Справа № 524/1105/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.07.15 року,Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі:

головуючого судді Предоляк О.С.

при секретарі Коваль Т.М

з участю позивача ОСОБА_1, його представника - ОСОБА_2В, представника відповідача - ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства комерційний банк Приватбанк про розірвання договору, визнання зобов"язання виконаним,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1А звернувся в суд із вказаним позовом до публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк».

Зазначає, що між ним та ПАТ КБ «Приватбанк» укладено кредитний договір про відкриття карткового рахунку. Згідно умов зазначеного договору банк відкрив картковий рахунок та надав кредитну картку "Gold" № 5168 7423 0149, а він, в свою чергу, зобов'язувався сплачувати відсотки за користування коштами. У заяві зазначено, що кодовим словом є дівоче прізвище матері, а ідентифікація відбувається з паспортом.

22.03.2014 року внаслідок грабежу невідома особа заволоділа кредитною карткою № 5168 7423 0037 0149 та № 5168 7423 3030 0983, зарплатною карткою № 5168 7420 6077 9406 ПАТ КБ«Приватбанк». Цього ж дня, зателефонував та заблокував картрахунок № 5168 7423 0037 0149 та № 5168 7423 3030 0983, № 5168 7420 6077 9406. За фактом грабежу звернувся до правоохоронних органів та відомості про кримінальне правопорушення внесено до реєстру досудових розслідувань за № 0000911.

Вказує, що умови договору про обслуговування карткового рахунку він не порушував; картку, її реквізити, стікер, ПІН-код нікому не передавав; терміново проінформував Банк на гарячу лінію 3700 про викрадення картки та можливе незаконне її використання, просив заблокувати її, тому виконав всі положення п.п.1.1.2.1.2, 1.1.2.1.12. Правил.

Наголошує, що номер мобільного телефону зазначено лише як контактна інформація, мобільного телефону не губив, лише заблокував картку, ПІН код не змінював, а відтак, злочинець не мав змоги скористатись фінансовим телефоном.

Оскільки блокування карток здійснене 22.03.2014 року, будь-якої заяви про розблокування карток до банку не подавав, то відповідно до п. 1.1.5.13. зазначених вище Умов не несе будь-якої відповідальності за операції, що здійсненні після цього.

Натомість, відповідно до роздруківки, наданої банком, з його рахунку викрадено 10 730, 32 грн.

Повідомляє, що, працівниками «ПриватБанку» без його відома, за телефонним дзвінком з невідомого номеру - , не тільки розблоковано картки, але і змінено їх ПІН-код, що дало змогу невідомій особі користуватися коштами.

25.11.2014 року звернувся до банку з проханням розірвати кредитний договір щодо картки №370149, але банк відмовив.

Вказує на порушення, крім іншого, на п. 1.1.3.2.13 щодо права банку відмовитися від здійснення видаткових операцій за рахунком клієнта у випадку виникнення вмотивованих підозр щодо використання банку для зведення незаконних операцій.

На його думку банком істотно порушені умови кредитного договору щодо виконання доручення по зняттю кредитних коштів з картки клієнта, виданих неуповноваженою особою без дотримання передбачених банківськими правилами і Договором процедур, що надало боржнику можливість встановити факт видачі розпорядження не уповноваженою на те особою.

Недобросовісного виконання ним умов зберігання та використання самої картки не встановлено, а тому оспорюваний договір підлягає розірванню. Натомість одностороння зміна договору щодо порядку отримання коштів, а саме шляхів ідентифікації клієнта, способів безпеки, порядку зміни ПІН-коду, є істотним порушенням умов договору, коли внаслідок завданої шкоди сторона позбавляється того, на що вона розраховувала при його укладенні

Просить розірвати кредитний договір на отримання та користування спеціальним платіжним засобом № 370149, укладений між ПАТ КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_1 та визнати, що зобовязання ОСОБА_1 з ПАТ КБ "ПриватБанк" за кредитним договором на отримання та користування спеціальним платіжним засобом № 370149 є виконаним.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримує, просить задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 позов підтримує.

Представник відповідача ПАТ КБ "Приватбанк" ОСОБА_3 підтримує письмові заперечення. Посилався на відповідальність позичальника за збереження ідентифікаційних засобів доступу до рахунку, якими є кредитна картка та мобільний телефон з відповідною sim-картою, та відсутність порушень банком узгоджених сторонами умов договору банківських послуг. Просить у задоволенні позову відмовити за безпідставністю.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та зясувавши дійсні обставини справи, оцінивши докази в їх сукупності, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 26.06.2013 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 укладено договір про банківське обслуговування, що складається з підписаної позивачем Заяви, Пам'ятки клієнта, Умов та правил надання банківських послуг та Тарифів банку.

Згідно умов якого ОСОБА_1 отримав платіжну картку № 370149 із встановленим кредитним лімітом зі сплатою відсотків за користування у розмірі на суму залишку заборгованості за кредитом

22.03.2014 року, внаслідок крадіжки, невідома особа заволоділа вказаною карткою.

Цього ж дня з телефонного номеру позивача, який був зазначений ним в Анкеті-заяві, здійснено телефонний дзвінок за телефонним номером ПАТ КБ «Приватбанк» 3700 щодо блокування картки.

Як повідомив представник банку, відповідно до програмного комплексу 22.03.2014 о 21 год 20 хв. відбулась зміна фінансового телефону через банкомат/пост термінал.

22.03.2014 року в 21-45 картку заблоковано та розблоковано відповідно 23.03.2014 року в 07:22 год після звязку працівника банку із клієнтом за фінансовим телефоном.

Протягом 22-23.03.2015 року з картки № 5168 7423 0149, оформленої на ОСОБА_1 здійснено списання коштів у сумі 10 730, 32 грн.

ОСОБА_1 неодноразово звертався до керівництва ПАТ КБ «Приватбанк» з заявою про вчинення злочину (зняття з кредитної картки коштів), в якій виклав обставини, зокрема про те, що не здійснював зняття коштів, оплату товарів та телефонував на номер 3700 для заблокування картки.

24.03.2014 р. слідчим СВ Кременчуцького МВ УМВС України в Полтавській області зареєстрована заява ОСОБА_1 про кримінальне правопорушення про те, що 23.03.2014 р. невідома особа, таємно викрала грошові кошти у сумі 6250 грн., які належать ОСОБА_4, шляхом їх зняття. Розпочато досудове розслідування, яке станом на день розгляду справи триває.

Так, відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності врегульовані Законом України «Про захист прав споживачів» (далі - Закон), який встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Відповідно до п. 17 ст. 1 Закону, послуга - діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб.

Згідно ст.ст. 4, 22 вищевказаного Закону, споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на належну якість обслуговування…, звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав.

Відповідно до п.1.1.2.1.13. Умов та правил надання банківських послуг (далі - Умови) Клієнт зобов'язаний інформувати банк, а також правоохоронні органи про факти втрати карти, стікеру, ПІНу, сім-карти мобільного телефону, отримання повідомлення про їх незаконне використання. У разі настання вищевказаних випадків необхідно звернутися до відділення Банку за телефонами 3700 (безкоштовно) по Україні…

У випадку заперечення власником карти операцій, здійснених з використанням Карт, Стікеру PayPass або інформації, нанесеної на карті, власник карти зобов'язаний протягом тридцяти днів з моменту утримання грошових коштів з рахунку звернутися в Банк і заявити про операції що оспорюються і про причини заперечування, подати письмову заяву (у разі якщо вирішення питання передбачає дану необхідність) (п.1.1.2.1.13.1. Умов та правил).

Згідно п.1.1.2.1.21. Умов та правил, клієнт зобов'язаний негайно повідомляти Банк шляхом дзвінка до Колцентру (протягом 15 хвилин) інформацію, що стала відома Клієнту про втрату/викрадення Карти, Стікеру PayPass, сім-карти мобільного телефону, несанкціоновані транзакції по його рахунках (а також по рахунках 3-іх осіб).

Відповідно до п. 1.1.3.1.2. Умов та правил Банк зобов'язаний обслуговувати картрахунки в порядку та на умовах передбачених цим Договором, правилами Міжнародних платіжних систем, за якими обслуговуються картки, чинним законодавством.

Пунктом 1.1.3.1.7. Умов та правил передбачено, що Банк зобов'язаний в разі виникнення Овердрафта або одержання усного або письмового повідомлення Власника або Довіреної особи, переданого у порядку, передбаченому Правилами, про втрату/крадіжку Картки або про можливість несанкціонованого використання Картки третіми особами забезпечити призупинення розрахунків з використанням Картки.

Згідно п. 1.1.3.2.14. Банк має право зупинити проведення фінансової операції або призупинити видаткові операції за рахунком на термін, встановлений законодавством у разі, якщо така операція (операції) містить ознаки операцій, які підлягають фінансовому моніторингу відповідно до законодавства про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансування тероризму, а також в разі опротестування переказу держателем, емітентом або платіжною організацією платіжної системи та зобов'язаний зупинити проведення фінансової операції, якщо її учасником або вигодоодержувачем за нею є особа, яку включено до переліку осіб, пов'язаних із здійсненням терористичної діяльності або в щодо яких застосовано міжнародні санкції. У разі такого зупинення видаткових фінансових операцій прибуткові операції не припиняються. Зупинення фінансових операцій здійснюється на строки і в порядку, передбаченому чинним законодавством.

Пункт 2.1.1.10.10, п. 2.1.1.10.11. Умов та правил передбачено, що клієнт дає свою згоду на те, що за замовчуванням при видачі картки банк блокує можливість використання карти в мережі Інтернет, а також при здійсненні ризикових операцій у країні та за кордоном.

Клієнт може отримати можливість здійснення операцій електронної комерції та мото-операцій, як в рахунок використання власних коштів, так і в рахунок використання кредитних коштів, розміщених на кредитній картці. При подачі клієнтом заявки в системі Приват-24 на розблокування карткового рахунку банк приймає рішення про зміну режиму використання картки.

Відповідно до п. 2.1.1.11.6. Умов та правил, суми коштів по операціях, які оскаржуються держателем, повертаються на Картрахунок до повного врегулювання питання з протилежною стороною - банком який представив операцію.

Матеріалами справи підтверджено, що 22-23.03.2015 року з картки №370149, оформленої на ОСОБА_1, було здійснено списання коштів у сумі 10 730,32 грн. (а.с.5).

Цього ж дня позивачем здійснено телефонний дзвінок за телефонним номером ПАТ КБ «Приватбанк» 3700 щодо заблокування картки.

Позивач вказує, що не подавав заяв на розблокування карткового рахунку для його використання, а також в системі Приват-24, на підтвердження своїх вимог надав документи щодо звернення до Банку та правоохоронних органів, повідомив щодо телефонного дзвінка, здійснених на номер Банку 3700 для заблокування картки після її несанкціонованого використання третіми особами, і дана обставина відповідачем не спростована.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст. 1051 ЦК України, позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором.

Відповідно до ст.ст. 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: зокрема визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст. ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

В Рішенні Конституційного Суду України від 7 липня 2013 року наголошено щодо особи споживача, як слабкої сторони у договорі, яка підлягає особливому правовому захисту з урахуванням принципів справедливості, добросовісності і розумності.

У п. 6.11 умов і правил надання банківських послуг зазначено, що клієнт зобов'язаний інформувати банк, а також правоохоронні органи, у разі втрати картки, ПІНа, чи у разі отримання повідомлення про їх незаконне використання. При настанні вказаних випадків необхідно звернутися у відділення банку, в якому обслуговується картка, чи по телефону.

Доказів про те, що ОСОБА_1 не виконав зазначених умов, ПАТ КБ «ПриватБанк» не надав.

З скріншоту наданого представником відповідача до заперечень ( а.с. 137) вбачається, що пластикові карти ПАТ КБ "Приватбанк" мають декілька статусів.

22 березня 2014 року о 21.45 год. В ПАТ КБ «Приватбанк» зареєстрована заявка № ID-140322S136859RSRQHZ з приміткою : за повідомлення клієнта «карту викрадено» по карті № 370149 .

Працівником банку оброблена вищевказана заява та встановлено на карту № 370149 статус «donothonor», що означає «не обслуговувати». При цьому, вищевказаний статус можливо змінити з терміналу або банкомату ввівши в пункті «мої данні»,що знаходиться зліва на дисплеї банкомату або терміналу номер телефону, після чого на зазначений номер приходить смс повідомлення з кодом-підвереженням, за допомогою якого можливо змінити статус карти та особистий пін-код, як це зазначено на офіційному сайті ПАТ КБ «Приватбанк» (https://auth.privatbank.ua/info/cfp.html).

Щодо статусу карти «lost», який повинен встановлюватись при втраті або викраденні карти, то з скріншотів наданих представником відповідача, не вбачається можливості зміни вищевказаного статусу карти за допомогою терміналу або банкомату. При цьому, суд самостійно не має можливості перевірити дані надані представником відповідача, оскільки скріншоти надані з програми, яка функціонує в ПАТ КБ «Приватбанк», та має обмежений доступ. При написанні електронної адреси вказаної в скріншоті браузер не знаходить такої сторінки в мережі інтернеті.

Договором від 26.06.2013 року та Умовами і правилами надання банківських послуг не передбачено порядку розірвання договору за ініціативою позивача.

Таким чином, оскільки відповідач своєї згоди на розірвання договору не давав, то він може бути розірваний лише у судовому порядку.

За змістом ст. 653 ЦК України у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов'язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.

У силу зазначених правових норм, за загальним правилом, розірвання договору припиняє його дію на майбутнє і не скасовує сам факт укладення та дії договору включно до моменту його розірвання, а також залишає у дії окремі його умови щодо зобов'язань сторін, спеціально передбачені для застосування на випадок порушення зобов'язань і після розірвання договору, виходячи з характеру цього договору.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

В силу вимог ч.4 ст.652 ЦК України, зміна договору у зв'язку з істотною зміною обставин допускається за рішенням суду у виняткових випадках, коли розірвання договору суперечить суспільним інтересам або потягне для сторін шкоду, яка значно перевищує втрати, необхідні для виконання договору на умовах, змінених судом.

Як встановлено у судовому засіданні, кредитна картка викрадена у позивача ОСОБА_1 22.03.2014 року, однак ПАТ КБ "ПриватБанк" кредитний договір у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку припиненим не вважає і продовжував нараховувати заборгованість по даному договору, в тому числі проценти і штрафи.

Встановивши ці обставини, суд приходить до висновку, що одностороння зміна Договору щодо порядку отримання коштів, а саме шляхів ідентифікації клієнта, способів безпеки, порядку зміни ПІН-коду, є істотним порушенням умов Договору, коли внаслідок завданої шкоди сторона позбавляється того, на що вона розраховувала при його укладенні.

Відповідачем порушено законодавство про захист прав споживачів, положення Договору про надання банківських послуг, що свідчить про порушення прав позивача як споживача фінансових послуг.

Щодо вимоги позивача про визнання зобовязання позивача перед ПАТ КБ "ПриватБанк" за кредитним договором на отримання та користування спеціальним платіжним засобом № 370149 виконаним не відповідає вимогам цивільного законодавства.

Способи захисту порушеного права передбачені статтею 22 ЦК, серед яких є можливість відшкодування збитків, якими відповідно до підпункту 1 частини 2 статті 22 ЦК є і ті втрати, які особа мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Таких вимог позивач не заявляв.

Судові витрати підлягають розподілу згідно ст.. 88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 651, 653, 654 ЦК України, ст.ст. 14, 57 - 59, 60, 208, 209, 212 - 215, 218, 223 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства комерційний банк Приватбанк про розірвання договору, визнання зобов"язання виконаним задовольнити частково.

Розірвати кредитний договір на отримання та користування спеціальним платіжним засобом № 370149, укладений між публічним акціонерним товариством комерційний банк Приватбанк та ОСОБА_1.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з публічного акціонерного товариства комерційний банк Приватбанк на користь держави судовий збір в розмірі 243, 60 грн.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного Суду Полтавської області через Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів.

Рішення набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги або розгляду справи Апеляційним судом, якщо рішення не скасовано.

Суддя: