Справа № 2/756/498/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 січня 2015 року Оболонський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - Шумейко О.І.,

при секретарі - Мишковець М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа Страхування», треті особи: публічне акціонерне товариство «Ідея Банк», ОСОБА_2, про стягнення страхового відшкодування та збитків, -

в с т а н о в и в:

У вересні 2014 року позивач звернувся до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до ПАТ «Страхова компанія «Альфа Страхування», треті особи: ПАТ «Ідея Банк», ОСОБА_2, про стягнення страхового відшкодування та збитків.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між сторонами укладено договір добровільного страхування ризиків, пов'язаних з експлуатацією наземного транспорту, за умовами якого одним із страхових випадків є незаконне заволодіння транспортним засобом (крадіжка, розбій, грабіж). 01 червня 2014 року стався страховий випадок, який полягав в тому, що невідомі люди незаконно заволоділи застрахованим транспортним засобом. Про настання страхового випадку позивач повідомив страхову компанію, однак на час звернення із позовною заявою рішення про виплату або відмову від виплати страхового відшкодування відповідачем не прийнято.

За таких обставин, позивач просить стягнути з відповідач на свою користь суму страхового відшкодування у розмірі 220000 гривень, збитки, завдані внаслідок необхідності сплати процентів за кредитним договором, у сумі 4668,88 грн., витрати на правову допомогу у сумі 20000 гривень.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позов, просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Зазначив, що вигодонабувачем за договором страхування є ПАТ «Ідея Банк», який позивач повідомив про настання страхового випадку та запропонував звертися до суду із позовом про стягнення зі страхової компанії суми страхового відшкодування, однак банк таким своїм право не скористався, продовжує нараховувати проценти за користування кредитними коштами.

Відповідач явку свого представника у судове засідання не забезпечив, на адресу суду надіслав заперечення на позов, в яких зазначив, що ОСОБА_1 є неналежним позивачем по справі, оскільки за умовами договору страхування вигодонабувачем є ПАТ «Ідея Банк», який має право звернутися до суду з позовом про стягнення страхового відшкодування.

Третя особа - ОСОБА_2 надіслав на адресу суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, не заперечує проти задоволення позовних вимог.

Третя особа ПАТ «Ідея Банк» явку свого представника у судове засідання не забезпечила, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд встановив наступне.

06 лютого 2013 року між ПАТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 910.20559, за умовами якого позивач отримав кредит у розмірі 219389 грн. на строк 84 місяці. Цільове призначення кредиту - купівля транспортного засобу: автомобіля, марки Mitsubishi, модель L200, 2012 року випуску.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ОСОБА_1 є власником автомобіля, марки Mitsubishi, модель L200, 2012 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1. (а.с. 14)

06 лютого 2013 року між позивач та відповідачем укладено договір добровільного страхування ризиків, пов'язаних з експлуатацією наземного транспортного засобу № 046.0448251.062, дія якого була продовжена відповідно до договору добровільного страхування ризиків, пов'язаних з експлуатацією наземного транспортного засобу № 046.0771814.062 від 28 січня 2014 року. (а.с. 18)

За умовами договору страхування вигодонабувачем є ПАТ «Ідея Банк», застрахованим транспортним засобом є автомобіль, марки Mitsubishi, модель L200, 2012 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1, франшиза безумовна (10% при незаконному заволодінні транспортним засобом третіми особами), страхова сума 220000 грн.

Одним із страхових випадків сторонами визначено незаконне заволодіння транспортного засобу третіми особами (крадіжка, розбій, грабіж).

Строк дії договору страхування з 07 лютого 2014 року по 06 лютого 2015 року включно.

У відповідності до положень ст. 6 Закону України «Про страхування» добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства.

Видами добровільного страхування можуть бути, серед іншого, страхування наземного транспорту (крім залізничного).

За приписами ст. 16 Закону договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Згідно з ст. 20 Закону страховик зобов'язаний: 1) ознайомити страхувальника з умовами та правилами страхування; 2) протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати або страхового відшкодування страхувальнику; 3) при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Відповідно до ст. 985 Цивільного кодексу України страхувальник має право укласти із страховиком договір на користь третьої особи, якій страховик зобов'язаний здійснити страхову виплату у разі досягнення нею певного віку або настання іншого страхового випадку.

Відповідно до роз'яснень, наданих у п. 18 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України с розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року N 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», якщо за договором страхування визначений вигодонабувач, він повинен бути залучений до участі у справі (стаття 985 ЦК, стаття 3 Закону України "Про страхування"). Відповідно до наведених положень закону договір страхування надає право третій особі (вигодонабувачу) вимагати від страховика здійснити страхову виплату на свою користь, тобто наділяє вигодонабувача правами страхувальника, хоча і не покладає на нього обов'язків останнього.

При розгляді таких справ суди повинні враховувати положення статей 636, 985 ЦК, статтю 3 Закону України "Про страхування", і у разі якщо буде встановлено, що вигодонабувач відмовився від пред'явлення позову до страховика або сума страхової виплати більша, ніж має отримати вигодонабувач, страхувальник/потерпілий не позбавлений права на пред'явлення позову про виплату страхового відшкодування на свою користь на загальних підставах.

Як убачається з матеріалів справи, між сторонами укладений договір добровільного страхування ризиків, пов'язаних з експлуатацією наземного транспортного засобу, за умовами якого застрахований транспортний засіб - автомобіль, марки Mitsubishi, модель L200, 2012 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1, що належить позивачу на праві власності. Одним із страхових ризиків за умовами договору страхування визначено незаконне заволодіння транспортним засобом (крадіжка, грабіж, розбій).

01 червня 2014 року о 06:15 год. невстановлені особи із застосуванням невстановленої вогнепальної зброї, по вул. Д.Бедного в м. Словянську незаконно заволоділи автомобілем, марки Mitsubishi, модель L200, 2012 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1, з місця скоєння злочину втекли, викраденим розпорядилися на свій розсуд. Такі обставини підтверджуються витягом з кримінального провадження № 0001585. (а.с. 49)

03 червня 2014 року позивач звернувся до страхової компанії із заявою про незаконне заволодіння транспортним засобом та виплату страхового відшкодування. Заяву прийняв аварійний комісар ПАТ «Страхова компанія «Альфа Страхування». (а.с. 43)

Згідно з п. 15 договору страхування при незаконному заволодінні ТЗ, у зв'язку з чим порушена кримінальна справа, виплата страхового відшкодування проводиться в два етапи: - 30 відсотків належного страхового відшкодування протягом 15 робочих днів з моменту прийняття рішення про виплату; - остаточна виплата відшкодування проводиться по закінченні терміну досудового слідства після прийняття рішення слідчими органами щодо подальшого руху справи, проте не пізніше шести місяців з дня настання страхового випадку.

Згідно з розрахунком страхового відшкодування до страхового акту № 1805.206.14.01.01 ринкова вартість автомобіля на моменту настання страхового випадку становила 288756,00 грн., ліміт відповідальності страховика - 220000 грн., розмір страхового відшкодування (30%) - 59400 грн.

Листом від 16 січня 2015 року позивача повідомлено про прийняття рішення про проведення авансової виплати страхового відшкодування у розмірі 59400 грн., що складає 30% від загального розміру страхового відшкодування, грошові кошти були перераховані 14 січня 2015 року на рахунок вигодонабувача ПАТ «Ідея Банк».

Враховуючи вищенаведене, загальна сума страхового відшкодування, що підлягає виплаті на підставі договору добровільного страхування ризиків, пов'язаних з експлуатацією наземного транспортного засобу, дорівнює 198000 грн. (220000 грн. (ліміт відповідальності страховика) - 22000 грн. (безумовна франшиза)). Оскільки частково сума страхового відшкодування була виплачена відповідачем у позасудовому порядку, сума страхового відшкодування, яка підлягає стягненню з відповідача, становить 138600 грн.

У заяві від 16 липня 2014 року позивач повідомив третю особу про настання страхового випадку, пов'язаного з незаконним заволодінням застрахованим транспортним засобом, який перебуває у заставі банку, та відповідно ОСОБА_1 запропонував ПАТ «Ідея Банк» звернутися до суду з позовом про стягнення страхового відшкодування, посилаючись на те, що страхова компанія зволікає з виплатою страхового відшкодування у позасудовому порядку. Однак, вигодонабувач ПАТ «Ідея Банк» не скористався своїм правом звернення до суду. ПАТ «Ідея Банк» був залучений до участі в цій справі в якості третьої особи, отримав копію позовної заяви (а.с. 58), повідомлявся про час та місце розгляду справи, заяв, клопотань на адресу суду з приводу своїх заперечень щодо стягнення страхового відшкодування на користь позивача не надіслав.

За таких обставин, суд доходить висновку, що вигодонабувач за договором страхування - ПАТ «Ідея Банк» відмовився від пред'явлення позову до страховика ПАТ «Страхова компанія «Альфа Страхування», а тому позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення на його користь страхового відшкодування є законними, обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню з урахуванням вже виплаченої частини страхового відшкодування.

Щодо стягнення з відповідача збитків, завданих внаслідок необхідності сплати процентів за кредитним договором, у сумі 4668,88 грн. суд вирішує відмовити у задоволенні позову в цій частині, оскільки позивачем не надано доказів понесення збитків. Крім того, обов'язок позивач сплачувати проценти за користування кредитними коштами встановлений умовами кредитного договору та виконання такого обов'язку не може вважатися збитками позивача.

Таким чином, суд доходить висновку про часткове задоволення позову та вирішує стягнути з відповідача на користь позивача страхове відшкодування у сумі 138600 грн., у задоволенні решти позовних вимог суд вирішує відмовити з підстав, наведених вище.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи, до складу яких, зокрема, включені витрати на правову допомогу.

Згідно зі ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги.

Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Статтею 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» передбачено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

За правилами ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Позивач просить також стягнути на свою користь з відповідача витрати на правову допомогу в розмірі 20000 гривень. Правова допомога надавалася позивачу на підставі договору від 07 липня 2014 року № 07/07/01/2014, ордеру, серії ДН № 00091198, виданого адвокатом ОСОБА_3(а.с. 9-12)

Розмір мінімальної заробітної плати з грудня 2013 року становить 1218 грн. (40% = 487,20 грн./год.)

Адвокат позивача ОСОБА_3 був присутній у судових засіданнях загальною тривалістю 1 година 20 хвилин. Отже, максимальний розмір витрат на правову допомогу становить 568,40 грн., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Крім того, суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 1468,02 грн. пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст.4, 10, 11, 60, 61, 88, 209, 212-215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа Страхування», треті особи: публічне акціонерне товариство «Ідея Банк», ОСОБА_2, про стягнення страхового відшкодування та збитків - задовольнити частково.

Стягнути з приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа Страхування», , на користь ОСОБА_1 суму страхового відшкодування у розмірі 138600 (сто тридцять вісім тисяч шістсот) гривень 00 копійок.

Стягнути з приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа Страхування», , на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу 568 (п'ятсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок та судовий збір у сумі 1468 (одна тисяча чотириста шістдесят вісім) гривень 02 копійки.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду міста Києва через Оболонський районний суд міста Києва шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення суду апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.І. Шумейко