Справа № 581/944/15-ц
Провадження № 2/581/352/15
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

23 жовтня 2015 року Липоводолинський районний суд Сумської області у складі:

головуючого судді - Сізова Д.В.,

з участю секретаря - Самілик Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Московської сільської ради Липоводолинського району Сумської області, ОСОБА_2, ОСОБА_3

про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

в с т а н о в и в :

29 вересня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом.

Мотивуючи вимоги тим, що після смерті свого діда ОСОБА_4, яка настала 25 січня 2009 року, він є єдиним спадкоємцем за заповітом, оскільки його батько ОСОБА_3 та дядько ОСОБА_2 не претендують на спадщину. Поважними причинами пропуску такого строку зазначає свою необізнаність про існування заповіту, про який він дізнався лише нещодавно.

Позивач ОСОБА_1, представник сільської ради та ОСОБА_2 у судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Останній у своїй заяві фактично визнав позовні вимоги та просив справу розглядати за його відсутності.

Представник позивача ОСОБА_5 позов підтримала, відповідач ОСОБА_3 позов визнав.

Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 та ОСОБА_6 є батьком та мітрю ОСОБА_3, 1956 року нар., та ОСОБА_2, 1963 року нар. (а.с.9 10, 12).

ОСОБА_3 є батьком позивача ОСОБА_1, 1982 року нар. (а.с.10).

30 жовтня 1993 року померла дружина ОСОБА_4 ОСОБА_6

13 грудня 1996 року ОСОБА_4 отримав сертифікат на право на земельну частку (серія СМ №0134552), належний йому як члену КСП «Московське» (а.с.13).

17 березня 2004 року ОСОБА_4 заповів усе своє майно ОСОБА_1 Заповіт посвідчувався секретарем виконкому Московської сільської ради Липоводолинського району Сумської області 17 березня 2004 року за реєстровим №30 (а.с.7).

Із березня 2004 року ОСОБА_4 проживав та був зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_1, разом із сином ОСОБА_2, невісткою ОСОБА_7 та онуком ОСОБА_8 (а.с.9).

25 січня 2009 року ОСОБА_4 помер у с.Криве Попільнянського району Житомирської області (а.с.6).

02 жовтня 2012 року ОСОБА_2, а 24 березня 2014 року ОСОБА_3 у своїх заявах повідомили про те, що вони відмовляються від прийняття спадщини після смерті батька, за визначенням додаткового строку для її прийняття звертатися наміру не мають (а.с.11-12).

За даними Липоводолинської районної держнотконтори від 02 жовтня 2015 року спадкова справа після смерті ОСОБА_4 не заводилася, спадкоємці за її прийняттям не зверталися, відомості про прийняття спадщини особами, які постійно на час смерті спадкодавця проживали разом з ним та вважаються такими, що прийняли спадщину відсутні, заповіт від імені померлого посвідчувався Московською сільською радою Липоводолинського району 17 березня 2004 року за реєстровим №30.

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно з ч.1 ст.1269, ч.1 ст.1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Статтею 3 ЦК України, зокрема, передбачено, що загальними засадами цивільного законодавства є: неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність.

Так, відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно з п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутись до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України.

У звязку з тим, що ОСОБА_1 лише нещодавно дізнався про існування заповіту на його імя та вважав, що спадщину прийняв його дядько, який проживав та був зареєстрованим із померлим, суд вважає такі причини пропуску позивачем встановленого законом строку прийняття спадщини поважними і такими, що дають підстави для визначення додаткового строку для її прийняття.

Визнання відповідачами-спадкоємцями предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Крім того, суд розцінює визнання ОСОБА_2 даного позову, як згоду спадкоємця, який в силу положень ч. 3 ст.1268 ЦК України прийняв спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив строк для її прийняття, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори, що не суперечить вимогам ч. 2 ст. 1272 ЦК України.

Тому, з огляду на дотримання вимог законності та справедливості, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з визначенням позивачу двомісячного додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті діда.

За відсутності клопотання про повернення судового збору за результатами розгляду справи, це питання судом не вирішується, що відповідає принципу диспозитивності цивільного судочинства.

Керуючись ст.ст.10, 174, 212- 215 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4, яка настала 25 січня 2009 року, тривалістю два місяці, перебіг якого починається з дня набрання рішенням суду законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Сумської області через Липоводолинський районний суд протягом 10 днів із дня його проголошення, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, мають право подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Д. В. Сізов