Сколівський районний суд Львівської області
Справа № 453/1834/14-ц
№ провадження 2/453/61/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.01.2015 року Сколівський районний суд Львівської області

в складі: головуючого - судді Микитина В.Я.;

з участю секретаря Корнута Т.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Сколе Львівської області справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» до Приватного акціонерного товариства «Страхове товариство «Іллічівське» та ОСОБА_1 про стягнення коштів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ПрАТ «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» в особі представника за дорученням Хом»яка О.Г. 08.12.2014 р. звернувся в суд з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача ПрАТ «Страхове товариство «Іллічівське» у свою користь грошові кошти у розмірі 22 741грн. 96 коп., а з відповідача ОСОБА_1 у свою користь грошові кошти у розмірі 510 грн. 00 коп., а також стягнути з відповідачів судові витрати у справі. В поданому позові посилається на те, що 20.03.2014 року на 554 км. а/д М-06 Київ-Чоп відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля «Тойота Кемрі» р.н. НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3 Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Сітроен Джампі» була застрахована у ПрАТ «СТ «Іллічівське». Транспортний засіб «Тойота Кемрі» був застрахований від ризику дорожньо-транспортної пригоди в ПрАТ «АСК «ІНГО Україна». Внаслідок дорожньо-транспорної пригоди транспортний засіб «Тойота Кемрі» зазнав значних механічних пошкоджень. ПрАТ АСК «ІНГО Україна» як страховик відповідно до умов договору добровільного страхування, керуючись заявою на виплату страхового відшкодування, перерахувало сервісному центру Діамант ТОВ, яке проводило ремонт автомобіля «Тойота Кемрі», кошти в сумі 23 251 грн. 96 коп. Після сплати страхового відшкодування до позивача перейшло право вимоги до винної особи та страхової компанії, в якій застрахована його цивільно-правова відповідальність, а тому і ставиться вимога про стягнення із відповідача ПрАТ «СТ «Іллічівське» суми страхового відшкодування, а з відповідача ОСОБА_1 суму франшизи у розмірі 510 грн. 00 коп.

Представник позивача за дорученням Хом»як О.Г. в судове засідання не з»явився, однак до початку судового засідання надіслав заяву за вх. № 116/15 від 15.01.2015 року (а. с. 35), згідно якої просить суд розглядати справу без уповноваженого представника на підставі наявних у справі доказів, позовні вимоги підтримує, просить їх задоволити.

Відповідач - ПрАТ «СТ «Іллічівське», будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового розгляду справи, у судове засідання явку компетентного представника не забезпечив. Факт належного повідомлення відповідача ПрАТ «СТ «Іллічівське» про дату час та місце судового засідання у справі, підтверджується рекомендованими повідомленнями, яке повернулося на адресу суду з відміткою про одержання судової повістки (а. с. 33).

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з»явився, однак до початку судового засідання подав заяву вх. № 334 від 26.01.2015 року (а. с. 38), згідно якої просить справу розглядати без його участі, щодо задоволення позову в частині стягнення з нього коштів в сумі 510 грн. 00 коп. не заперечує.

Відповідно до ч. 1 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відтак, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у даній цивільній справі на здійснювалося.

Розглянувши матеріали справи, давши належну оцінку доказам по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав.

Постановою Пустомитівського районного суду Львівської області відповідача ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді сплати штрафу у дохід держави у розмір 340 грн. (а. с. 8). Дана постанова набрала законної сили і є приюдиціальною при розгляді даної справи. Вина відповідача ОСОБА_1 доведена, відтак згідно з ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов»язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Згідно рахунку-фактури ТзОВ "Сервісний центр "Діамант" № ДМ00002289 від 31.03.2014 року - загальна вартість відновлювального ремонту автомобіля "Тойота Кемрі" р.н. НОМЕР_2 складає 23 251 грн. 96 коп. (а. с. 24). Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 4626 від 14.04.2014 року - вартість відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнту фізичного зносу автомобіля марки "Тойота Кемрі» р.н. НОМЕР_2, з врахуванням проведення відновлення на СТО Офіційного дилера, становить 23 260 грн. 81 коп. (а. с. 16-18).

Згідно полісу АІ/6406460 від 07.02.2014 року цивільно-правова відповідальність власника автомобіля НОМЕР_1 була застрахована у ПрАТ «СТ «Іллічівське» з лімітом відповідальності за шкоду, завдану майну у розмірі 50 000 грн. та франшизою у розмірі 510 грн. (а. с. 10).

Як вбачається з матеріалів справи, між власником автомобіля марки "Тойота Кемрі" ОСОБА_4, реєстраційний номер НОМЕР_3 та ПрАТ "АСК"ІНГО Україна", 11.06.2013 року було укладено договір добровільного страхування транспортного засобу (а. с. 11-13).

У зв»язку із допущеною помилкою, 11.06.2013 року державний реєстраційний номер т/з «Тойота Кемрі» було змінено з НОМЕР_3 на НОМЕР_4, що стверджується адендумом № 1 до полісу № 640567493.13 (а. с. 14). Згодом, у зв»язку із перереєстрацією в органах ДАІ, адендумом № 2 до полісу № 640567493.13 від 11.02.2014 року, державний реєстраційний номер було змінено з НОМЕР_4 на НОМЕР_2 (а. с. 14).

Крім того, адендумом № 3 до полісу № 640567493.13 за згодою сторін 11.02.2014 року у поліс було внесено наступні зміни, а саме додатково до водіїв допущених до керування застрахованим транспортним засобом «Тойота Кемрі» включено ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Всі інші умови полісу було залишено без змін, а адендум є невід»ємною частиною полісу (а. с. 3 зворотна сторона).

На підставі заяви власника транспортного засобу «Тойота Кемрі» р.н. НОМЕР_2 позивачем кваліфіковано вище вказану дорожньо-транспортну пригоду як страховий випадок, складено страховий акт та прийнято рішення про виплату страхового відшкодування в розмірі відповідно 23 251 грн. 96 коп. (а. с. 25-26).

Згідно платіжного доручення від 13 травня 2014 року вказана сума перахована сервісному центру Діамант ТОВ, яке здійснювало ремонт застрахованого автомобіля марки "Тойота Кемрі" р.н. НОМЕР_2 (а. с. 27).

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що позивач правомірно здійснив страхову виплату у розмірі 23 251 грн. 96 коп. на підставі договору добровільного страхування засобів наземного транспорту № 640567493.13 від 11.06.2014 року, а також набув у зв'язку із цим, право зворотної вимоги у порядку суброгації до особи, винної у завданні шкоди, у розмірі фактично сплачених грошових коштів.

З матеріалів справи вбачається, що позивач 30.06.2014 року звертався до ПрАТ «СТ «Іллічівське» із заявою про компенсацію страхового відшкодування у розмірі 22 741 грн. 96 коп. (а. с. 28), яка була залишена без задоволення. Відтак, право позивача щодо отримання компенсації здійсненої страхової виплати є порушеним та підлягає до захисту у встановленому чинним законодавством порядку.

Відповідно до п. 27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки", - при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття "регрес" та "суброгація". Наприклад, у випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов'язанні (заміна активного суб'єкта) зі збереженням самого зобов'язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов'язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. При цьому регрес регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема, статтею 1191ЦК), а також ст. 38 Закону № 1961-IV, а для суброгації відповідно до ст. 993 ЦК і ст. 27 Закону України "Про страхування" встановлено особливий правовий режим.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

В силу ст. 988 ЦК України та ст. 9 Закону України "Про страхування" страхова виплата за договором майнового страхування не може перевищувати розміру реальних збитків, інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. При цьому, виплата завжди зменшується на розмір франшизи, під якою слід розуміти частину збитків, що не відшкодовуються страховиком згідно з договором страхування.

До реальних збитків, отриманих в результаті дорожньо-транспортної пригоди, відповідно до змісту ст. 28 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" відноситься шкода, пов'язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті дорожньо-транспортної пригоди; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров'я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Виплата страхового відшкодування здійснюється відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника та страхового акту, про що вказано у ст. 990 ЦК України.

Таким чином, матеріалами справи доведено, що розмір збитку, завданого власнику автомобіля марки "Тойота Кемрі" у зв'язку з пошкодженням під час дорджньо-транспортної пригоди за участю відповідача ОСОБА_1, становить 23 251 грн. 96 коп.

Згідно умов договору добровільного майнового страхування та вимог законодавства позивачем виплачено страхове відшкодування в розмірі прямих збитків з урахуванням суми франшизи, тобто у даному випадку 23 251 грн. 96 коп.

Згідно із ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України "Про страхування" (суброгація) до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Вирішуючи питання про розподіл відповідальності між відповідачами, суд виходить з наступного.

Полісом обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/6406460 від 07.02.2013 року страхувальником визначено - ОСОБА_5 Разом з тим, відповідно до п.п. 6 та 23 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» № 4 від 01.03.2013 року особою, яка зобов'язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України). Договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності володільця транспортного засобу діє протягом строку, на який його укладено. У разі зміни власника забезпеченого транспортного засобу (відчуження, спадкування, правонаступництво) договір страхування зберігає чинність до закінчення строку його дії.

Враховуючи вищевикладене, відповідач ОСОБА_1 є особою, цивільно-правова відповідальність якого була застрахована у встановленому Законом порядку на момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди. Оскільки цивільно-правова відповідальність була застрахована відповідачем у ПрАТ «СТ «Іллічівське», відтак це страхове товариство є особою, що зобов»язано здійснити компенсацію позивачу суми виплаченого страхового відшкодування у розмірі 22 747 грн. 96 коп.

За змістом ст. 12 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" франшиза страховиком не сплачується.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Таким чином, розмір франшизи - 510 грн. 00 коп. підлягає стягненню на користь позивача з відповідача ОСОБА_1, а решта страхової виплати у розмірі 22 741 грн. 96 коп., з відповідача ПрАТ «СТ «Іллічівське» (23 251 грн. 96 коп. виплаченого страхового відшкодування - 510 грн. франшизи = 22 741 грн. 96 коп.).

В силу ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по справі у розмірі сплаченого позивачем при зверненні до суду судового збору, який, у даному випадку, складає 243 грн. 60 коп. Враховуючи задоволення позовних вимог у повному обсязі по відношенню до кожного з відповідачів, з останніх судові витрати підлягають стягненню порівну - по 121 грн. 80 коп.

Керуючись ст. ст. 10-11, 61, 64, 79, 88, 197, 209, 212- 215, 218 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхове товариство «Іллічівське» () на користь Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» () грошові кошти у розмірі 22 741 (двадцять дві тисячі сімсот сорок одна) грн. 96 коп. та 121 грн. 80 коп. сплаченого судового збору.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» (ЄДПРОУ 16285602) грошові кошти у розмірі 510 (п»ятсот десять) грн. 00 коп. та 121 грн. 80 коп. сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання до апеляційного суду Львівської області через Сколівський районний суд Львівської області апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення або десяти днів з дня отримання копії цього рішення особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час його проголошення.

Суддя В.Я. Микитин