Справа № 459/2460/15-ц
УХВАЛА

про забезпечення позову

13 серпня 2015 р. Червоноградський міський суд Львівської області в складі: головуючого судді Рудакова Д.І., з участю секретаря судового засідання Головка А.М., розглянувши питання про забезпечення позову за заявою ОСОБА_1 у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, з участю третьої особи без самостійних вимог: Органу опіки та піклування Червоноградської міської ради про визначення місця проживання дитини, -

ВСТАНОВИВ:

29.07.2015 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визначити місце проживання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з ним. Разом із позовною заявою позивач подав заяву про забезпечення позову, в якій просить заборонити відповідачу, ІНФОРМАЦІЯ_2, та іншим особам вивозити за межі України дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, до вирішення цивільної справи в Червоноградському міському суді Львівської області про визначення місця проживання дитини; заборонити відповідачу виїзд за межі України до вирішення цивільної справи в Червоноградському міському суді Львівської області про визначення місця проживання дитини. Ухвали скерувати в Адміністрацію Державної прикордонної служби України для виконання. На обґрунтування заяви послався на те, що у вересні 2004 року познайомився з ОСОБА_2, з якою тривалий час зустрічався. 25.05.2007 року відповідач народила дочку ОСОБА_4. Реєстрацією дитини займалася відповідач, а через те, що з відповідачем не перебували у зареєстрованому шлюбі, в свідоцтві про народження дитини відомості про батька зазначено «зі слів матері» у відповідності до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України. Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 30.12.2014 року його визнано батьком дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у звязку з чим видано нове свідоцтво про народження дитини. Зазначає, що після народження дочки, спільно проживали з відповідачем без реєстрації шлюбу за адресою: м. Соснівка, вул. Миру, 30а. У 2011 році відповідач вперше поїхала в Італію, залишивши дочку йому та його батькам. В травні 2014 року відповідач поїхала в Італію разом з дочкою. Вказує, що зі слів родичів відповідача, остання приїде на Україну у вересні 2015 року. Стверджує, що спір за його позовом про встановлення проживання дитини є важливим для нього, оскільки визначить його участь як батька у вихованні дитини. Зміна місця проживання та виїзд за кордон дочки і відповідача утруднить чи зробить неможливим виконання рішення суду.

Зясувавши обставини розглядуваного питання, суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається у день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії судового розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Позов забезпечується, зокрема, забороною вчиняти певні дії (п. 2 ч. 1 ст. 152 ЦПК України).

Відповідно до абзацу першого пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Ураховуючи, що дійсно виїзд за кордон дочки позивача утруднить чи зробить неможливим виконання можливого рішення суду у даній справі, перешкодить позивачу реалізовувати свої права, визначені ст.ст. 141, 150 Сімейного кодексу України, як батька, суд вважає, що заяву стосовно заборони відповідачу та іншим особам вивозити за межі України дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, до вирішення цієї цивільної справи слід задовольнити.

Що стосується забезпечення позову в частині заборони відповідачу виїжджати за межі України до вирішення даної цивільної справи про визначення місця проживання дитини, то суд дійшов висновку про відмову у задоволенні такої, оскільки це є порушенням гарантованих статтею 33 Конституції України прав відповідача.

Таким чином, заява задовольняється частково.

Ухвала виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Керуючись ст.ст. 151-153, 210 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

До набрання судовим рішенням законної силиу даній цивільній справі заборонити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та іншим особам вивозити за межі України дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

У задоволенні решти заяви про забезпечення позову відмовити.

Ухвала виконується негайно.

Надіслати копію ухвали відділу державної виконавчої служби Червоноградського міського управління юстиції (м. Червоноград, вул.. Мазепи, 16, Львівська область), Адміністрації Державної прикордонної служби України (01601, м. Київ, вул. Володимирська, 26) для виконання, та особам, які беруть участь у справі для відома.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Львівської області протягом пяти днів з дня отримання її копії.

Суддя: Д. І. Рудаков