були ухвалені виходячи з розміру та розташування на земельній ділянці об»єктів нерухомо мого майна, на які мались належні правовстановлюючі документи, і при цьому не були враховані існуючи прибудови до житлового будинку та господарські споруди, крім гаражу під літ. «Д».

РозпорядженнямСолом»янської районної у м.Києві державної адміністрації № 2187 від 28 листопада 2007 року «Про розподіл домоволодіння АДРЕСА_1» було вирішено виділити 3 / 4 частини житлового будинку по АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_6, в окреме ціле домоволодіння з присвоєнням нової поштової адреси: АДРЕСА_1, а власникам іншої 1 / 4 частини житлового будинку на АДРЕСА_1 залишити існуючу адресу: АДРЕСА_1 з виділенням частки в окреме ціле домоволодіння.

Головним управлінням житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради ( Київська міська державна адміністрація) 7 травня 2010 року на підставі наказу ГУЖЗ від 28 квітня 2010 року № 575-С/ЖБ ОСОБА_6 видано свідоцтво про право власності на жилий будинок № 64 «а», загальною площею 77,30 кв.м., який розташований в АДРЕСА_1 ( т.2 а.с.84).

Рішенням Київської міської ради від 6 жовтня 2011 року № 361/6577 ОСОБА_6 в приватну власність передана земельна ділянка площею 0,10 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд на АДРЕСА_1 ( т.1 а.с.168-170).

12 квітня 2012 року ОСОБА_16, ОСОБА_3, ОСОБА_10, ОСОБА_18, кожна, отримали свідоцтво про право на спадщину за законом, посвідчене державним нотаріусом П»ятої київської державної нотаріальної контори та зареєстроване в реєстрі відповідно за №№ 5-423, 5-421, 5-427, 5-425 ( а.с.192-199 т.1). ОСОБА_16, ОСОБА_3, ОСОБА_10, ОСОБА_7 успадкували після смерті ОСОБА_19 ( помер ІНФОРМАЦІЯ_2) 1 /4 частину житлового будинку з відповідними будівлями та спорудами АДРЕСА_1, а саме житловий будинок під літ. «А», житловою площею 36,60 кв.м., загальною площею 53,60 кв.м., вбиральня літ. «В», гараж з оглядовою ямою літ «Г», погріб літ. «П», погріб літ. «П1», споруди № 1-6.

Головним управлінням житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради ( Київська міська державна адміністрація) 8 червня 2012 року на підставі Наказу ГУЖЗ від 1 червня 2012 року № 826-С/ЖБ ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_10, ОСОБА_11 видано свідоцтво про право власності на житловий будинок загальною площею 53,60 кв.мм, який розташований в АДРЕСА_1 ( т.1 а.с.190).

18 серпня 2012 року ОСОБА_16 подарувала свою 1 / 4 частину житлового будинку № 64, загальною площею 53,6 кв.м. з надвірними спорудами та будівлями ( вбиральня під літ. «В», гараж з оглядовою ямою літ «Г», погріб літ. «П», погріб літ. «П1», споруди № 1-6) по АДРЕСА_1 неповнолітнія ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, дочці ОСОБА_7 та ОСОБА_9, що підтверджується договором дарування від 18 серпня 2012 року, зареєстрованого в Державному реєстрі права власності на нерухоме майно.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_7, яка діє в своїх інтересах та інтересах ОСОБА_8, ОСОБА_9, який діє в інтересах ОСОБА_8, ОСОБА_10 та ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив із того, що КП «Київський інститут земельних відносин» Держземагенства при виготовленні 1 лютого 2013 року Технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі на земельну ділянку АДРЕСА_1 не виконав вимоги ст..198 ЗК України щодо обов'язкового погодження меж з суміжними землекористувачами та відхилився від встановленої межі ( лінії розподілу) за рішенням Солом»янського районного суду м.Києва, у зв»язку з чим вважав обґрунтованими вимоги позивачів про скасування державної реєстрації права власності ОСОБА_6 на нерухоме майно та земельну ділянку, визнання недійсними Технічну документацію з землеустрою та акт прийомки-передачі межових знаків, які складені КП «Київський інститут земельних відносин». Крім того, суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги про зміну порядку користування земельною ділянкою, виходив із того, що встановлений рішенням Солом»янського районного суду м.Києва від 11 травня 2006 року порядок користування земельною ділянкою, порушує права позивачів, оскільки на земельній ділянці, що виділена ОСОБА_6 по АДРЕСА_1 знаходяться надвірні споруди, а саме погреби під літ. «П» та «П!», які є невід»ємною частиною житлового будинку АДРЕСА_1 що належить позивачам.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_6, суд першої інстанції виходив із їх безпідставності.

Проте з такими висновками суду погодитись не можна з огляду на наступне.

Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

РішеннямСолом»янського районного суду м.Києва від 10 листопада 2011 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м.Києва від 28 лютого 2012 року, відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_10, ОСОБА_20 до Київської міської ради, третя особа: ОСОБА_6 про визнання права власності в порядку спадкування ( т.1 а.с.116-122). Цим рішенням установлено, що рішенням Жовтневого районного суду м.Києва від 25 жовтня 1996 року за спадкодавцем ОСОБА_19 та його матір»ю ОСОБА_20 визнано право власності на 1 / 4 частину жилого будинку АДРЕСА_1 та гараж в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_21 ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_20 подарувала ОСОБА_19 належну їй 1 / 8 частину жилого будинку АДРЕСА_1.

Рішенням Жовтневого районного суду м.Києва від 30 травня 2001 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_19 до ОСОБА_6 про визнання права власності на 1 / 2 частину підсобних приміщень до житлового будинку, які складаються з веранди 12,5 кв.м., санвузла розміром 6,3 кв.м., кухні розміром 9,9 кв.м. та прибудову до квартири № 2 житлового будинку АДРЕСА_1, яка складається з санвузла площею 3, 6 кв.м., кухні 6,5 кв.м., коридору 5,8 кв.м., тамбура 1, 1 кв.м. відмовлено.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_19 помер. Спадкоємцями першої черги після смерті є його мати ОСОБА_20, діти - ОСОБА_7, ОСОБА_10 та дружина ОСОБА_3.

Спадкодавцю ОСОБА_19 на момент його смерті належала 1 / 4 частина жилого будинку АДРЕСА_1, що складалася із жилої кімнати 2-4 площею 17,1 кв.м та жилої кімнати 2-5 площею 19,5 кв.м.

Крім того, рішенням Солом»янського районного суду м.Києва від 25 травня 2004 року за ОСОБА_3, ОСОБА_20, ОСОБА_7 та ОСОБА_10 у порядку спадкування визнано право власності на 1 / 4 частину будинку АДРЕСА_1, а саме жилу кімнату 2-4 площею 17,1 кв.м. та жилу кімнату 2-5 площею 19,5 кв.м. У задоволенні позовних вимог про визнання за ними права власності на санвузол площею 3,6 кв.м, кухню 6,5 кв.м., коридор 5,8 кв.м., тамбур 1,1 кв.м., гаражу з оглядовою ямою під літ. «Г», вбиральні під літ. «В», погребів під літерою «П « та «П-1» відмовлено. Ухвалою Апеляційного суду м.Києва від 1 вересня 2004 року рішення залишено без змін.

РішеннямСолом»янського районного суду м.Києва, яке набрало чинності 26 жовтня 2006 року, між співвласниками жилого будинку з урахуванням частки кожного із співвласників визначено порядок користування земельною ділянкою, призначеною для його обслуговування.

Отже, рішеннями судів, що набрали законної сили, встановлено, що спадкодавцю ОСОБА_19 на момент його смерті належала 1 / 4 частина жилого будинку АДРЕСА_1, що складалася із жилої кімнати 2-4 площею 17,1 кв.м та жилої кімнати 2-5 площею 19,5 кв.м. Право власності в порядку спадкування на частку, яка належала ОСОБА_19, визнано за ОСОБА_3, ОСОБА_20, ОСОБА_7 та ОСОБА_10 рішенням Солом»янського районного суду м.Києва від 25 травня 2004 року.

Таким чином, ОСОБА_3, ОСОБА_20, ОСОБА_7 та ОСОБА_10 в порядку спадкування не набули права власності на 17 кв.м. загальної площі житлового будинку АДРЕСА_1, яка складається із санвузла 2-1 площею 3,6 кв.м., кухні 2-2 площею 6,5 кв.м., коридора 2-3 площею 5,8 кв.м., тамбура 2-6 площею 1, 1 кв.м., а також господарських будівель і споруд: вбиральні під літерою «В», погребів під літерами «П» та «П1».

А тому свідоцтва про право на спадщину за законом, які посвідчені державним нотаріусом П»ятої київської державної нотаріальної контори, зареєстровані в реєстрі за №№ 5-423, 5-421, 5-427, 5-425 та видані відповідно ОСОБА_16, ОСОБА_3, ОСОБА_10, ОСОБА_7 підлягаю визнанню частково недійсними в частині набутого позивачами нерухомого майна - санвузол 2-1 пл.3,6 кв.м, кухня 2-2, пл.6,5 кв.м, коридор - 2-3 пл.5,8 кв.м, тамбур - 2-6 пл.1,1 кв.м. та господарські будівлі та споруди: вбиральня під літ. «В», погріб під літ.«П», погріб під літ «ПІ».

Як убачається з матеріалів справи, наказом Головного управління житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради ( Київська мііська державна адміністрація) № 826-С/ЖБ від 1 1 червня 2012 року вирішено оформити та видати свідоцтво про право власності власникам жилого будинку у зв»язку з розподілом домоволодіння взамін попередніх правовстановлюючих документів за адресою АДРЕСА_1, площею 53,6 кв.м., на ім.»я ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_10, ОСОБА_16 в рівних частках. Підставою для видачі наказу зазначено: заява; договір на право будівництва та безстрокове користування земельною ділянкою, розпорядження Солом»янської райдержадміністрації; чотири свідоцтва про право на спадщину за законом на 1 / 16 частину будинку; довідка Головного управління з питань внутрішньої політики ( т.1 а.с.188-189).

Головним управлінням житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради ( Київська міська державна адміністрація) 8 червня 2012 року на підставі Наказу ГУЖЗ від 1 червня 2012 року № 826-С/ЖБ ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_10, ОСОБА_11 видано свідоцтво про право власності на житловий будинок загальною площею 53,60 кв.мм, який розташований в АДРЕСА_1 ( т.1 а.с.190).

Проте, оскільки свідоцтва про право на спадщину за законом, що стали підставою для видачі позивачам нового свідоцтва про право власності, підлягають визнанню частково недійсним, тому є всі правові підстави для визнання недійсним свідоцтва про право власності від 8 червня 2012 року, виданого Головним управлінням житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації на житловий будинок, АДРЕСА_1 зареєстрованого на праві власності в рівних частках за ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_10, ОСОБА_16 в частині права власності на 17 кв.м загальної площі будинку (53,6- 36,6 кв.м.).

18 серпня 2012 року ОСОБА_16 подарувала свою 1 / 4 частину житлового будинку № 64, загальною площею 53,6 кв.м. з надвірними спорудами та будівлями ( вбиральня під літ. «В», гараж з оглядовою ямою літ «Г», погріб літ. «П», погріб літ. «П1», споруди № 1-6) по АДРЕСА_1 неповнолітній ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, дочці ОСОБА_7 та ОСОБА_9, що підтверджується договором дарування від 18 серпня 2012 року, зареєстрованого в Державному реєстрі права власності на нерухоме майно ( а.с.19-20 т.1).

Оскільки ОСОБА_16 не набула у встановленому законом порядку право власності на вбиральню під літ. «В», погреби під літ. «П» і «П1», а також на 17 кв.м. загальної площі житлового будинку АДРЕСА_1, підлягає визнанню частково недійсним договір дарування в частині описання предмету дарування в пункті 3 цього Договору, а саме: «загальної площі 53,6 кв.м., вбиральня під літерою «В», погреб під літерою «П» та погреб під літерою «ПІ»

Отже, висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для визнання частково недійсним свідоцтв та договору дарування не грунтується на встановлених судом обставинах.

Наявність витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, сформованого 20 березня 2012 року, до якого включені спірні приміщення в житловому будинку № 64( санвузол 2-1 пл.3,6 кв.м, кухня 2-2, пл.6,5 кв.м, коридор - 2-3 пл.5,8 кв.м, тамбур - 2-6 пл.1,1 кв.м.) та надвірні будівлі і споруди ( вбиральня під літерою «В», погреб під літерою «П» та погреб під літерою «ПІ») не дають підстав вважати, що право власності на спірні приміщення набуті позивачами в порядку спадкування..

За таких обставин, рішення районного суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог. Вимоги про визнання частково недійсним витягу з реєстру, внесення змін до витягу, свідоцтв про право на спадщину за законом, свідоцтва про право власності та договору дарування не підлягають задоволенню, оскільки такі вимоги не ґрунтуються на законі.

Крім того, колегія суддів вважає, що підлягає скасуванню рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_7, яка діє в своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_8, ОСОБА_9, який діє в інтересах ОСОБА_8, ОСОБА_10, ОСОБА_3, виходячи з наступного.

Як убачається з матеріалів справи розпорядженням Солом»янської районної у м.Києві державної адміністрації № 2187 від 28 листопада 2007 року «Про розподіл домоволодіння АДРЕСА_1» було вирішено виділити 3 / 4 частини житлового будинку по АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_6, в окреме ціле домоволодіння з присвоєнням нової поштової адреси: АДРЕСА_1, а власникам іншої 1 / 4 частини житлового будинку на АДРЕСА_1 залишити існуючу адресу: АДРЕСА_1 з виділенням частки в окреме ціле домоволодіння.

Головним управлінням житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради ( Київська міська державна адміністрація) 7 травня 2010 року на підставі наказу ГУЖЗ від 28 квітня 2010 року № 575-С/ЖБ ОСОБА_6 видано свідоцтво про право власності на жилий будинок № 64 «а», загальною площею 77,30 кв.м., який розташований в АДРЕСА_1 ( т.2 а.с.84).

Отже, у зв»язку з прийняттям розпорядження про виділ ѕ частин житлового будинку по АДРЕСА_1, що належали ОСОБА_6 в окреме ціле домоволодіння, спільна часткова власність на житловий будинок припинилася.

Рішенням Київської міської ради від 6 жовтня 2011 року № 361/6577 ОСОБА_6 в приватну власність передана земельна ділянка площею 0,10 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд на АДРЕСА_1 ( т.1 а.с.168-170).

Встановлення порядку користування земельною ділянкою може мати місце між співвласниками ділянки, що належить їм на праві спільної часткової власності ( ст..358 ЦК України).

Отже, у зв»язку з припиненням право спільної часткової власності на житловий будинок, прийняття рішення міською радою про передачу у власність ОСОБА_6 окремої земельної ділянки, відсутні законні підстави для вирішення питання про встановлення порядку користування земельною ділянкою.

Суд першої інстанції на зазначені обставини уваги не звернув і безпідставно дійшов до висновку про задоволення вимог позивачів про зміну порядку користування земельною ділянкою.

Відповідно до ч.2,3 ст.152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов»язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання права; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Згідно із ч.1 ст.155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Вимог про визнання недійсним рішення органів місцевого самоврядування про передачу у власність ОСОБА_6 земельної ділянки позивачами заявлено не було. Обраний же позивачами спосіб захисту шляхом визнання недійсними Технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі, акту прийомки-передачі межових знаків, скасування державної реєстрації земельної ділянки АДРЕСА_1 права власності ОСОБА_6 на нерухоме майно, а саме на земельну ділянку АДРЕСА_1 , законом не передбачений.

Таким чином, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції неправильно застосовані норми матеріального права, висновки суду не відповідають встановленим обставинам, що відповідно до ст..309 ЦПК України є підставою для скасування рішення Солом»янського районного суду м.Києва від 13 лютого 2015 року з ухваленням нового про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_7, яка діє в своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_8, ОСОБА_9, який діє в інтересах ОСОБА_8, ОСОБА_10, ОСОБА_3 та часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_6

Керуючись ст. ст. 218, 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5, який діє на підставі довіреності в інтересах ОСОБА_6 - задовольнити частково.

Рішення Солом'янського районного суду м.Києва від 13 лютого 2015 року осувати та ухвалити нове, наступного змісту.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_7, яка діє в своїх інтересах та інтересах ОСОБА_8, ОСОБА_9, який діє в інтересе ОСОБА_22, ОСОБА_10 та ОСОБА_10 ОСОБА_3 ОСОБА_23, Головного управління Держземагентства у місті Києві, Реєстраційна служба Головного управління юстиції в м. Києві про скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно, скасування державної реєстрації земельне ділянки, зміну порядку користування земельною ділянкою - відмовити.

Позовні вимоги ОСОБА_6 до ОСОБА_7, яка діє в своїх інтересах та інтересах ОСОБА_8, ОСОБА_9, який діє в інтересах ОСОБА_8, ОСОБА_10 та ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_11, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Харченко Лариса Володимирівна, Головне управління житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна, про визнання недійсним свідоцтва про право власності та договору дарування частки житлового будинку, визнання недійсним витягу, свідоцтв про право на спадщину та право власності та внесення до них змін - задовольнити частково.

Визнати частково недійсними Свідоцтва про право на спадщину від 12 квітня 2012 року видані П'ятою Київською державною нотаріальною конторою ОСОБА_3, яке зареєстровано в реєстрі за № 5-421, ОСОБА_7, яке зареєстровано в реєстрі за №5-425, ОСОБА_10, яке зареєстровано в реєстрі за № 5-427, ОСОБА_16, яке зареєстровано в реєстрі за № 5-423, в частині набутого нерухомого майна - санвузол 2-1 пл.3,6 кв.м, кухня 2-2, пл.6,5 кв.м, коридор - 2-3 пл.5,8 кв.м, тамбур - 2-6 пл.1,1 кв.м. та господарські будівлі та споруди: вбиральня під літ. «В», погріб під літ.«П», погріб під літ «ПІ».

Визнати частково недійсним свідоцтво про право власності від 8 червня 2012 року, видане Головним управлінням житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації на житловий будинок, АДРЕСА_1 зареєстрований на праві власності в рівних частках за ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_10, ОСОБА_16 в частині права власності на 17 кв.м загальної площі будинку (53,6- 36,6 кв.м.).

Визнати частково недійсним договір дарування частки житлового будинку, укладений 18 серпня 2012 року між ОСОБА_3, яка діяла від імені ОСОБА_16, як дарувальником, та ОСОБА_9 і ОСОБА_7, які діяли як законні представники обдарованої ОСОБА_24, та зареєстрований в реєстрі за № 2542 і посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харченко Л.В. в частині описання предмету дарування в пункті 3 цього Договору, а саме: «загальної площі 53,6 кв.м., вбиральні під літерою «В», погреб під літерою «П» та погреб під літерою «ПІ» ».

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий

Судді