АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого: Невідомої Т.О.

суддів: Побірченко Т.І., Шахової О.В.

при секретарі: Бугаю О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві справу за апеляційними скаргами Шуліки Аліни Володимирівни в інтересах Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» та державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м. Києві Охоти Миколи Миколайовича на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 06 липня 2015 року у справі за скаргою ОСОБА_3 на дії державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м. Києві та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження,

№ апеляційного провадження: №22-ц/796/11487/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Саламон О.Б.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Невідома Т.О.

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 06 липня 2015 року задоволено скаргу ОСОБА_3 на дії державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м. Києві та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження.

Визнано неправомірними дії державного виконавця ВДВС Деснянського РУЮ у м. Києві ОхотиМ.М. щодо відкриття виконавчого провадження та скасовано постанову державного виконавця ВДВС Деснянського РУЮ у м. Києві Охоти М.М. від 17 березня 2015 року про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом, виданим 24 травня 2011 року, про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості у сумі 75 453 грн. 94 коп.

Не погодившись із такою ухвалою суду, Шуліка А.В. в інтересах ПАТ КБ «ПриватБанк» подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм процесуального права, просила ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову, якою відмовити в задоволені скарги. Зазначає, що скаржником було пропущено строк на оскарження постанови державного виконавця ВДВС Деснянського РУЮ у м. Києві Охоти М.М. щодо відкриття виконавчого провадження, ОСОБА_3 не навела поважних причин пропуску строку та не просила суд поновити його. Також зазначає, що державним виконавцем правомірно винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, оскільки виконавчий лист вже перебував на примусовому виконанні, повертався стягувачу на підставі ст.47 Закону України «Про виконавче провадження», а тому відсутні правові підстави для відмови у відкритті виконавчого провадження.

Також не погодившись із постановленою ухвалою, державний виконавець ВДВС Деснянського РУЮ у м. Києві Охота М.М. подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм процесуального права, просив ухвалу суду першої інстанції скасувати. Зазначає, що виконавчий лист № 2-2106/11, виданий Деснянським районним судом м. Києва від 24 травня 2011 року, кілька разів перебував на виконанні та в останнє був повернутий стягувачу 05 грудня 2014 року на підставі п. 2 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», про що свідчить відмітка державного виконавця на виконавчому документі, а тому суд дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення скарги. Крім того, апелянта не було повідомлено належним чином про дату та час розгляду судом скарги, у зв'язку з чим він не мав можливості довести вказані обставини.

В суді апеляційної інстанції Передереєв В.Г. в інтересах ПАТ КБ «ПриватБанк» та державний виконавець ВДВС Деснянського РУЮ у м. Києві Охота М.М. апеляційні скарги підтримали та просили їх задовольнити з наведених в них підстав.

ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_3 проти задоволення апеляційних скарг заперечувала, вважала, що ухвала суду є законною та обґрунтованою.

В судове засідання особисто ОСОБА_3 не з'явилась, про час та місце апеляційного розгляду справи повідомлена належним чином, забезпечила явку в судове засідання свого уповноваженого представника, а тому, колегія суддів відповідно до вимог ч. 2 ст. 305 ЦПК України вважала за можливе слухати справу за її відсутності.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з'явилися в суд апеляційної інстанції, з'ясувавши обставини справи та оговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 24 травня 2011 року Деснянським районним судом м. Києва було видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості у сумі 75 453 грн. 94 коп.

13 березня 2015 року до ВДВС Деснянського РУЮ у м. Києві надійшов виконавчий лист № 2-2106/11 від 24 травня 2011 року.

17 березня 2015 року державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції Охотою М.М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 46869319 з виконання виконавчого листа № 2-2106/11 від 24 травня 2011 року, виданого Деснянським районним судом м. Києва (а.с.3).

06 травня 2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду зі скаргою на дії державного виконавця ВДВС Деснянського РУЮ у м. Києві Охоти М.М., обґрунтовуючи свої вимоги тим, що державним виконавцем було прийнято виконавчий лист до виконання майже через 4 роки, тобто після спливу строку, передбаченого ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження».

Суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для задоволення скарги ОСОБА_3 на дії державного виконавця ВДВС Деснянського РУЮ у м. Києві.

Проте, колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції, оскільки оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права.

Відповідно до ст. 386 ЦПК України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю заявника і державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, рішення, дія чи бездіяльність якої оскаржуються. Якщо заявник, державний виконавець або інша посадова особа державної виконавчої служби не можуть з'явитися до суду з поважних причин, справу може бути розглянуто за участю їх представників. Якщо суд встановить, що особа, рішення, дія чи бездіяльність якої оскаржуються, не працює на попередній посаді, він залучає до участі в справі посадову особу, до компетенції якої належить вирішення питання про усунення порушення прав чи свобод заявника.

Враховуючи положення статті 383 ЦПК України, суб'єктом оскарження може бути державний виконавець чи інша посадова особа державної виконавчої служби, які представляють орган державної виконавчої служби, зазначений у ст. 3 Закону України «Про державну виконавчу службу», оскільки відповідно до ч. 2 ст. 4 цього Закону державний виконавець є представником влади і здійснює примусове виконання судових рішень, постановлених іменем України, та рішень інших органів (посадових осіб), виконання яких покладено на державну виконавчу службу, у порядку, передбаченому законом.

Відкриваючи провадження за скаргою ОСОБА_3, суд постановив викликати в судове засідання заявника та суб'єкта оскарження (а.с.15).

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні докази належного повідомлення державного виконавця ВДВС Деснянського РУЮ у м. Києві Охоти М.М. про час та місце розгляду справи. Як убачається з копії судової повістки-повідомлення, яка міститься в матеріалах справи, та була надіслана на адресу ВДВС Деснянського РУЮ у м. Києві, суд просив забезпечити явку представника відділу, а не державного виконавця ВДВС Деснянського РУЮ у м. Києві Охоти М.М., який є суб'єктом оскарження у даній справі (а.с.17).

Враховуючи викладене доводи державного виконавця Охоти М.М. щодо неналежного повідомлення про час та місце судового розгляду скарги заслуговують на увагу. Також державний виконавець посилається на те, що виконавчий лист № 2-2106/11 від 24 травня 2011 року, виданий Деснянським районним судом м. Києва, був повернутий стягувачу на підставі п. 2 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», у зв'язку з чим відповідно до ст. 23 цього Закону строк пред'явлення виконавчого листа до виконання переривався. Зазначена обставина залишилась поза увагою суду першої інстанції.

Крім того, відкриваючи провадження за скаргою ОСОБА_3, суд першої інстанції не перевірив дотримання скаржником строків на звернення до суду. Так, ОСОБА_3 посилалась на те, що копію постанови про відкриття виконавчого провадження № 46869319 від 17 березня 2015 року отримала лише 26 квітня 2015 року, натомість суду не було надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували вказану обставину, питання про поновлення строку ОСОБА_3 не порушувала.

Таким чином, внаслідок допущеного судом порушення норм процесуального права було неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, що відповідно до ч. 3 ст. 312 ЦПК України є підставою для скасування ухвали суду і передання скарги на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 312, 314, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційні скарги Шуліки Аліни Володимирівни в інтересах Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» та державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м. Києві Охоти Миколи Миколайовича задовольнити частково.

Ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 06 липня 2015 року скасувати, скаргу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, оскарженню не підлягає.

Головуючий: Т.О. Невідома

Судді: Т.І. Побірченко

О.В.Шахова