АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 213/784/14-ц Головуючий в 1-й інстанції
Провадження №22ц/774/222/К/15 суддя Попов В.В.
Категорія - 48 (І) Суддя-доповідач - Зубакова В.П.
УХВАЛА

Іменем України

14 січня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Зубакової В.П.

суддів - Бондар Я.М., Соколан Н.О.

при секретарі - Трофименко О.О.

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_2 на рішення Інгулецького районного суду м.Кривого Рогу від 04 грудня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання майна об'єктом права спільної сумісної власності, розподіл майна подружжя та визнання права власності на 1/2 частину квартири, виділення в натурі 1/2 частини квартири, як спільної сумісної власності подружжя, визнання права власності на 1/2 частину банківських вкладів подружжя.

Особи, які беруть участь у розгляді справи:

представник позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_4, -

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2014 року позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання майна об'єктом права спільної сумісної власності, розділ майна подружжя та визнання права власності на 1/2 частину квартири, виділення в натурі 1/2 частини квартири, як спільної сумісної власності подружжя, визнання права власності на 1/2 частину банківських вкладів подружжя, посилаючись на те, що вона перебувала з відповідачем у фактичних шлюбних відносинах з травня 1995 року. 12.11.1999 року сторони зареєстрували шлюб. Під час спільного проживання у березні 1998 року ними було придбано квартиру АДРЕСА_1 на підставі угоди обміну з доплатою 2 000 доларів США, право власності на яку було зареєстровано за відповідачем. Під час перебування у зареєстрованому шлюбі на ім'я відповідача ОСОБА_3 в установах банку було відкрито кілька рахунків, на яких зберігалися їх спільні кошти.

На теперішній час шлюб між сторонами розірвано, однак вони не можуть у добровільному порядку досягти згоди щодо поділу спільного майна, у зв'язку з чим позивач, уточнивши позовні вимоги, просила суд:

- встановити факт проживання однією сім'єю ОСОБА_2 з ОСОБА_3 без шлюбу з травня 1995 р. по 12.11.1999 р.;

- визнати двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 об'єктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_3;

- визнати банківський вклад згідно до Згідно до Договору про відкриття зарплатного карткового рахунку НОМЕР_2 в рамках пакету послуг № 1591147 від 23.07.2010 р. відкритий картковий рахунок НОМЕР_3 у Публічному Акціонерному Товаристві "Комерційний Банк "Надра", МФО 308764, на ім'я ОСОБА_3 об'єктом права спільної сумісної власності;

- визнати банківський вклад згідно до Договору строкового банківського вкладу (депозиту) № 1390210 від 19.09.2011 р. про відкриття поточного рахунку було відкритий поточний рахунок НОМЕР_2 на суму 5000 грн. у відділенні № 948 Філії Публічного Акціонерного Товариства "Комерційний Банк "Надра" на ім'я ОСОБА_3 об'єктом права спільної сумісної власності;

- визнати банківський вклад згідно до Договору про відкриття зарплатного карткового рахунку НОМЕР_2 в рамках пакету послуг № 1591147 від 26.07.2012 р. відкритий картковий рахунок НОМЕР_3 у Публічному Акціонерному Товаристві "Комерційний Банк "Надра", МФО 308764, на ім'я ОСОБА_3 об'єктом права спільної сумісної власності;

- визнати банківський вклад згідно до Договору SAMDN5704 "Вклад "Пенсійний накопичувальний" від 30.03.2011 р. відкритий поточний рахунок НОМЕР_4 у Публічному Акціонерному Товаристві "Комерційний Банк "Приватбанк", МФО 305750, ЄДРПОУ на ім'я ОСОБА_3 об'єктом права спільної сумісної власності;

- визнавати банківський вклад згідно до Договору SAMDN5704 "Вклад "Пенсійний накопичувальний" від 30.03.2011 р. відкритий поточний рахунок НОМЕР_4 у Публічному Акціонерному Товаристві "Комерційний Банк "Приватбанк", МФО 305750, ЄДРПОУ на ім'я ОСОБА_3 об'єктом права спільної сумісної власності;

- визнати банківський вклад згідно до Договору SAMDN5331 "Вклад "Універсальний" від 16.10.2012 р. відкритий поточний рахунок НОМЕР_5 у Публічному Акціонерному Товаристві "Комерційний Банк "Приватбанк", МФО 305750, ЄДРПОУ на ім'я ОСОБА_3 об'єктом права спільної сумісної власності;

Розділити у судовому порядку спільне майно подружжя, а саме:

- двокімнатну квартиру АДРЕСА_1, між ОСОБА_2 та ОСОБА_3;

- банківський вклад згідно до Згідно до Договору про відкриття зарплатного карткового рахунку НОМЕР_2 в рамках пакету послуг № 1591147 від 23.07.2010 р. відкритий картковий рахунок НОМЕР_3 у Публічному Акціонерному Товаристві "Комерційний Банк "Надра", МФО 308764, на ім'я ОСОБА_3;

- банківський вклад згідно до Договору строкового банківського вкладу (депозиту) №1390210 від 19.09.2011 р. про відкриття поточного рахунку було відкритий поточний рахунок НОМЕР_2 на суму 5000 грн. у відділенні № 948 Філії Публічного Акціонерного Товариства "Комерційний Банк "Надра" на ім'я ОСОБА_3;

- банківський вклад згідно до Договору про відкриття зарплатного карткового рахунку НОМЕР_2 в рамках пакету послуг № 1591147 від 26.07.2012 р. відкритий картковий рахунок НОМЕР_3 у Публічному Акціонерному Товаристві "Комерційний Банк "Надра", МФО 308764, на ім'я ОСОБА_3;

- банківський вклад згідно до Договору SAMDN5704 "Вклад "Пенсійний накопичувальний" від 30.03.2011 р. відкритий поточний рахунок НОМЕР_4 у Публічному Акціонерному Товаристві "Комерційний Банк "Приватбанк", МФО 305750, ЄДРПОУ на ім'я ОСОБА_3;

- банківський вклад згідно до Договору SAMDN5704 "Вклад "Пенсійний накопичувальний" від 30.03.2011 р. відкритий поточний рахунок НОМЕР_4 у Публічному Акціонерному Товаристві "Комерційний Банк "Приватбанк", МФО 305750, ЄДРПОУ на ім'я ОСОБА_3;

- банківський вклад згідно до Договору SAMDN5331 "Вклад "Універсальний" від 16.10.2012 р. відкритий поточний рахунок НОМЕР_5 у Публічному Акціонерному Товаристві "Комерційний Банк "Приватбанк", МФО 305750, ЄДРПОУ на ім'я ОСОБА_3;

Визнати за ОСОБА_2 право власності на:

- 1/2 частину двокімнатної квартири АДРЕСА_1;

- 1/2 частину банківського вкладу згідно до Згідно до Договору про відкриття зарплатного карткового рахунку НОМЕР_2 в рамках пакету послуг № 1591147 від 23.07.2010 р. відкритого картковий рахунок НОМЕР_3 у Публічному Акціонерному Товаристві "Комерційний Банк "Надра", МФО 308764, на ім'я ОСОБА_3;

- 1/2 частину банківського вкладу згідно до Договору строкового банківського вкладу (депозиту) № 1390210 від 19.09.2011 р. про відкриття поточного рахунку відкритого поточний рахунок НОМЕР_2 на суму 5000 грн. у відділенні № 948 Філії Публічного Акціонерного Товариства "Комерційний Банк "Надра" на ім'я ОСОБА_3;

- 1/2 частину банківського вкладу згідно до Договору про відкриття зарплатного карткового рахунку НОМЕР_2 в рамках пакету послуг № 1591147 від 26.07.2012 р. відкритого картковий рахунок НОМЕР_3 у Публічному Акціонерному Товаристві "Комерційний Банк "Надра", МФО 308764, на ім'я ОСОБА_3;

- 1/2 частину банківського вкладу згідно до Договору SAMDN5704 "Вклад "Пенсійний накопичувальний" від 30.03.2011 р. відкритого поточний рахунок НОМЕР_4 у Публічному Акціонерному Товаристві "Комерційний Банк "Приватбанк", МФО 305750, ЄДРПОУ на ім'я ОСОБА_3;

- 1/2 частину банківського вкладу згідно до Договору SAMDN5704 "Вклад "Пенсійний накопичувальний" від 30.03.2011 р. відкритого поточний рахунок НОМЕР_4 у Публічному Акціонерному Товаристві "Комерційний Банк "Приватбанк", МФО 305750, ЄДРПОУ на ім'я ОСОБА_3;

- 1/2 частину банківського вкладу згідно до Договору SAMDN5331 "Вклад "Універсальний" від 16.10.2012 р. відкритого поточний рахунок НОМЕР_5 у Публічному Акціонерному Товаристві "Комерційний Банк "Приватбанк", МФО 305750, ЄДРПОУ на ім'я ОСОБА_3;

- стягнути з відповідача на її користь сплачений судовий збір у сумі 609 грн.

Рішенням Інгулецького районного суду м.Кривого Рогу від 04 грудня 2014 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Визнано банківський вклад за Договором SAMDN5331 Вклад "Універсальний" від 16.10.2012 року, по відкритому поточному рахунку НОМЕР_5 у Публічному Акціонерному Товаристві "Комерційний Банк "Приватбанк", МФО 305750, ЄДРПОУ на ім'я ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, спільною сумісною власністю подружжя - ОСОБА_3 та ОСОБА_2.

Розділено спільну сумісну власність подружжя - ОСОБА_3 та ОСОБА_2 - банківський вклад за Договором SAMDN5331 Вклад "Універсальний" від 16.10.2012 року, по відкритому поточному рахунку НОМЕР_5 у Публічному Акціонерному Товаристві "Комерційний Банк "Приватбанк", МФО 305750, ЄДРПОУ на ім'я ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину банківського вкладу за Договором SAMDN5331 Вклад "Універсальний" від 16.10.2012 року, по відкритому поточному рахунку НОМЕР_5 у Публічному Акціонерному Товаристві "Комерційний Банк "Приватбанк", МФО 305750, ЄДРПОУ на ім'я ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в розмірі - 358 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про задоволення її позову у повному обсязі, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин справи. Так, судом не враховано, що квартира АДРЕСА_1 є спільною сумісною власністю подружжя, оскільки придбана за час спільного проживання за участю позивача, якою було продано у лютому 1998 році легковий автомобіль ВАЗ 21011 та капітальний гараж. За час перебування сторін у шлюбі вартість спірної квартири суттєво збільшилася, у тому числі й за рахунок вкладених у неї коштів позивача на проведення євроремонту.

Судом не було враховано, що за період шлюбу сторони зберігали свої кошти в установах банку, а тому всі банківські вклади відкриті на ім'я відповідача підлягають поділу між подружжям.

Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_4, який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Судом встановлено, що в період з 12 листопада 1999 року по 20 грудня 2012 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі

До реєстрації шлюбу ОСОБА_3, на підставі Свідоцтва на право власності на житло № 1657-а від 19.11.1997 р. виданого органом приватизації ВАТ "Інгулецький ГЗК", належала однокімнатна квартири АДРЕСА_3.

У відповідності до Угоди обміну нерухомості від 03.03.1998 р. було здійснено обмін однокімнатної квартири АДРЕСА_3 на двокімнатну квартиру АДРЕСА_1.

Відмовляючи в задоволенні позову про визнання факту проживання однією сім'єю, визнання права спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1, її поділ та визнання за позивачем ОСОБА_2 права власності на її 1/2 частину, суд першої інстанції виходив з недоведеності позивачем заявлених вимог.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Спір між сторонами виник з приводу нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1, право приватної власності на яку зареєстровано на ім'я ОСОБА_3. Вказану квартиру позивач вважає спільною сумісною власністю її та відповідача по справі, оскільки остання придбана в період знаходження її та відповідача в фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу.

Оскільки спірні правовідносини виникли між сторонами до 01.01.01.2004 року, тобто під час дії Кодексу про шлюб та сім'ю України 1969 року, то порядок набуття спільного майна та його правовий режим визначається за нормами діючого на той час законодавства, яке ці відносини регулює.

Відповідно до чинного на період з 1995 року і до 01 січня 2004 року законодавства спільною сумісною власністю є майно, нажите подружжям за час шлюбу (ст. 16 Закону України "Про власність", ст. 22 КпШС України); майно, придбане внаслідок спільної праці членів сім'ї чи майно, що є у власності осіб, які ведуть селянське (фермерське) господарство, якщо письмовою угодою відповідно між членами сім'ї чи членами селянського (фермерського) господарства не передбачено інше або майно, придбане внаслідок спільної праці громадян, що об'єдналися для спільної діяльності, коли укладеною між ними письмовою угодою визначено, що воно є спільною сумісною власністю (п. 1 ст. 17, ст. 18, п. 2 ст. 17 Закону "Про власність"); квартира (будинок), кімнати в квартирах та одноквартирних будинках, передані при приватизації з державного житлового фонду за письмовою згодою членів сім'ї наймача у їх спільну сумісну власність (ст. 8 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду").

В інших випадках спільна власність громадян є частковою. Якщо розмір часток у такій власності не було визначено і учасники спільної власності при надбанні майна не виходили з рівності їх часток, розмір частки кожного з них визначається ступенем його участі працею й коштами у створенні спільної власності (п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" від 22.12.1995 року № 20 з подальшими змінами).

Оскільки сторони в зареєстрованому шлюбі не перебували, то виходячи з вищенаведеного із урахуванням вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України, позивач ОСОБА_2 зобов'язана була довести, надавши суду докази відповідно до положень ст.ст. 58, 59 ЦПК України, що квартира АДРЕСА_1 створена за рахунок спільної праці та її трудової участі, або що між нею та відповідачем мається письмова домовленість про створення спільної сумісної власності, а тому у відповідності до ст. 17 Закону України "Про власність", чинного на час виникнення спірних правовідносин, є спільною сумісною власністю.

Однак вказаних доказів ані суду першої, ані апеляційної інстанцій позивачем надано не було.

Доводи апеляційної скарги про придбання спірної квартири також й за особисті гроші позивача, отримані від продажу у лютому 1998 року легкового автомобіля ВАЗ 21011 та капітального гаражу, колегією суддів відхиляються, оскільки вони не підтверджені жодними письмовими доказами (а.с. 238), а посилання на пояснення свідків у даному випадку не є належним доказом у розумінні ст. 58 ЦПК України, оскільки у судовому засіданні першої інстанції свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які є братом та сестрою позивача, підтверджуючи факт продажу нею автомобіля та гаражу, не були одностайними щодо року здійснення такої продажі та не повідомляли суду достовірних даних про те, що їм відомо про придбання спірної квартири саме за кошти отримані від продажу зазначеного майна. Крім того, свідок ОСОБА_5 взагалі зазначив, що сторони не вели спільного бюджету та кошти на придбання спірної квартири витрачала лише його сестра, а тому колегія суддів критично відноситься до пояснень цих свідків.

Сам по собі факт спільного проживання сторін без реєстрації шлюбу, на що посилається позивачка ОСОБА_2, не може бути підставою для визнана за нею права власності на 1/2 частину квартири, оскільки діючим на час виникнення спірних правовідносин законодавством не передбачалося врегулювання питання права на майно жінки та чоловіка які проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою. Це питання врегульовано в ст. 74 Сімейного кодексу України, який набрав чинності з 01.01.2004 року, тобто після виникнення спірних правовідносин.

Аналогічно не може бути й підставою для визнана за ОСОБА_2 права власності на 1/2 частину квартири факт користування нею останньою та сплата комунальних послуг, що є підтвердженням реалізації нею своїх прав та виконання обов'язків як члена сім'ї власника квартири у відповідності до норм ЖК України.

Відхиляються колегією судів й доводи апеляційної скарги про те, що за час перебування сторін у шлюбі вартість спірної квартири суттєво збільшилася, у тому числі й за рахунок вкладених у неї коштів позивача на проведення євроремонту.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 62 СК України (що кореспондується з положеннями ст. 25 КпШС України) якщо майно дружини, чоловіка за час шлюбу істотно збільшилося у своїй вартості внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого з подружжя, воно у разі спору може бути визнане за рішенням суду об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

За змістом зазначеної норми особисте майно дружини, чоловіка може бути визнане об'єктом права спільної сумісної власності подружжя за наявності сукупності таких умов, як істотність збільшення вартості майна, збільшення такої вартості саме за час шлюбу, а також за наявності спільних трудових чи грошових затрат обох з подружжя або затрат другого з подружжя.

Для застосування передбачених зазначеною статтею правил збільшення вартості майна повинно відбуватися якраз внаслідок затрат подружжя, незалежно від інших факторів, (зокрема, тенденцій до загального подорожчання чи здешевлення конкретного майна) і наявним повинно бути істотне збільшення вартості майна як об'єкта внаслідок значного покращення його якісних характеристик.

Сам по собі факт здійснення подружжям чи одним з них поточного чи навіть капітального ремонту дошлюбної житлової квартири, що належить іншому з них ще не може бути достатньою підставою для визнання цієї квартири спільною власністю, адже всі дорослі члени сім'ї мають піклуватися про підтримання житлової квартири в якій вони проживають на правах членів сім'ї у належному стані, а при перевищенні такого свого обов'язку - мають право на відшкодування понесених затрат.

Як вбачається з висновку судової будівельно-технічної експертизи №438 від 28.07.2014 року, при встановленні ринкової вартості спірної квартири було використано підхід порівняння аналогів продажу (а.с. 165-172). Таким чином, позивачем не доведено, що квартира істотно збільшилася у своїй вартості саме внаслідок здійснених за період шлюбу поліпшень, а не тенденцій до загального подорожчання об'єктів нерухомості, а за відсутності доказів такої суттєвої ознаки як істотність збільшення вартості квартири за рахунок позивача відсутні і підстави для визнання такого майна спільною сумісною власністю.

Задовольняючи позовні вимоги в частині визнання спільною сумісною власністю банківського вкладу за Договором SAMDN5331 Вклад "Універсальний" від 16.10.2012 року, по відкритому поточному рахунку НОМЕР_5 у ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" на ім'я ОСОБА_3 та відмовляючи в задоволенні позовних вимог про поділ інших банківських вкладів, суд першої інстанції виходив з того, що поділу між подружжям підлягає лише майно, наявне на час припинення шлюбних відносин.

Колегія судді погоджується з такими висновками суду з огляду на наступне.

Стаття 60 СК України презумує виникнення права спільної сумісної власності подружжя на майно, якщо воно набуте ними за час шлюбу.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.п. 23, 24 Постанови від 21 грудня 2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. До складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї (ч. 4 ст. 65 СК України).

Як вірно встановлено судом першої інстанції та не спростовано у суді апеляційної інстанції, станом на 20.12.2012 року (припинення шлюбних відносин) грошові кошти на ім'я відповідача ОСОБА_3 наявні лише на банківському вкладі за Договором SAMDN5331 Вклад "Універсальний" від 16.10.2012 року (а.с. 137, 141, 145, 216-217, 135, 138, 160), а на інших рахунках залишок складає 0,00 грн., а тому вони не можуть бути поділені між подружжям.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, не можуть бути взяті до уваги колегією суддів, оскільки вони фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте відповідно до вимог ст. 212 ЦПК України оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена. Судом першої інстанції повно та всебічно досліджені обставини справи, перевірені письмові докази та надано їм належну оцінку.

Таким чином, установивши дійсні обставини справи, суд першої інстанції дав належну оцінку зібраним доказам, правильно застосував норми матеріального права, не допустив порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення спору, та дійшов обґрунтованого висновку, що позовні вимоги позивачем не доведені, не обґрунтовані, а тому немає підстав для задоволення позову.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає рішення суду ухваленим з дотриманням норм матеріального і процесуального права, яке зміні чи скасуванню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія судів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Інгулецького районного суду м.Кривого Рогу від 04 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: