РІШЕННЯ

Іменем України

Справа № 0616/4224/12

провадження у справі № 2/0285/134/14

14 січня 2015 року м. Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області

в складі: головуючого - судді Коцюби О.М.

за участю секретаря Прач А.Ю.

представника позивача-відповідача ОСОБА_1

відповідача-позивача ОСОБА_2

представника відповідачів-позивачів ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Новоград-Волинський справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та Управління державної міграційної служби України в Житомирській області про виселення та зняття з реєстраційного обліку та за зустрічним позовом ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Публічного акціонерного товариства «Фідобанк», треті особи: приватний нотаріус міського нотаріального округу Житомирської області ОСОБА_6, Служба у справах дітей Новоград-Волинської міської ради та реєстраційна служба Новоград-Волинського міськрайонного управління юстиції про встановлення нікчемності правочину та застосування наслідків недійсності нікчемного правочину,-

в с т а н о в и в:

22.08.2012 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив виселити відповідачів з квартири АДРЕСА_1 та зобов'язати їх знятися з реєстраційного обліку. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 13.10.2011 року рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду було задоволено позовні вимоги ПАТ «СЕБ БАНК», правонаступником якого є ПАТ «Фідобанк», до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на майно. Однак, станом на 29.05.2012 року у вищевказаній квартирі зареєстровані відповідачі, що унеможливлює виконання рішення суду від 13.10.2011 року. Тому позивач був змушений звернутися до суду з даним позовом.

15.12.2014 року відповідачі подали зустрічну позовну заяву, в якій просили встановити нікчемність договору іпотеки з майновим поручителем квартири АДРЕСА_1, посвідчений 24.09.2008 року приватним нотаріусом Новоград-Волинського міського нотаріального округу ОСОБА_6 за № 5557, а також скасувати заборону на відчуження на вищевказану квартиру, накладену 24.08.2008 року приватним нотаріусом Новоград-Волинського міського нотаріального округу ОСОБА_6 за № 5558.

В судовому засіданні представник позивача-відповідача ОСОБА_1 первісний позов підтримала, щодо задоволення зустрічного позову заперечила.

Відповідач-позивач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_3 заперечили щодо задоволення первісного позову та просили задовольнити зустрічний позов.

Представник третьої особи ОСОБА_7 з метою захисту майнових прав дитини просила відмовити в задоволенні первісного позову. Зустрічний позов підтримала в повному обсязі, просила його задовольнити.

Суд, заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги за зустрічним позовом слід задовольнити частково та, у свою чергу, відмовити у задоволенні первісного позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що 24.09.2008 року між ВАТ «СЕБ Банк», правонаступником якого є ПАТ «СЕБ Банк», та ТзОВ «Газета «Звягель-Інформ»було укладено кредитний договір № 447 за умовами якого останньому був наданий кредит в розмірі 56000,00 дол. США.

В забезпечення виконання зобов'язань за вищезазначеним Кредитним договором між ВАТ «СЕБ Банк» та відповідачем ОСОБА_2 було укладеного Договір іпотеки, предметом якого є нерухоме майно, а саме: чотирьохкімнатна квартира АДРЕСА_1, загальною площею 84,4 кв.м., яка належить останньому на праві приватної власності, що слідує з копії договору міни квартири від 17.04.2008 року (а.с.18).

Заочним рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду від 13.10.2011 року № 2-1001/11 в рахунок погашення заборгованості було звернуто стягнення з ОСОБА_2 на вищевказану квартиру (а.с.23).

На момент посвідчення іпотечного договору ОСОБА_2 та ОСОБА_4 проживали в АДРЕСА_1, іншого житла в них не було. Окрім цього, з ним проживала і їхня малолітня дитина, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

З пояснень ОСОБА_2 випливає, що він дійсно змушений був виписати із спірної квартири себе, дружину та малолітню дитину, оскільки в іншому разі договору іпотеки з ним не було б укладено та кредиту для підприємства, яке він очолював, ніхто б не дав.

Представник позивача-відповідача ОСОБА_1 підтвердила, що у разі наявності реєстрації у спірній квартирі малолітньої дитини з ОСОБА_2 договору іпотеки не укладалося б.

Пояснення відповідача-позивача ОСОБА_2 про те, що він та його сім'я, включаючи малолітню дитину, постійно проживали у спірній квартирі, що підтверджується актом депутата Новоград-Волинської міської ради від 12.12.2014 року та показами свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_10

Свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_8 показали, що являються сусідами ОСОБА_2, увесь час проживали у будинку, де проживає ОСОБА_2 Пояснили, що ОСОБА_2, разом із своєю сім'єю постійно проживали у своїй квартирі. Із часу вселення не переїжджали на інше місце проживання та на довгий період не відлучалися.

Свідок ОСОБА_10 пояснив, що його син ОСОБА_2 з метою отримання кредиту зняв у вересні 2008 року з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 себе, дружину ОСОБА_4 та малолітню доньку ОСОБА_5. Після отримання кредиту у грудні 2008 року він знову зареєстрував себе та членів своєї родини у власній квартирі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Свідок пояснив, що ОСОБА_2 із родиною тимчасово, до отримання кредиту, були зареєстровані у його квартирі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, але жодного дня там не проживали. Однак, бути там постійно зареєстрованими вони не могли, оскільки його квартира з 02.04.2008 року перебуває в іпотеці та вчинятися будь-які правочини щодо неї, у тому числі реєстрація і вселення інших осіб без згоди банку, заборонена.

Отже, судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_4 мають неповнолітню доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 119), яка з 01.08.2008 року постійно проживає за адресою АДРЕСА_1. На час укладення договору іпотеки, 24.09.2008 року, проживала у будинку, що знаходиться в іпотеці.

Ч.3 ст.17 Закону України "Про охорону дитинства" заборонено батькам, або особам, які їх заміняють, без дозволу органу опіки і піклування, наданого відповідно до закону, укладати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню та/або державній реєстрації, відмовлятись від належних дитині майнових прав, здійснювати поділ, обмін, відчуження житла, зобов'язуватись від імені дитини порукою, видавати письмові зобов'язання.

Згідно з ч.6 ст.203 ЦК України правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх, чи непрацездатних дітей.

Статтею 18 ЗУ "Про охорону дитинства" визначено, що діти члени сім'ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем. Органи опіки та піклування зобов'язані здійснювати контроль за додержанням батьками або особами, які їх заміняють майнових та житлових прав при відчуженні жилих приміщень та купівлі нового житла".

Згідно з вимогами ч.4 ст.12 ЗУ "Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей" для вчинення будь яких правочинів щодо нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону.

Відповідно до роз'яснень, що містяться у п.44 постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року №5 " Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин", згідно зі ст. 32 ЦК України, ст.177 СК України та ст.17 Закону України "Про охорону дитинства" батьки не мають права без дозволу органу опіки і піклування укладати договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або спеціальній реєстрації, відмовлятися від належних дитині майнових прав, здійснювати розподіл, обмін, відчуження житла, зобов'язуватись від імені дитини порукою, видавати письмові зобов'язання. У зв'язку з наведеним суди повинні виходити з того, чи мала дитина право власності на предмет іпотеки чи право користування предметом іпотеки на момент укладання договору іпотеки.

Згідно довідки № 1231 від 10.09.2008 року, виданої Новоград-Волинським орендним підприємством «Житлосервіс», у квартирі АДРЕСА_1, яка передавалася в іпотеку та належить ОСОБА_2, жодної особи зареєстровано не було (а.с. 155).

В цей же день, 10.09.2008 року, ОСОБА_2 та його дружина ОСОБА_4, були зняті з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.150 -154).

24.09.2008 року було укладено іпотечний договір (а.с. 109-118).

24.12.2008 року ОСОБА_2, ОСОБА_4 та малолітня ОСОБА_5 були знову зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 120, 150-154).

Відповідач-позивач ОСОБА_2 пояснив, що його сім'я з малолітньою дитиною знімалися з реєстраційного обліку з метою отримання кредиту. Дитина фактично проживала з серпня 2008 року у спірній квартирі. Іншого житла вони не мають. Зареєструватися та проживати з батьками вони також не мають права, оскільки їхня квартира знаходиться в іпотеці та під забороною.

Відповідно до вимог ч.4 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків або одного з них, з ким вона проживає.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на час посвідчення іпотечного договору проживали у квартирі АДРЕСА_1, яка є предметом іпотеки, отже місцем проживання дитини ОСОБА_5 є також спірна квартира.

Положення ст.12 ЗУ №2623 1У від 02.06.2005 року "Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей", які вимагають попередньої згоди органу опіки і піклування для здійснення будь яких правочинів стосовно нерухомого майна, право користування якими мають безпритульні діти, чинні з 01 січня 2006 року, що свідчить про недотримання сторонами на час укладення іпотечного договору від 24.09.2008 року вимог законодавства щодо погодження у встановленому законом порядку органу опіки та піклування на передачу в іпотеку будинку, право користування яким мали діти.

Згідно з ч.1 ст.224 ЦК України правочин, вчинений без дозволу органу опіки та піклування (стаття 71 цього Кодексу), є нікчемним.

Таким чином право дитини - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, на недоторканість житла при задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» буде порушено.

Згідно положень ч.1 ст.16 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року (в редакції зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21.12.1995 року), ратифікованої Постановою ВР № 789 Х11 від 27.02.1991 року, кожна дитина не може бути об'єктом свавільного або незаконного втручання в здійснення її права на особисте і сімейне життя, недоторканість житла… Дитина має право на захист закону від такого втручання або посягання.

Аналогічної думки дійшли судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в ухвалі від 05.03.2014 року якою відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ПАТ КБ «ПриватБанк». Постановою Верховного Суду України від 12.11.2014 року відмовлено в перегляді ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в ухвалі від 05.03.2014 року.

Виходячи з обставин, викладених вище, суд задовольняє позовні вимоги за зустрічним позовом ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Публічного акціонерного товариства «Фідобанк», треті особи: приватний нотаріус міського нотаріального округу Житомирської області ОСОБА_6, Служба у справах дітей Новоград-Волинської міської ради та реєстраційна служба Новоград-Волинського міськрайонного управління юстиції про встановлення нікчемності правочину та застосування наслідків недійсності нікчемного правочину в частині встановлення нікчемності договору іпотеки з майновим поручителем чотирьохкімнатної квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 посвідчений приватним нотаріусом Новоград-Волинського міського нотаріального округу Житомирської області ОСОБА_6 за реєстровим № 5557 від 24.09.2008 року.

На підставі вищевикладеного суд відмовляє у задоволенні позовних вимог за первісним позовом Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та Управління державної міграційної служби України в Житомирській області про виселення та зняття з реєстраційного обліку.

Однак, не підлягають задоволенню позовні вимоги за зустрічним позовом щодо скасування заборони на відчуження на іпотечну квартиру, накладену 24.08.2008 року приватним нотаріусом Новоград-Волинського міського нотаріального округу ОСОБА_6 за № 5558.

Відповідно до ч. 5 ст. 10571 ЦК України визнаючи недійсним договір застави, який забезпечував виконання зобов'язання позичальника за кредитним договором, суд за заявою кредитодавця накладає арешт на майно, яке було предметом застави. Такий арешт підлягає зняттю після виконання зобов'язання повернути кредитодавцю кошти за кредитним договором, а у разі визнання кредитного договору недійсним - після виконання зобов'язання повернути кредитодавцю кошти в розмірі, визначеному судом відповідно до частини першої цієї статті.

12.01.2015 року представником позивача-відповідача ОСОБА_1 подано відповідну заяву, що передбачена вищевказаною нормою закону (а.с. 171).

Оскільки вимоги за зустрічним позовом в частині знання заборони на відчуження квартири та вимоги за заявою представника позивача-відповідача ОСОБА_1 накласти арешт на квартиру є взаємовиключними і суд застосовує імперативну норму закону - ч. 5 ст. 10571 ЦК України, то у задоволенні зустрічного позову в цій частині слід відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, яка передбачає, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

В силу ст. 88 ЦПК України з позивача-відповідача ПАТ «Фідобанк» на користь відповідачів-позивачів ОСОБА_2, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 слід стягнути сплачену суму судового збору у розмірі 243 грн. 60 коп..

Керуючись ст.ст. 3, 11, 57 - 60, 88, 208 - 215, 294 ЦПК України, суд, -

вирішив:

У задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та Управління державної міграційної служби України в Житомирській області про виселення та зняття з реєстраційного обліку відмовити.

Позовні вимоги за зустрічним позовом ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Публічного акціонерного товариства «Фідобанк», треті особи: приватний нотаріус міського нотаріального округу Житомирської області ОСОБА_6, Служба у справах дітей Новоград-Волинської міської ради та реєстраційна служба Новоград-Волинського міськрайонного управління юстиції про встановлення нікчемності правочину та застосування наслідків недійсності нікчемного правочину задовольнити частково.

Встановити нікчемність договору іпотеки з майновим поручителем чотирьохкімнатної квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 посвідчений приватним нотаріусом Новоград-Волинського міського нотаріального округу Житомирської області ОСОБА_6 за реєстровим № 5557 від 24.09.2008 року.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» на користь ОСОБА_2, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 сплачену суму судового збору у розмірі 243 грн. 60 коп..

В решті позовних вимог за зустрічним позовом відмовити.

Накласти арешт на чотирьохкімнатну квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 яка належить на праві власності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_1.

Рішення ухвалено у нарадчій кімнаті та проголошена його вступна та резолютивна частини у судовому засіданні 14.01.2015 року.

Повний текст рішення складено 19 січня 2015 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області протягом 10 днів з дня проголошення.

Головуючий: О.М. Коцюба