Справа № 524/7088/15-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.09.2015 року суддя Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області ОСОБА_1, розглянувши заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В :

До суду звернулась ОСОБА_2 з позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання недійсним договору купівлі-продажу автомобіля. Одночасно із позовом до суду надана заява про забезпечення позову.

В заяві про забезпечення позову позивачка просить суд: накласти арешт на автомобіль КIA KARNIVAL, державний реєстраційний номер ВІ 5707АІ, 2006 року випуску, червоного кольору, номер шасі KNEMB01 з вилученням його та постановку на майданчик тимчасового зберігання автомобілів.

В обґрунтування заяви зазначає, що при спілкуванні з відповідачем ОСОБА_3 та проханням повернути автомобіль у добровільному порядку відповідачка відмовилась повертати спірний автомобіль.

Ухвалою судді від 18.09.2015 року відкрито провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 з позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання недійсним договору купівлі-продажу автомобіля.

Суд вивчивши заяву, встановив наступне.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно ст. 152 ЦПК України позов може бути забезпечений, зокрема, шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Згідно преамбули Постанови пленуму Верховного суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»: забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

В п. 4 Постанови пленуму Верховного суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» наведено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

З аналізу наведених норм Цивільного процесуального кодексу України, а також розяснень Постанови пленуму Верховного суду України вбачається, що суд може забезпечити позов, у випадках реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

ОСОБА_2 у своїй заяві не наводить жодного реального ризику та не представляє будь яке документальне підтвердження тому, що відповідач по справі здійснює чи має намір будь яким чином здійснити реалізацію майна, пошкодити, передати таке майно третім особам у інший спосіб.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 151, 152, 153, 209, 210 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Полтавської області через Автозаводський районний суд м. Кременчука шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу судді протягом пяти діб з дня проголошення, а для осіб, які не приймали участь у справі протягом пяти діб з дня отримання .

Суддя: Ж.О.Кривич