Справа № 359/7856/14-ц Головуючий у І інстанції Чирка С.С.
Провадження № 22-ц/780/172/15 Доповідач у 2 інстанції Антоненко
Категорія 29 20.01.2015
УХВАЛА

Іменем України

20 січня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді - Антоненко В.І.,

суддів: Касьяненко Л.І., Гуля В.В.,

за участю секретаря - Бобка О.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 16 жовтня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів,-

в с т а н о в и л а :

У серпні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду із даним позовом, посилаючись на те, що 18 грудня 2013 року він уклав Договір №81 з приватним підприємством «ОСОБА_2» в особі відповідача ОСОБА_2 на виконання ремонтно-будівельних робіт по АДРЕСА_1 Бориспільського району Київської області. Зобов'язання по даному договору він виконав, а саме передав ОСОБА_2 25600 доларів США, однак останній виконав передбачені договором роботи тільки частково, а потім відмовився виконувати подальші роботи по будівництву будинку згідно договору. У зв'язку з цим, уточнивши позовні вимоги, позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь 87710 грн. Матеріальної шкоди, 30000грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди, та 10000грн., що були потрачені на правову допомогу.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 16 жовтня 2014 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права та невідповідність висновків суду обставинам справи.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

По справі встановлено, що 18 грудня 2013 року між ОСОБА_1 (замовник) та ПП «ОСОБА_2» (виконавець) був укладений договір № 81 на виконання ремонтно-будівельних робіт по АДРЕСА_1 Бориспільського району Київської області (а.с. 4-6). Для виконання вказаних робіт позивач передав відповідачу ОСОБА_2 25600 доларів США, що підтверджується розпискою (а.с. 22) та не заперечувалось відповідачем у судовому засіданні. Будівельні роботи були виконані частково.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд обґрунтовано виходив з норм чинного законодавства України та прийшов до правильного висновку про те, що позивач не надав належних та допустимих доказів на підтвердження своїх позовних вимог.

Відповідно до положень ст.ст. 875, 877 ЦК України за договором будівельного підряду підрядник зобов»язується виконати будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов»язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, прийняти закінчені будівельні роботи та оплатити їх. Підрядник зобов»язаний здійснювати будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, що визначає обсяг і зміст робіт та інші вимоги, які ставляться до робіт та до кошторису, що визначає ціну робіт.

З матеріалів справи вбачається, що згідно з п.1.1 укладеного сторонами договору замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобов'язання по виконанню ремонтно-будівельних робіт по завданню замовника за адресою: АДРЕСА_1 Бориспільського району Київської області у відповідності до кошторису і будівельного паспорта. У додатках до договору (а.с. 7-16) міститься перелік робіт та будівельний паспорт, проте кошторису на виконання робіт по даному договору суду не надано.

По справі також встановлено, що будівельні роботи виконані частково.

Згідно акту про фактично виконані роботи будівельної бригади ПП «ОСОБА_2» від 19 березня 2014 року, що був складений відповідачем ОСОБА_2, роботи виконані на суму 28245 умовних одиниць.

Згідно звіту про оцінку нерухомого майна від 29 вересня 2014 року, яким є незавершений будівництвом житловий будинок, загальною площею 131,64 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 будівельна готовність оцінюваного 2-х поверхового дерев'яного каркасного житлового будинку станом на 12 квітня 2014 року склала 63%, вартість об'єму виконаних робіт станом на 12 квітня 2014 року склала 18900 доларів США або 237556 грн., вартість об'єму незавершених робіт станом на 12 квітня 2014 року склала 6660 доларів США або 83710 грн. (а.с. 71 - 96).

Суд першої інстанції обґрунтовано визнав вказаний звіт недопустимим доказом відповідно до вимог ст. 59 ЦПК України, оскільки він не є висновком експертизи, а зроблений лише на підставі акта про фактично виконані роботи будівельної бригади ПП «ОСОБА_2» від 12 квітня 2014 року, що був складений ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_1 Від проведення експертизи сторони відмовились.

Інших доказів, що підтверджували б позовні вимоги позивача в частині відшкодування матеріальної шкоди, судом першої інстанції не здобуто, а тому в їх задоволенні було обґрунтовано відмовлено.

Позовні вимоги позивача в частині відшкодування моральної шкоди також задоволенню не підлягають, оскільки вони є похідними від вимог про відшкодування матеріальної шкоди, а крім того чинне законодавство не передбачає можливості відшкодування моральної шкоди з договірних правовідносин.

Таким чином, висновки суду відповідають вимогам закону та обставинам справи.

Докази та обставини, на які посилається апелянт у своїй апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги висновків суду, викладених у мотивувальній частині оскаржуваного рішенні, не спростовують.

Керуючись ст. ст. 308, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, а рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 16 жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: