Справа №487/238/15-ц 28.05.2015 28.05.2015 28.05.2015
Провадження № 22ц-784/1388/15 Головуючий у 1-й інстанції Біцюк А.В. Категорія 53 Доповідач апеляційного суду Кушнірова Т.Б.
Рішення

Іменем України

28 травня 2015 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого - Кушнірової Т.Б.,

суддів: Базовкіної Т.М., Яворської Ж.М.,

при секретарі Романенко Ю.О.,

за участю:

- представників позивачів Павлова К.О., Надіч Н.Д.,

- представників відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_5,

- представника третьої особи по справі ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою

ОСОБА_7

на рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 21 квітня 2015 року

за позовом

Комплексної дитячо-юнацької спортивної школи до ОСОБА_7, Миколаївської обласної організації фізкультурно-спортивного товариства «Україна»

про

визнання незаконним та скасування розпорядження,

в с т а н о в и л а:

У січні 2015 року Комплексна дитячо-юнацька спортивна школа звернулася в суд з позовом до ОСОБА_7, Миколаївської обласної організації фізкультурно-спортивного товариства «Україна» про визнання незаконним та скасування розпорядження.

Позивач зазначав, що головою Миколаївської обласної організації фізкультурно - спортивного товариства «Україна» було видано розпорядження № 1 від 01 квітня 2014 року про прийняття ОСОБА_7 на посаду директора Комплексної дитячо-юнацької спортивної школи.

Посилаючись на те, що вказане розпорядження видано без погодження кандидатури ОСОБА_7 з Управлінням з питань фізичної культури і спорту облдержадміністрації, як це передбачено п.3.6 Статуту Комплексної дитячо-юнацької спортивної школи, позивач просив про задоволення позову.

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 21 квітня 2015 року позов задоволено.

Визнано незаконним та скасовано розпорядження № 1 від 01 квітня 2014 року Миколаївської обласної організації фізкультурно-спортивного товариства «Україна» про прийняття ОСОБА_7 на посаду директора Комплексної дитячо-юнацької спортивної школи.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню із наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд виходив із того, що розпорядження Миколаївської обласної організації фізкультурно - спортивного товариства «Україна» про прийняття ОСОБА_7 на посаду директора Комплексно дитячо-юнацької спортивної школи є незаконним, оскільки його призначення на вказану посаду не було погоджено з Управлінням з питань фізичної культури і спорту облдержадміністрації.

Проте з такими висновками суду погодитися не можна.

Судом встановлено, що відповідно до Статуту Комплексної дитячо-юнацької спортивної школи (далі -КДЮСШ), затвердженого Миколаївською обласною радою фізкультурно-спортивного товариства «Україна» 29 квітня 2009 року та зареєстрованого виконавчим комітетом Миколаївської міської ради 07 липня 2009 року, засновником КДЮСШ є Миколаївська обласна рада фізкультурно-спортивного товариства «Україна».

Положенням про дитячо-юнацьку спортивну школу, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2008 року №993 (далі - Положення), визначено, що спортивна школа у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, актами Президента України і Кабінету Міністрів України, наказами Мінмолодьспорту, МОН, інших центральних органів виконавчої влади, рішеннями місцевих органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування, цим Положенням і власним статутом.

Згідно п.40 Положення безпосереднє керівництво спортивною школою здійснює директор, який призначається на посаду (звільняється з посади) засновником (власником) відповідно до законодавства.

Пунктом 3.6 Статуту передбачено, що призначення на посаду директора КДЮСШ здійснюється головою Миколаївської обласної ради фізкультурно-спортивного товариства «Україна» за погодженням з Управлінням з питань фізичної культури і спорту облдержадміністрації.

З матеріалів справи вбачається, що розпорядженням Миколаївської обласної державної адміністрації від 25 лютого 2013 року № 50-р «Про упорядкування структури Миколаївської обласної державної адміністрації» внаслідок реорганізації Управління з питань фізичної культури і спорту Миколаївської державної адміністрації перейменовано у відділ з питань фізичної культури і спорту Миколаївської державної адміністрації.

На підставі розпорядження голови Миколаївської обласної організації фізкультурно-спортивного товариства «Україна» Бабія В.В. №1 від 01 квітня 2014 року ОСОБА_7 прийнято на посаду директора КДЮСШ з 01 квітня 2014 року (а.с.22).

Відомості про те, що призначення ОСОБА_7 на посаду директора КДЮСШ було погоджено засновником з відділом з питань фізичної культури і спорту Миколаївської обласної державної адміністрації відповідно до п. 3.6 Статуту, матеріали справи не містять.

Наполягаючи на задоволенні позову, позивач просив визнати незаконним та скасувати розпорядження голови Миколаївської обласної організації фізкультурно-спортивного товариства «Україна» №1 від 01 квітня 2014 року про прийняття ОСОБА_7 на посаду директора Комплексної дитячо-юнацької спортивної школи, посилаючись на порушення правил прийняття його на роботу.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

За змістом ст.3 КЗпП України трудові відносини працівників регулює законодавство про працю, у тому числі підстави та порядок припинення трудового договору.

Згідно ст..4 КЗпП законодавство про працю складається з Кодексу законів про працю України та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього.

У ст. 232 КЗпП України визначено, які трудові спори безпосередньо розглядаються в судах і, як правило, це спори за заявами працівників до підприємств, установ, організацій про звільнення, у тому числі і спори про відмову у прийнятті на роботу.

Власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган наділений правом заявляти позов про відшкодування працівниками матеріальної шкоди, заподіяної підприємству, установі, організації.

Разом із тим, нормами чинного трудового законодавства не передбачена можливість скасовувати розпорядження про прийняття працівника на роботу, як і не передбачено правових підстав для визнання в судовому порядку незаконним призначення особи на відповідну посаду.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п.29 постанови «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 06 листопада 1992 року № 9, у зв'язку з порушенням правил прийняття на роботу трудовий договір може бути припинено на підставі ст..7 КЗпП України.

Вирішуючи спір, суд залишив поза увагою ту обставину, що сторонами трудового договору є працівник і власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган, якому й надано право звільнення працівника у певних випадках, і такою компетенцією не наділений суд.

У порушення ст. ст. 213-215, 316 ЦПК України суд зазначених положень закону не врахував, не зазначив у судовому рішенні правову підставу для задоволення позову та скасував розпорядження про прийняття на роботу працівника, тим самим вирішивши трудовий спір у спосіб, що не передбачений законом.

Оскільки судом неправильно застосовані норми матеріального права, то відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України судове рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у позові.

Керуючись статтями 303, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 задовольнити.

Рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 21 квітня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення.

В задоволенні позову Комплексної дитячо-юнацької спортивної школи до ОСОБА_7, Миколаївської обласної організації фізкультурно-спортивного товариства «Україна» про визнання незаконним та скасування розпорядження відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий

Судді