РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/16912/13-ц

пр. № 2/759/86/15

28 січня 2015 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Лопатюк Н.Г.,

при секретарі Фещук Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики.

Свої позовні вимоги мотивував тим, що між ним та відповідачем було укладено договір позики, згідно якого він передав відповідачу грошову позику в розмірі 170 000 грн. 00 коп., зі строком повернення до 01 грудня 2012 року.

Позика була надана останньому для особистих потреб.

Укладення вищевказаного договору позики, підтверджується відповідною розпискою.

Станом на день пред'явлення позову, грошові кошти відповідачем не повернуті.

З метою досудового врегулювання спору, він неодноразово звертався до відповідача та пропонував йому в добровільному порядку відшкодувати борг, однак відповідач не вчиняє жодних дій щодо повернення вказаного боргу.

На підставі наведеного, позивач був змушений звернутись до суду з даним позовом та просить ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на його користь борг за договором позики в сумі 170 000 грн. 00 коп., а також судовий збір в сумі 1 700 грн. 00 коп.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив суд їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про перебування даної цивільної справи в провадженні суду особисто повідомлений належним чином, 03.04.2014 року в судове засідання з'явився представник останнього, 22.05.2014 року відповідач особисто був присутній в судовому засіданні і за саме за його клопотанням судом було призначено судову почеркознавчу експертизу, після проведення експертизи та відновлення провадження у справі відповідач був двічі повідомлений про час та місце слухання справи, однак у зв'язку із хворобою просив відкласти розгляд справи, про дане судове засідання останній також повідомлявся належним чином шляхом направлення листа рекомендованою кореспонденцією, який повернувся до суду за закінченням встановленого строку його зберігнання на пошті, а також шляхом направлення телеграми, яка не доставлена, оскільки адресат за телеграмою не з'являється, причини неявки в дане судове засідання не повідомив, письмових пояснень (заперечень) не надіслав, представник відповідача також не з'являється в судові засідання, хоча після відновлення провадження у справі, а саме 29.09.2014 року він особисто знайомився з матеріалами даної справи, а тому, суд дійшов до висновку про можливе затягування з-боку відповідача розгляду справи, крім того, з урахуванням тривалості перебування в провадженні суду даної цивільної справи, суд вважає за можливе слухати справу у відсутності відповідача та його представника, які жодним чином не були позбавлені можливості з'явитись до суду або повідомити будь-яким можливим способом суд про неможливість прибути в судове засідання або іншу інформацію, що стосується даної справи та судового засідання.

Вислухавши пояснення представника позивача, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини даної справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішенню спору по суті, дослідивши письмові докази у їх сукупності та співставленні, суд дійшов до висновку про наявність законних підстав для задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Виходячи із змісту ч.1 ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

В ході судового розгляду встановлено, що 01 вересня 2012 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір позики, згідно якого позивач позичив відповідачу грошові кошти в розмірі 170 000 грн. 00 коп., а відповідач зобов'язався їх повернути до 01 грудня 2012 року.

Факт одержання відповідачем грошових коштів підтверджується розпискою, власноручно написаною останнім в момент передачі йому суми позики. Оригінал даної розписки досліджувався судом та приєднаний до матеріалів справи (а.с.38 - оригінал розписки).

У вищевказаній розписці зазначено, що ОСОБА_2, паспорт Серії НОМЕР_2, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1, 01 вересня 2012 року позичає 170 000 грн. 00 коп. у ОСОБА_1, паспорт Серії НОМЕР_3, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2, та зобов'язується повернути кошти до 01 грудня 2012 року.

Як пояснив представник позивача в судовому засіданні, відповідач свої зобов'язання за договором позики не виконав, борг не повернув, у зв'язку з чим позивач був змушений звернутись до суду за захистом своїх порушених прав.

Крім того, в судовому засіданні, яке відбулось 22 травня 2014 року, відповідач та його представник категорично заперечували проти задоволення позовних вимог, пояснювали, що відповідач не брав в борг у позивача грошові кошти та не складав таку розписку, а також просили суд призначити судову почеркознавчу експертизу.

Таким чином, за клопотанням відповідача та його представника, ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 22 травня 2014 року, було призначено судову почеркознавчу експертизу, на вирішення якої були поставлені наступні питання: 1) чи текст розписки від 01 вересня 2012 року написаний ОСОБА_2 або іншою особою; 2) чи належить підпис під вказаною розпискою від 01 вересня 2012 року ОСОБА_2.

Згідно висновку експертів Київського Науково-дослідного інституту судових експертизи за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи №6893/6894/14-32 від 15 серпня 2014 року, підпис від імені ОСОБА_2, розміщений під рукописним текстом розписки від 01 вересня 2012 року, виконаний рукописним способом кульковою ручкою без попередньої технічної підготовки чи застосування технічних засобів, рукописний текст у вказаній розписці виконаний ОСОБА_2, підпис від імені ОСОБА_2 виконаний ОСОБА_2 (а.с.59-63 - висновок експертів).

Отже, задовольняючи позовні вимоги, суд виходив з наступного.

Згідно ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 1 ст.625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання.

Згідно ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч.2 ст.1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Частиною 1 ст.1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, того самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 1050 ЦК України, а саме частиною першою вказаної статті передбачено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

В ході судового розгляду достовірно встановлено, що відповідач дійсно отримав у позивача грошові кошти в борг, що підтверджується відповідною розпискою, написаною ОСОБА_2, підпис на розписці виконаний також відповідачем, що знайшло своє підтвердження у висновку експертів Київського Науково-дослідного інституту судових експертизи за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи №6893/6894/14-32 від 15 серпня 2014 року, та на даний час борг відповідачем не повернуто.

Відповідно до ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Таким чином, на підставі зазначеного та враховуючи те, що відповідач порушив взяті на себе зобов'язання, умови договору позики не виконав, грошові кошти, отримані в борг у позивача не повертає, суд дійшов до висновку про наявність законних підстав для задоволення позовних вимог, оскільки вони є обґрунтованими та підтвердженими належними доказами.

Також, суд вважає за необхідне у відповідності до ст.88 ЦПК України, стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 1 700 грн. 00 коп.

Керуючись, ст.ст. 526, 612 ч.1,2, 625 ч.1, 629, 1046, 1047 ч.2, 1049 ч.1, 1050 ЦК України, ст.ст. 10, 11,57-60, 88, 208-209, 212-215, 292-294 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, уродженця м. Києва, паспорт Серії НОМЕР_2, виданий Святошинським РУГУ МВС України в м. Києві, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженця м. Києва, паспорт Серії НОМЕР_3, виданий Києво-Святошинським РВ ГУ МВС України в Київській області, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_2,- грошові кошти, отримані в борг за договором позики в сумі 170 000 (сто сімдесят тисяч) грн. 00 коп. та судовий збір в сумі 1 700 (одна тисяча сімсот) грн. 00 коп., а всього стягнути 171 700 (сто сімдесят одна тисяча сімсот) грн. 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Лопатюк Н.Г.