У х в а л а

іменем україни

10 червня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Карпенко С.О.,

суддів: Амеліна В.І., Гончара В.П.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за скаргою ОСОБА_1 на постанову державного виконавця Хлебнікова О.В. відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Одеській області про відкриття виконавчого провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 8 липня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 17 листопада 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду із вказаною скаргою, в якій просила визнати неправомірними дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Одеській області Хлебнікова О.В. щодо відкриття виконавчого провадження та скасувати постанову від 10 квітня 2014 року про відкриття виконавчого провадження.

Посилалась на те, що 14 вересня 2011 року Приморський районний суд м. Одеси видав виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_2, ОСОБА_7 на користь ПАТ «ВТБ Банк» коштів. Заява про примусове виконання цього виконавчого листа подана стягувачем 9 квітня 2014 року, тобто після спливу річного строку, встановленого ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження».

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 8 липня 2014 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 17 листопада 2014 року, у задоволенні скарги відмовлено.

У касаційній скарзі заявник просить скасувати ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 8 липня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 17 листопада 2014 року, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

За змістом ч. 1 ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні судів першої та апеляційної інстанції чи відкинуті ними, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу та про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи у задоволенні скарги, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, виходив з того, що заявником не надано доказів на спростування переривання строків пред'явлення виконавчого листа до виконання, тому оскаржувана постанова винесена у відповідності до вимог ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження».

Наведені у касаційній скарзі доводи висновків судів не спростовують, ухвала Приморського районного суду м. Одеси від 8 липня 2014 року та ухвала апеляційного суду Одеської області від 17 листопада 2014 року постановлені з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 8 липня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 17 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий С.О.Карпенко
Судді: В.І.Амелін В.П.Гончар