РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2015 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого судді Крижанівської Г.В.,

суддів Шебуєвої В.А., Оніщука М.І.,

при секретарі: Заліській Г.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1, третя особа: Орган опіки та піклування Солом'янської районної у м. Києві державної адміністрації, про звернення стягнення на предмет іпотеки за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» на рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 22 січня 2014 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2013 року позивач звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Свої вимоги обґрунтував тим, що 28.11.2012 між ПАТ «Сведбанк», який виступає правонаступником АКБ «ТАС-Комерцбанк» та Факторинговою компанією «Вектор Плюс» укладено договір факторингу. Відповідно до положень договору банк уступає фактору свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками. Разом з правами вимоги до фактора переходять всі пов'язані з ними права, зокрема права грошової вимоги щодо нарахованих та несплачених боржниками процентів, комісій, штрафних санкцій та інших обов'язкових платежів. Внаслідок укладення договору, відбулася заміна кредитора, а саме ТОВ «Кредитні ініціативи» набуло статусу нового кредитора/стягувача за договором від 14.12.2007 №2706/1207/71-581, згідно якого позичальником є ОСОБА_1

Вказував, що банк, відповідно до умов договору, свої зобов'язання виконав та надав відповідачу кредит у розмірі 106 200,00 доларів США, а боржник у свою чергу, порушує умови договору, в результаті чого станом на 01.06.2013 має прострочену заборгованість за кредитом - 92 768,00 доларів США, по відсотках - 12 463,98 доларів США та пені в сумі 1 564,19 доларів США.

Оскільки ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_1 уклали іпотечний договір, відповідно до якого останній передав банку в іпотеку квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 46,7 кв.м., житловою площею - 28,6 кв.м., що належить ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу, позивач просив звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме вищезазначену квартиру в рахунок погашення заборгованості, шляхом проведення прилюдних торгів.

Справа № 760/14459/13-ц
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/1653/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Зінченко С.В. Доповідач у суді апеляційної інстанції: Крижанівська Г.В. .
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Крижанівська Г.В.
В судовому засіданні, яке відбулося 07.11.2013 задоволено клопотання представника ОСОБА_1 - ОСОБА_5 про залучення до участі у справі в якості третьої особи Органу опіки та піклування Солом'янської районної у м. Києві державної адміністрації.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 22.01.2014 в задоволенні позову ТОВ «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1, третя особа: Орган опіки та піклування Солом'янської районної у м. Києві державної адміністрації про звернення стягнення на предмет іпотеки відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, ТОВ «Кредитні ініціативи» подало апеляційну скаргу, мотивуючи її тим, що судом першої інстанції було порушено норми процесуального права та неправильно застосовано норми матеріального права.

Апелянт зазначив, що представником позивача були надані суду документи, які підтверджували законність прав вимоги до відповідача всупереч твердженням суду першої інстанції про відсутність належних доказів.

Крім того, вказував, що на виконання умов кредитного та іпотечного договорів, відповідачу було направлено вимогу, а саме повідомлення про усунення порушень та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки, але на дату подання позовної заяви вимога не була виконана.

Також апелянт звернув увагу суду, що на момент укладення іпотечного договору, малолітні діти не мали ні право власності, ні право користування предметом іпотеки, внаслідок чого дозвіл органу опіки та піклування на реалізацію предмета іпотеки, для вчинення позивачем дій стосовно звернення стягнення на квартиру, яка є предметом іпотеки, не потрібен.

Посилаючись на вищевикладене, та те, що судом першої інстанції належним чином не визначено обсяг відповідальності боржника представник ТОВ «Кредитні ініціативи» просив скасувати рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 22 січня 2014 року і ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов у повному обсязі.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 17.07.2014 апеляційну скаргу задоволено частково. Скасовано рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 22 січня 2014 року та ухвалено нове рішення, яким відмовлено в задоволені позову з огляду на набуття чинності Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26.11.2014 касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_5 задоволено частково, касаційну скаргу ТОВ «Кредитні ініціативи» задоволено. Рішення Апеляційного суду м. Києва від 17.07.2014 скасовано, а справу передано на новий апеляційний розгляд з огляду на те, що з вимог Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» вбачається, що апеляційний суд дійсно мав право на застосування вказаного Закону, якщо були б підстави, передбачені нормами матеріального та процесуального права, для скасування рішення суду першої інстанції, оскільки у такому разі при ухваленні власного судового рішення апеляційний суд застосовує закон, який є чинним на час ухвалення такого рішення.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник ТОВ «Кредитні ініціативи» апеляційну скаргу підтримав, просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Представник відповідача ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечувала проти доводів апеляційної скарги посилаючись на те, що ТОВ «Кредитні ініціативи» не є належним кредитором, оскільки до нього не перейшло право вимоги.

Разом з тим, в судовому засіданні представник відповідача повідомила суду, що останній платіж за кредитним договором ОСОБА_1 був сплачений саме ТОВ «Кредитні ініціативи».

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про час і місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про наявність підстав для скасування рішення суду першої інстанції з огляду на порушенням ним норм матеріального та процесуального права та задоволення позовних вимог з одночасним застосуванням наслідків, передбачених Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Судом встановлено, що 14 грудня 2007 року між ПАТ «Сведбанк», яке є правонаступником АКБ «ТАС-Комерцбанк та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір, згідно з умовами якого банк надав позичальнику кредит в сумі 106 200 доларів США під 14 % річних, строком до 25 вересня 2010 року.

На забезпечення виконання умов кредитного договору 14 грудня 2007 року між цими ж сторонами було укладено договір іпотеки двокімнатної квартири АДРЕСА_1, загальною площею 46,83 м.кв., яка належить позичальнику на праві власності.

У силу договору факторингу від 28 листопада 2012 року ПАТ «Сведбанк» відступило право вимоги за вищезазначеними кредитним договором та договором іпотеки ТОВ «Факторингова компанія «Вектор-Плюс», яке, у свою чергу, відповідно до договору факторингу від 28 листопада 2012 року та договору переуступки прав за договором іпотеки відступило своє право вимоги іншому фактору - позивачу ТОВ «Кредитні ініціативи», яке відповідно до свідоцтва про реєстрацію є фінансовою установою.

Відповідач ОСОБА_1 не виконував свої договірні зобов'язання з погашення кредиту та сплати відсотків, а тому станом на 01 червня 2013 року в останнього утворилася заборгованість в сумі 106 796,17 доларів США, що за офіційним курсом НБУ складає 853 621 грн 78 коп.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не надав відповідачу, як боржнику, доказів переходу до нового кредитора прав у зобов'язанні.

Разом з тим, з таким висновком суду першої інстанції не можна погодитися виходячи з наступного.

Відповідно до змісту ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Крім того, згідно норм ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов'язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов'язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов'язанні.

Заперечуючи проти позову представник відповідача посилається на те, що первісний кредитор не передав новому кредиторові документи, які засвідчують права, які передаються, та не надав ОСОБА_1 доказів переходу до нового кредитора прав у зобов'язанні.

Статтею 1082 ЦК України передбачено, що боржник зобов'язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце.

Водночас в судовому засіданні представник ОСОБА_1 визнала той факт, що останній платіж на виконання зобов'язань за кредитним договором був сплачений боржником саме ТОВ «Кредитні ініціативи», а відтак, останні вчинив дії, які свідчать про визнання ОСОБА_1 факту переходу права вимоги саме до ТОВ «Кредитні ініціативи».

Посилання представника відповідача на те, що ТОВ «Кредитні ініціативи» не отримувало ліцензії на здійснення валютних операцій не приймаються судом до уваги як такі, що виходять за межі предмету судового дослідження.

Заперечуючи проти позову представник відповідача також посилався на те, що наданий представником позивача розрахунок заборгованості за кредитним договором не є належним доказом. В той же час ОСОБА_1 не надав суду власний розрахунок заборгованості та не виконав обов'язок, покладений на нього нормами ст. 60 ЦПК України.

Вищенаведеного суд першої інстанції не врахував та помилкового вказав на відсутність підстав для задоволення позову ТОВ «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1, а відтак суд апеляційної інстанції на підставі ст. 309 ЦПК України дійшов висновку про наявність підстав для скасування рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 22.01.2014 р.

В той же час, 07 червня 2014 року, після ухвалення рішення судом першої інстанції, набрав чинності Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», згідно з яким протягом дії цього Закону не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. м для квартири та 250 кв. м для житлового будинку.

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

У ч. 1 ст. 303 ЦПК України встановлено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

У ч. 1 ст. 304 ЦПК України визначено, що справа розглядається апеляційним судом за правилами, встановленими для розгляду справи судом першої інстанції, з винятками і доповненнями, встановленими цією главою.

З вищевикладених вимог закону вбачається, що апеляційний суд має право на застосування Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», якщо існують підстави, передбачені нормами матеріального та процесуального права, для скасування рішення суду першої інстанції, оскільки у такому разі при ухваленні власного судового рішення апеляційний суд застосовує закон, який є чинним на час ухвалення такого рішення.

Як вбачається з наявної в матеріалах справи довідки форми № 3, виданої КП «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду», в квартирі № 28, про звернення стягнення на яку просить позивач, що розташована в будинку АДРЕСА_1, проживає відповідач ОСОБА_1, його дружина ОСОБА_5 та їх малолітні діти. Вказана квартира має загальну площу 46,83 кв.м.

Крім того, матеріали справи не містять даних, які б вказували на те, що боржника у власності має інше нерухоме житлове майно.

А відтак, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відмову в задоволенні позову з огляду на наявність підстав для застосування Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 218, 303, 307, 309, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» задвольнити частково.

Рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 22 січня 2014 року скасуати.

Ухвалити нове рішення наступного змісту:

Відмовити в задволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1, третя особа: Орган опіки та піклування Солом'янської районної у м. Києві державної адміністрації, про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Г.В. Крижанівська

Судді: М.І. Оніщук

В.А. Шебуєва