ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 636/1359/15-ц
Провадження № 2/636/664/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 липня 2015 року Чугуївський міський суд Харківської області

в складі: головуючого - судді Гуменного З.І.,

за участю секретаря судового засідання Караулової О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чугуєві справу за позовом ОСОБА_1 до Шевченківського районного суду Харківської області та Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди та зобов'язання вчинення певних дій ,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Шевченківського районного суду Харківської області та Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди та зобов'язання вчинення певних дій.

Позивач у позові вказав, що Шевченківським районним судом Харківської області в задоволені його позову до дільничного інспектора Шевченківського РВ ГУМВС України в Харківській області про скасування протоколу та постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності було відмовлено, однак Вищим адміністративним судом України постанову суду від 09.04.2009 була скасована, у зв'язку з тим, що ні протокол, ні постанова про притягнення до адміністративної відповідальності не відповідала вимогам КУпАП, відсутня суть адміністративного правопорушення та невірно вказано місце вчинення адміністративного правопорушення, що відповідно до ст. 227 КАС України є обов'язкова для суду при новому розгляді, а матеріали справи направлені на новий розгляд. 30.08.2012р. Шевченківським районним судом скасована постанова від 02.02.2009р. про притягнення позивача до адміністративної відповідальності і справу про адміністративне правопорушення закрито. Позивач вважає, що фальсифікація постанови Шевченківського районного суду від 09.04.2009р. спонукало до незаконного притягнення позивача до адміністративної відповідальності на протязі, що завдало моральну шкоду, яка виражається в суттєвих душевних стражданнях та переживаннях, тому він просить стягнути з Шевченківського районного суду стягнути відшкодування компенсації моральної шкоди в розмірі 350 000 грн. на протязі трьох місяців з дня набрання рішення чинності, зобов'язати Державну казначейську службу України відшкодувати за рахунок коштів державного бюджету моральну шкоду у сумі 350000 грн., завдану незаконними діями Шевченківського районного суду на протязі трьох місяців з дня набрання рішення чинності.

Позивач в судове засідання не з'явився, у позовній та уточненій позовній заяві просив розглядати справу без його участі.

Представники відповідачів в судове засідання не з'явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином (а.с. 110-113). Голова Шевченківського районного суду надав суду заяву про розгляд справи без участі представника та письмові заперечення проти позову (а.с. 90-92).

За таких обставин, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність сторін за доказами, що містяться в матеріалах справи.

Оцінивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини.

Як вбачається з матеріалів справи № 2-а-7/09/2037, 11 лютого 2009 року ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду Харківської області з позовом до дільничного інспектора Шевченківського РВ ГУМВС України в Харківській області Юсіфова А.Н. про скасування протоколу та постанови про притягнення адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 178 КУпАП. Постановою від 09 квітня 2009 року Шевченківським районним судом Харківської області ОСОБА_1 у задоволені позовних вимог відмовлено, оригінал постанови у справі надруковано на 3 арк.

15.04.2009 р. за заявою позивача копія постанови від 09.04.2015 року направлена позивачу поштою. Як додаток в тексті супровідного листа вказано, що копія постанови на 2 аркушах.

Як вказує в позові позивач, ознайомившись з матеріалами адміністративної справи після апеляційного розгляду ним було виявлено сфальсифіковану постанову Шевченківського райсуду Харківської області від 09.04.2004 року на трьох аркушах, що позбавило його можливості ефективного оскарження. Однак в своїх запереченнях голова суду вказує, що копія постанови направлена позивачу дійсно була надрукована на 2-арк., але один аркуш надрукованих з обох сторін, що не змінює текст постанови і не є фальсифікацією, та не заборонено будь-якими нормативними документами.

Відповідно до п. 23.7 Інструкції з діловодства в місцевому загальному суді, затверджена наказом Державної судової адміністрації України 27.06.2006р. № 68 (яка діяла на момент направлення копії рішення суду), копії вироків, рішень, ухвал, постанов у справах повинні бути підписані та скріплені гербовою печаткою. У разі, якщо судове рішення не набрало законної сили, про це зазначається на копії, що видається.

Інших вимог щодо копії рішення суду законодавством не передбачено.

Крім того, позивачем не надано копія цього рішення що не може бути досліджено судом як доказ фальсифікація рішення.

Також, апеляційна скарга по вказаному рішенню 22.04.2009 року була подана позивачем, прийнята Шевченківським районним судом і 06.05.2009р. справа направлена до Харківського апеляційного адміністративного суду для розгляду.

Харківським апеляційним адміністративним судом постанова Шевченківського районного суду від 09.04.2009р. скасована в частині відмови в задоволені позову про скасування протоколу про адміністративне правопорушення і прийнято ухвалу, якою провадження по справі в цій частині позовних вимог закрито. В іншій частині постанова суду залишена без змін.

Вищим адміністративним судом України за касаційною скаргою позивача відкрите касаційне провадження по справі і постанова Шевченківського районного суду Харківської області від 09.04.2009р. та ухвала Харківського апеляційного адміністративного суду від 14.07.2009р. скасовано, а справа направлена на новий розгляд до суду першої інстанції.

При новому розгляді позову 30.08.2012р. постанову ДІМ Шевченківського РВ ГУМВС України в Харківській області про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності від 02.02.2009р. скасовано, справу про адміністративне правопорушення закрито та закрито провадження у справі в частині скасування протоколу про адміністративне правопорушення серії ХА № 924489 від 02.02.2009р. відносно ОСОБА_1, копія якої 03.09.2012р. направлена позивачу.

При повторному розгляді справа перебувала в провадженні суду менше 2-ох місяців (20 днів), тому порушень строків, на які посилається позивач, немає, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 122 КАСУ, адміністративна справа має бути розглянута і вирішена протягом розумного строку, але не більше місяця з дня відкриття провадження у справі, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування як запобіжного заходу тримання під вартою або підписки про невиїзд, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт.

Право на відшкодування шкоди, завданої фізичній особі незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури або суду, виникає у випадках, передбачених законом.

Позивач вказує, що переносить душевні страждання через те, що не може захистити свої права за даною справою і віру у можливість захисту своїх інтересів правовими методами. Однак при дослідження справи вбачається, що всі заперечення та заяви подані суду наявні в матеріалах справи, копії рішень суду своєчасно направлялися позивачу, тобто позивачем застосовано всі способи доказування і право на оскарження як в апеляційній, так і в касаційній інстанції.

Статтею 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Всі вислови ОСОБА_1 щодо корумпованих дій працівників суду непідтверджені та не доведені, і тому є безпідставними.

Сам факт відмови в задоволені позову не може бути підставою для відшкодування шкоди, оскільки відповідно до статті 1 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду» підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок:

1) незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян;

2) незаконного застосування адміністративного арешту чи виправних робіт, незаконної конфіскації майна, незаконного накладення штрафу;

3) незаконного проведення оперативно-розшукових заходів, передбачених законами України "Про оперативно-розшукову діяльність", "Про організаційно-правові основи боротьби з організованою злочинністю" та іншими актами законодавства.

Відповідно до ст. 4 згаданого Закону, відшкодування моральної шкоди провадиться у разі, коли незаконні дії органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури і суду завдали моральної втрати громадянинові, призвели до порушення його нормальних життєвих зв'язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Частиною другою п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» визначено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Проте позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження факту спричинення моральної шкоди працівниками Шевченківського районного суду Харківської області, тому вимоги про її відшкодування задоволенню не підлягають.

Посилання позивача як на обставину спричинення моральної шкоди, в тому, що йому приходиться звертатися для захисту своїх прав до прокуратури і суду, що призводить до додаткових витрат, суд зауважує, що звернення позивача до суду і прокуратури являється реалізацією його конституційних прав, які він вважає порушеними, при цьому позивач жодних витрат не поніс, оскільки судового збору не сплачував, а звернення до прокуратури є взагалі безкоштовним.

З урахуванням встановлених обставин справи, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню, оскільки позивачем не надані докази фальсифікації направленого судового рішення та не надано належних і допустимих доказів заподіяння йому моральної шкоди незаконними діями працівників суду.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 88, 137, 208, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

В задоволені позову ОСОБА_1 до Шевченківського районного суду Харківської області та Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди та зобов'язання вчинення певних дій - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя -