У Х В А Л А

14 вересня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України в складі

суддів:Яреми А.Г., Романюка Я.М.,Сеніна Ю.Л.,
розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд рішення Орджнікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 10 грудня 2012 року, ухвал Апеляційного суду Дніпропетровської області від 18 лютого 2013 року, Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 березня 2013 року, Орджнікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 6 травня 2015 року, Апеляційного суду Дніпропетровської області від 2 червня 2015 року, Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 червня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про встановлення факту спільного проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, визнання права власності,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 10 грудня 2012 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 18 лютого 2013 року, позов ОСОБА_5 задоволено. Встановлено факт проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_5 та ОСОБА_4 з 1 січня 2004 року по день реєстрації шлюбу - 26 травня 2006 року. Визнано квартиру за адресою: АДРЕСА_1, та жилий будинок за адресою: АДРЕСА_2, об'єктом права спільної сумісної власності ОСОБА_5 та ОСОБА_4 Визнано за ОСОБА_5 право власності на Ѕ частку вказаних квартири та жилого будинку. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 березня 2013 року у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на вказані судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій відмовлено.

У квітні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду першої інстанції з заявою про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 10 грудня 2012 року.

Ухвалою Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 6 травня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 2 червня 2015 року, в задоволенні заяви ОСОБА_4 про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 10 грудня 2012 року відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 червня 2015 року у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на зазначені ухвали судів першої та апеляційної інстанцій відмовлено.

У заяві ОСОБА_4 про перегляд судових рішень порушується питання про скасування рішення Орджнікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 10 грудня 2012 року, ухвал Апеляційного суду Дніпропетровської області від 18 лютого 2013 року, Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 березня 2013 року, Орджнікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 6 травня 2015 року, Апеляційного суду Дніпропетровської області від 2 червня 2015 року, Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 червня 2015 року та закриття провадження у справі або передачу справи на новий розгляд з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України: неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Для прикладу наявності зазначених підстав подання заяви про перегляд судового рішення ОСОБА_4 посилається на ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2011 року, 28 вересня 2011 року, 25 квітня 2013 року.

Перевіривши доводи заявника, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що необхідність відкриття провадження у справі за вказаною заявою відсутня та в допуску справи до провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана з підстави неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

Постановляючи ухвалу про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_4 про перегляд рішення Орджнікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 10 грудня 2012 року у зв'язку з нововиявленими обставинами, суд першої інстанції, з висновками якого погодилися і суди апеляційної та касаційної інстанцій, застосовував норми процесуального законодавства щодо провадження у зв'язку з нововиявленими обставинами, зокрема статтю 361 ЦПК України.

В ухвалах колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2011 року та 28 вересня 2011 року, що надані заявником як приклад, предметом розгляду та вирішення по суті суду касаційної інстанції був поділ майна, набутого особами під час шлюбу. Судове рішення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 квітня 2013 року, що надане заявником як приклад, є ухвалою про відкриття касаційного провадження у справі та не містить правових висновків суду касаційної інстанції щодо застосування норм права.

Порівняння змісту указаних для прикладу судових рішень зі змістом судового рішення, про перегляд якого подано заяву, не дає підстав для висновку про те, що суд касаційної інстанції під час розгляду двох чи більше справ за тотожних предмета спору, підстав позову та за аналогічних обставин і однакового регулювання нормами матеріального права спірних правовідносин дійшов протилежних висновків щодо заявлених вимог.

У зв'язку з цим, підстава для перегляду судового рішення у зв'язку з неоднаковим застосуванням судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, передбачена пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України, відсутня.

Ураховуючи наведене, вважати зазначену заяву обґрунтованою немає підстав.

Крім того, згідно з частинами першою та четвертою статті 356 ЦПК України заява про перегляд судових рішень подається протягом трьох місяців з дня ухвалення судового рішення, щодо якого подано заяву про перегляд, або з дня ухвалення судового рішення, на яке здійснюється посилання на підтвердження підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 355 цього Кодексу, якщо воно ухвалено пізніше, але не пізніше одного року з дня ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява.

Оскільки ОСОБА_4 звернувся до Верховного Суду України із заявою про перегляд судового рішення у серпні 2015 року, а одна з ухвал суду касаційної інстанції, яку заявник просить переглянути, постановлена 19 березня 2013 року, то ОСОБА_4 пропущено встановлений статтею 356 ЦПК України річний строк для подання заяви про перегляд судових рішень. Клопотання про поновлення зазначеного процесуального строку заявником не подавалося.

Відповідно до частини другої статті 72 ЦПК України документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, якщо суд за клопотанням особи, що їх подала, не знайде підстав для його поновлення.

Керуючись статтями 72, 355, 356, 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Заяву ОСОБА_4 в частині перегляду рішення Орджнікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 10 грудня 2012 року, ухвал Апеляційного суду Дніпропетровської області від 18 лютого 2013 року та Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 березня 2013 року залишити без розгляду.

У допуску до провадження Верховним Судом України справи за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про встановлення факту спільного проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, визнання права власності за заявою ОСОБА_4 в частині про перегляд ухвал Орджнікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 6 травня 2015 року, Апеляційного суду Дніпропетровської області від 2 червня 2015 року, Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 червня 2015 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: А.Г. Ярема
Я.М. Романюк Ю.Л. Сенін