Справа № 466/171/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

29 січня 2015 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі головуючого судді Свірідової В.В.

при секретарі Піцик О.В.

з участю представника позивача ОСОБА_1- ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3- ОСОБА_4

представника третьої особи ШРА- Василюк Б.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3, з участю третьої особи представника органу опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради про визначення місця проживання дитини,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, з участю третьої особи представника органу опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради про визначення місця проживання дитини.

Мотивуючи позовні вимоги зазначив,що з 22 лютого 2005 року перебував з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі. Від подружнього життя мають доньку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова 16.12.2014 року шлюб було розірвано, оскільки їх сім»я розпалась. Колишня дружина остаточно виїхала з квартири АДРЕСА_1, де вони проживали однією сім»єю, залишила на його утриманні та вихованні малолітню дитину. Вже більше шести місяців він(позивач) повністю взяв на себе обов»язки по вихованню та утриманню дитини. В квартирі,де він проживає з донькою, створені всі належні умови для проживання,розвитку,навчання та відпочинку дитини. Після розірвання шлюбу дружина стала вимагати від нього передати доньку їй,однак він заперечує,оскільки дружина ніде не працює,окремого житла немає,має намір виїхали за кордон,чим в подальшому позбавити його можливості спілкуватись з дитиною. За таких умов,вважає,що доньці краще буде з ним,оскільки відповідачка не може дати дитині ні належного виховання,ні матеріального забезпечення. Просить позов задовольнити та визначити місцем проживання малолітньої дитини ОСОБА_6,ІНФОРМАЦІЯ_2, місце проживання її батька за адресою АДРЕСА_1, залишивши її на утриманні та вихованні батька.

В судове засіданні позивач ОСОБА_1 не з»явився,надіслав на адресу суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутності.Позов підтримаує.

Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав,надавши суду аналогічні пояснення, зазначені в позові.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з»явилась, надіслала на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутності та доручила представляти свої інтереси ОСОБА_4

Представник відповідача ОСОБА_4 в судовому засіданні позов не визнав,просив відмовити у його задоволення з підстав,що його довірителька є матір»ю неповнолітньої ОСОБА_6.

Представник третьої особи органу опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради Василюк Б.Л. позов підтримав.

Заслухавши пояснення представників сторін,представника третьої особи,вивчивши та дослідивши об»єктивні докази у справі,суд вважає,що позов підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 22 лютого 2005р.

Рішенням Шевченківського районного суду м.Львова від 16 грудня 2014 року постановлено розірвати шлюб між сторонами,який був зареєстрований 22.02.2005 р. у міському відділі реєстрації актів громадянського стану Львівського міського управління юстиції,а.з. № 290, яке набрало законної сили. (а.с.6).

Від шлюбу у сторін народилась донька ІНФОРМАЦІЯ_1-ОСОБА_6, що вбачається з свідоцтва про народження дитини серія НОМЕР_2 (а.с.5).

Згідно ст..19 ч.4,5 Сімейного кодексу України при розгляді судом спорів щодо місця проживання дитини обов»язковою є участь органу опіки та піклування,який подає суду письмовий висновок щодо розв»язання спору на підставі відомостей,одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини,батьків,а також на підставі інших документів,які стосуються справи. У зв»язку з цим зазначений орган необхідно залучити до участі у справі як третю особу,яка не заявляє самостійних вимог.

Статтею 161 Сімейного кодексу України встановлено, що якщо мати та батько,які проживають окремо,не дійшли згоди щодо того,з ким із них буде проживати малолітня дитина,спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов»язків, особиста прихильність дитини до кожного з них,вік дитини,стан її здоров»я та інші обставини,що мають істотне значення. Суд не може передати дитину для проживання з тим з батьків,хто не має самостійного доходу,зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами,може своєю аморальною поведінкою зашкодити розвиткові дитини.

В судовому засіданні представник позивача та представник відповідача зазначили,що ні позивач ,ні відповідач не звертались до органу опіки та піклування із заявою про визначення місця проживання дитини.

Представник органу опіки та піклування в судовому засіданні підтримав позовні вимоги ОСОБА_1, просив суд визначити місце проживання неповнолітньої дитини ОСОБА_6 з батьком, оскільки позивач звернувся з такою заявою до опіки,про що комісією Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради було проведено обстеження умови проживання сім»ї ОСОБА_6 за адресою АДРЕСА_1,про що складено акт (а.с.11).

Факт не проживання відповідачки по справі ОСОБА_3 разом з чоловіком та дитиною за адресою АДРЕСА_1 стверджується актом № 2 від 06.01.2015р. ЛКП «Під Голоском-410»(а.с.12),який в судовому засіданні не заперечили сторони по справі .

Представник відповідача не заперечив в судовому засіданні того, що його довірителька не працює, проживає окремо від дитини, утриманням та вихованням дитини не займається, умови для проживання дитини у неї відсутні, однак заперечив позов в тій частині,що дитина має бути разом з матір»ю.

Відповідно до вимог ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини,на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень,крім випадків,встановлених цим Кодексом.

Стаття 11 ч.2 ЦПК України передбачає,що особа,яка бере участь у справі,розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Кожна сторона зобов»язана довести ті обставини,на які вона посилається як на підставі своїх вимог і заперечень,крім випадків,встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відтак,позивачем представлено суду докази щодо його матеріального утримання(довідка про доходи (а.с.8),характеризуючи дані позивача(а.с.9-10),умови проживання позивача та дитини (а.с.11),акт про не проживання відповідачки разом з дитиною (а.с.12),які в судовому засіданні не заперечив представник відповідача.

Згідно ст..141 СК України мати,батько мають рівні права та обов»язки щодо дитини,незалежно від того,чи перебували вони у шлюбі між собою.

Відтак покази представника відповідача в частині того,що дитина має проживати з матір»ю судом до уваги не беруться,оскільки батьки мають рівні права щодо дитини.

На підставі наведеного вище позовні вимоги є підставними,та підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 10, 11,15, 60, 88, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визначити місцем проживання малолітньої дитини ОСОБА_6,ІНФОРМАЦІЯ_2, місце проживання її батька ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІН НОМЕР_1,за адресою АДРЕСА_1, залишивши її на утриманні та вихованні батька.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Шевченківський районний суд м. Львова шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: В. В. Свірідова