Справа № 492/2120/14-ц
АРЦИЗЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

Іменем України

09 вересня 2015 року м. Арциз

Арцизький районний суд Одеської області у складі: головуючого - судді Борисової С.П., при секретарі Каширній О.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Арцизі Одеської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Павлівської сільської ради Арцизького району Одеської області про визнання права власності на житловий будинок,

встановив:

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду з позовом до Павлівської сільської ради Арцизького району Одеської області про визнання права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 (далі - спірний житловий будинок), посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер їх батько ОСОБА_3, який був власником спірного житлового будинку. Після його смерті його дружина - мати позивачів ОСОБА_4 спадщину прийняла шляхом вступу у його володіння та управління. Мати позивачів померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року. На випадок своєї смерті вона залишила заповіт, яким усе своє майно вона заповіла позивачам у рівних долях. Однак, звернувшись до нотаріальної контори позивачі позбавлені можливості оформити своє право на спадщину через втрату правовстановлюючого документу на спадкове майно документу - свідоцтва про право власності на житловий будинок, що зумовило їх звернення до суду.

Сторони в судове засідання не з'явилися.

Від позивача ОСОБА_1 та представника позивача ОСОБА_2 до суду надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, згідно яких вони позовні вимоги підтримали та просили суд задовольнити позов у повному обсязі.

Представник відповідача - Павлівської сільської ради Арцизького району Одеської області в судове засідання не з'явився, в матеріалах справи наявна заява голови Павлівської сільської ради Арцизького району Одеської області Горяйнова В.М. про розгляд справи за відсутності представника Павлівської сільської ради Арцизького району Одеської області, згідно якій представник відповідача позовні вимоги визнав повністю та не заперечував проти задоволення позову.

В зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає положенням ч. 2 ст. 197 ЦПК України.

Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані позивачкою докази, прийшов до наступного.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно копій свідоцтв про смерть ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року (а.с. 9, 10). ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перебували у шлюбі між собою, що підтверджено копією свідоцтва про одруження (а.с. 11).

Як видно із заповіту, складеного в с. Павлівка Арцизького району Одеської області 16 листопада 2005 року та посвідченого секретарем Павлівської сільської ради Арцизького району Одеської області Рубан В.В., ОСОБА_4 на випадок своєї смерті зробила заповіт, яким усе своє майно заповіла у рівних долях ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с. 12). Зазначений факт також підтверджується витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі заповіту ОСОБА_4 (а.с. 13).

Згідно даних, що надані архівним відділом Арцизької районної державної адміністрації Одеської області, та рішень Павлівської сільської ради Арцизького району Одеської області ОСОБА_3 ьуло оформлено право власності на спірний будинок (а.с.м 14 - 15).

Згідно довідки, виданої виконавчим комітетом Павлівської сільської ради Арцизького району Одеської області №1703 від 14.11.2013 року ОСОБА_4 була зареєстрована та проживала у спірному будинку з 1965 року по день своєї смерті (а.с. 17). Крім того, ОСОБА_4 за даними погосподарськоїх книги № 1 є власником спірного будинку, що підтверджено довідкою виконавчого комітету Павлівської сільської ради Арцизького району Одеської області №1704 від 14.11.2013 року (а.с. 18).

Згідно довідки, виданої виконавчим комітетом Павлівської сільської ради Арцизького району Одеської області №1702 від 14.11.2013 року ОСОБА_3 був зареєстрований та проживаі у спірному будинку з 1965 року по день своєї смерті (а.с. 19).

Згідно довідки, виданої виконавчим комітетом Павлівської сільської ради Арцизького району Одеської області №847 від 29.10.2014 року земельна ділянка, що розташована під спірним житловим будинком приватизована згідно з рішенням виконкому № 8 від 03.03.1995 року, державний акт на неї не видавався (а.с. 20).

Позивачами подано оголошення про недійсність втраченого свідоцтва про право власності на спірний житловий будинок, що підтверджено оголошенням у газеті «Арцизькі вітсі» від 23.11.2013 року (а.с. 22).

Відповідно до повідомлення КП «Арцизьке БТІ» від 06.07.2015 року, достовірну інформацію про власника спірного житлового будинку надати не можливо, у зв'язку зх. відсутністю у матеріалах інвентарної справи оригіналу документу про право власності на спірний житловий будинок, в БТІ не ведеться облік та реєстрація нерухомого майна, БТІ не є реєструючим органом (а.с. 40, 58).

Як видно з копії повідомлення державного нотаріуса Саратської районної державної нотаріальної контори Одеської області від 04.11.2014 року, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва на спадщину щодо майна ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок та рекомендовано звернутися до суду за захистом своїх прав (а.с. 21).

Згідно з п. 4 прикінцевих та перехідних положень ЦК України від 16 січня 2003 року, його положення застосовуються до цивільних відносин, що виникли до набрання ним чинності, крім того, згідно з п. 5 прикінцевих та перехідних положень цього ж ЦК, правила книги шостої (Спадкове право) ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання ним чинності. Також згідно з ч. 1 ст. 5 цього ж ЦК України, акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Таким чином, враховуючи, що власник спірного будинку ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 р., тобто те, що спадщина після смерті ОСОБА_3 відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_1 р., а також те, що після його смерті спадщина була прийнята, то суд в даному випадку вважає за необхідне при ухваленні даного рішення в частині прийняття або неприйняття спадщини керуватися положеннями ЦК Української РСР 1963 р.

Відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК України (1963 р.) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Як вбачається з матеріалів справи і це визнано та не оспорювалось в своїх заявах учасниками процесу, заявниця ОСОБА_4 була дружиною спадкодавця ОСОБА_3 та його спадкоємицею першої черги на підставі ч. 1 ст. 529 ЦК України (1963 р).

Згідно зі ст. 549 ЦК України (1963 р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив до управління або володіння спадковим майном.

Суд вважає, що факт прийняття спадщини у вигляді житлового будину АДРЕСА_1 ОСОБА_4 після смерті її чоловіка ОСОБА_3 знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, оскільки вона фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, - вона була зареєстрована та проживала постійно у будинку, який належав спадкодавцю ОСОБА_3

У зв'язку з наведеним суд вважає, що своїми діями заявниця ОСОБА_4 в силу наведених ст. ст. 529, 549 ЦК Української РСР 1963 р. фактично прийняла спадщину після смерті спадкодавця ОСОБА_3

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (ч.1 ст. 1297 ЦК України).

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на виконання вимог ч. 1 ст. 1297 ЦК України прийняли спадщину, звернувшись з відповідною заявою до державного нотаріуса Арцизької державної нотаріальної контори Одеської області після смерті ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року, яка на випадок своєї смерті зробила заповіт, яким усе своє майно заповіла у рівних долях ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с. 12), однак отримали відмову у видачі свідоцтва на спадщину щодо майна ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок та позивачам рекомендовано звернутися до суду за захистом своїх прав.

Таким чином, судом встановлено, що нотаріальне оформлення спадкових прав позивачів є неможливим з причин, які в силу смерті спадкодавця не можуть бути усунені, відтак, належність спадкодавцю прав на нерухоме майно підтверджується, право спадкоємця на спадщину визнається в судовому порядку.

На підставі вищевикладеного, суд доходить до висновку про можливість визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування на житловий будинок з дворовими спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1, який належав ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року та був успадкований ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Керуючись ст. 1216, ч. 1 ст. 1268, ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1297 ЦК України,

ст. ст. 10, 11, 60, 61, 158, 197, 209, 212-215 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування в рівних долях за кожним на житловий будинок з дворовими спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області через Арцизький районний суд Одеської області шляхом подання апеляційної скарги в десятиденний строк з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи судом апеляційної інстанції.

СУДДЯ

Арцизького районного суду С.П. Борисова