Справа №345/3282/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.09.2015 року м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Гавриленка В.Г.,

при секретарі судового зсідання ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Калуші цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Томашівської сільської ради про визнання права власності на земельну ділянку,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовною заявою, в якій зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла його мати ОСОБА_3, якій на день відкриття спадщини належало право на земельну ділянку (пай) розміром 57,54 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж в натурі (на місцевості) у землі, яка перебуває у колективній власності спілки селян «Галичина» с. Томашівці Калуського району Івано-Франківської області. На випадок смерті спадкодавець залишила заповіт, яким все належне їй на час смерті майно заповіла ОСОБА_2 Позивач звернувся до держаного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом йому було відмовлено через розбіжності по-батькові спадкоємця: «ОСОБА_2», «ОСОБА_2». Оскільки ОСОБА_2 фактично прийняв спадщину, просить суд визнати за ним право власності на вищезазначене спадкове майно.

У судове засідання позивач не з'явився, однак подав письмову заяву про слухання справи у його відсутності, зазначивши, що позов підтримує, просить його задоволити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, однак подав суду заяву, в якій зазначив, що не заперечує проти задоволення даного позову, просить розглядати справу за його відсутності.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року, про свідчить копія свідоцтва про смерть (а.с.12).

З копії заповіту, посвідченого секретарем Томашівської сільської Ради народних депутатів 10 квітня 1991 року, зареєстрованого в реєстрі за № 16, який не змінювався і не відмінявся, вбачається, що ОСОБА_3 все своє майно, належне їй на час смерті, заповіла позивачу (а.с.10).

На час смерті спадкодавцю належало право на земельну ділянку (пай) розміром 57,54 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж в натурі (на місцевості) у землі, яка перебуває у колективній власності спілки селян «Галичина» с. Томашівці Калуського району Івано-Франківської області, про що свідчить копія сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ІФ № НОМЕР_1 від 03.09.1999 року (а.с.14), нормативна грошова оцінка якого згідно довідки №05-11/29 від 03.08.2015 року складає 19127,90 грн. (а.с.13).

ОСОБА_2 звернувся до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом (а.с.5).

Як вбачається з відповіді № 490/02-31 від 12.06.2012 року, наданої позивачу нотаріусом, видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом неможливо, поскільки є розбіжність по батькові спадкоємця: «ОСОБА_2», «ОСОБА_2», а також відсутні правовстановлюючі документи на будинок (а.с.4).

Щодо даних розбіжностей суд приходить до висновку, що при оформленні заповіту помилково було внесено по батькові позивача «ОСОБА_2», хоча в інших документах (паспорті, довідках Томашівської сільської ради) він значиться як ОСОБА_4.

Як передбачено ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

П.1 ст.1223 ЦК України передбачає, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Згідно ч.1 ст.1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності в нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Так ОСОБА_3 призначила своїм спадкоємцем ОСОБА_2 Спадкоємці, які в силу ст.1241 ЦК України мають право на обов'язкову частку у спадщині, відсутні. Інші особи, чиї майнові права та законні інтереси були б порушені оформленням спадщини, відсутні.

З огляду на вищенаведене, суд вважає, що за позивачем слід визнати право власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом.

На підставі викладеного й керуючись ст.ст.1220,1221,1222, 1235,1258,1268, 1269, 1274 ЦК України, ст.ст. 209, 213-215, 223, 294 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року, а саме право на земельну ділянку (пай) розміром 57,54 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж в натурі (на місцевості) у землі, яка перебуває у колективній власності спілки селян «Галичина» с. Томашівці Калуського району Івано-Франківської області (Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ІФ № НОМЕР_1 від 03.09.1999 року).

Рішення може бути оскаржене в Апеляційний суд Івано-Франківської області через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя