Справа № 2-1545/11
Провадження № 4с/201/80/2014
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2015 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого - судді Браги А.В.,

при секретарі Ляховій І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську питання про ухвалення додаткового рішення за ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 січня 2015 року по справі № 2-1545/11 за скаргою ОСОБА_1 на дії Індустріального відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції, -

ВСТАНОВИВ:

В проваджені Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська перебувала на розгляді справа № 2-1545/11 за скаргою ОСОБА_1 на дії Індустріального ВДВС Дніпропетровського міського управління юстиції.

05 грудня 2014 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська була винесена ухвала, за якою скаргу ОСОБА_1 на дії Індустріального ВДВС Дніпропетровського міського управління юстиції було задоволено. Визнано протиправними дії Індустріального ВДВС Дніпропетровського міського управління юстиції щодо розшуку і вилучення майна у ОСОБА_1 в рахунок погашення заборгованості за валютним кредитом. Визнано нечинною постанову Індустріального ВДВС Дніпропетровського міського управління юстиції від 20 листопада 2012 року про розшук і вилучення майна боржника.

22 січня 2015 року від ПАТ КБ «ПриватБанк» до Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська надійшла апеляційна скарга на ухвалу суду від 05 грудня 2014 року.

При ознайомленні з матеріалами цивільної справи, судом апеляційної інстанції було встановлено, що суд першої інстанції під час ухвалення рішення не вирішив питання про розподіл судових витрат між сторонами, про що 26 січня 2015 року Апеляційним судом Дніпропетровської області було винесено ухвалу, якою цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії Індустріального ВДВС Дніпропетровського міського управління юстиції було повернуто до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська для вирішення питання щодо ухвалення додаткового рішення в місячний строк.

Сторони в судове засідання по справі не з`явились, про день та час його проведення повідомлялись належним чином.

Проте ця обставина, згідно ч. 3 ст. 220 ЦПК України, не є перешкодою у вирішенні поставленого перед судом питання.

Враховуючи ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом не здійснюється.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 05 грудня 2014 року, судом не було вирішено питання про розподіл судових витрат між сторонами по вищевказаній цивільній.

Як вбачається з матеріалів даної цивільної справи, до розгляду скарги заявником було сплачено судовий збір у розмірі 123,00 гривень.

Згідно ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.

На виконання ухвали суду від 26 січня 2015 року та у відповідності до ст. 388 ЦПК України щодо обовязковості розподілу судових витрат у відповідності до результатів розгляду скарги, суд вважає за необхідне судові витрати, покласти на Індустріальний ВДВС Дніпропетровського міського управління юстиції у сумі 121, 80 гривень, стягнувши їх на користь заявника.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 11, 197, 210, 220, 293, 388 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

Стягнути з Індустріального відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі у розмірі 121,80 гривень.

Ухвалу суду може бути оскаржено протягом пяти днів шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м.Дніпропетровська.

Суддя А.В. Брага