Справа № 706/149/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 вересня 2015 року Христинівський районний суд Черкаської області

в складі:

головуючого - судді Олійника М.Ф.,

за участю секретаря Рибчинецької Я.А.,

позивача ОСОБА_1, представника особи, яка звернулась до суду в інтересах неповнолітнього, - ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Христинівці Черкаської області цивільну справу за позовом ОСОБА_4 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_1 до приватного підприємства «Дніпро» про стягнення орендної плати, пені, розірвання договору оренди та зобовязання повернути земельну ділянку,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ПП «Дніпро» про стягнення орендної плати, пені, розірвання договору оренди та зобовязання повернути земельну ділянку.

Просила стягнути з ПП «Дніпро» за договором оренди земельної ділянки від 28.04.2006 р. на користь ОСОБА_1 4313,34 грн. орендної плати за 2012 - 2014 роки, 876,24 грн. пені за несвоєчасну сплату орендної плати, розірвати договір оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 3,12 га, яка знаходиться в адміністративних межах Пеніжківської сільської ради Христинівського району, що укладений 28.04.2006 р. між ПП «Дніпро» в особі директора ОСОБА_5 та ОСОБА_6 та зареєстрований Христинівським районним відділом Черкаської регіональної філії ДП «Центр ДЗК при Держкомземі України» у державному реєстрі земель за №67 від 17.05.2006 р., зобовязати ПП «Дніпро» повернути ОСОБА_1 земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 3,12 га, яка знаходиться в адміністративних межах Пеніжківської сільської ради Христинівського району, а також стягнути із ПП «Дніпро» витрати за сплату судового збору.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_4 посилалася на такі обставини.

28.04.2006 р. між ПП «Дніпро» та бабкою неповнолітнього ОСОБА_1 - ОСОБА_6 був укладений договір оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 3,12 га, яка знаходиться в адміністративних межах Пеніжківської сільської ради Христинівського району, строком на 10 років.

Сторони у п. 9 договору погодили, що орендна плата вноситься у розмірі 1,5% від проіндексованої грошової оцінки земельної ділянки. Орендна плата може виплачуватися як грішми, так і сільськогосподарською продукцією (пшениця, ячмінь, кукурудза, соняшник, цукор) по цінах не нижче за собівартість і які будуть діяти на час проведення розрахунків.

За змістом п. 10 договору обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції.

Орендна плата вноситься у строк до 31 грудня (п. 11 договору), а пунктом 13 визначено, що розмір орендної плати переглядається щорічно.

Пунктом 39 договору передбачено, що право на орендовану земельну ділянку у разі смерті фізичної особи - орендаря, засудження або обмеження її дієздатності за рішенням суду переходить до спадкоємців або інших осіб, які використовують цю земельну ділянку разом із орендарем.

Після смерті ОСОБА_6 право власності на земельну ділянку в порядку спадкування перейшло до матері неповнолітнього - ОСОБА_7. 08.11.2011 р. Христинівською райдержадміністрацією було видано ОСОБА_7 державний акт на право приватної власності на землю серії ЯК №245492.

Виходячи із змісту п. 39 договору, до ОСОБА_8 перейшли права та обовязки орендодавця за договором оренди земельної ділянки від 28.04.2006 р.

07.03.2012 р. ОСОБА_7 померла.

Рішенням Христинівського районного суду від 19.03.2013 р. у справі №706/46/13-ц за ОСОБА_1, 22.10.1997 р. н., в порядку спадкування після смерті ОСОБА_7 визнано право приватної власності на земельну ділянку площею 3,1201 га, яка розташована в адміністративних межах Пеніжківської сільської ради Христинівського району.

Право власності на вказану вище земельну ділянку у встановленому законом порядку зареєстровано за ОСОБА_1 До нього як до спадкоємця ОСОБА_8 перейшли права та обовязки орендодавця за договором оренди земельної ділянки від 28.04.2006 р.

ПП «Дніпро» використовує належну ОСОБА_1 земельну ділянку, але взяті на себе зобовязання за договором не виконує. Впродовж 2012 - 2014 р.р. орендну плату за використання землі відповідач не сплачував.

З метою приведення у відповідність вимогам діючого законодавства орендних правовідносин нею як представником неповнолітнього 14.05.2014 р. направлено на адресу відповідача заяву про внесення змін до договору в частині збільшення розміру орендної плати та виплати ОСОБА_1 боргу.

Її заява в інтересах дитини - сироти відповідачем у справі проігнорована, відповідь не направлена, що і спонукало її звернутися до суду із позовом.

Стягненню з відповідача підлягає заборгована орендна плата за 2012 2014 р. р. в сумі 4313,34 грн.

Пунктом 14 договору передбачено, що у разі невнесення орендної плати у строки, визначені договором, справляється пеня у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від несплаченої суми за кожний день прострочення.

Стягненню з відповідача підлягає пеня загальною сумою 876,24 грн.

Систематична невиплата ПП «Дніпро» орендної плати відповідно до ст. 21 Закону України «Про оренду землі» є істотним порушенням умов договору оренди землі, внаслідок якого власник значною мірою позбавляється того, на що він розраховував при укладенні договору.

Вказане є достатньою підставою для розірвання даного договору відповідно до ст. ст. 651, 782 ЦК України.

Пунктом 37 даного договору оренди землі також передбачено, що дія договору припиняється шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання іншою стороною обовязків, передбачених договором.

Оскільки відповідач систематично не вносив орендну плату впродовж останніх 3-х років та наявна заборгованість по орендній платі, спірний договір оренди землі має бути розірваний за рішенням суду.

Крім того, ст. 785 ЦК України та ст. 34 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором.

Пунктом 21 даного договору встановлено, що орендар зобовязаний після закінчення договору оренди землі повернути орендовану земельну ділянку.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, посилаючись на обставини, зазначені в позовній заяві. Додатково пояснив, що орендної плати він не отримував. Про те, що його мати отримала орендну плату наперед, він від неї не чув. Його мати була позбавлена батьківських прав стосовно нього і ним опікувалась бабуся. Він зовсім не спілкувався з мамою, вона його ніколи не бачила. Коли матір померла, йому було 15 років. Матір ховала сільська рада.

Особа, яка звернулась до суду в інтересах неповнолітнього, ОСОБА_4 у судове засідання не зявилася, однак її інтереси в судовому засіданні представляв за договором про надання правової допомоги ОСОБА_2, який у судовому засіданні підтримав позовні вимоги, посилаючись на обставини, зазначені в позовній заяві. Додатково пояснив, що виплата ОСОБА_7 орендної плати не підтверджується доказами. Орендна плата повинна виплачуватись щорічно до 31 грудня. Сума, що зазначена у видатковому касовому ордері, не збігається з сумою, яка повинна бути виплачена за умовами договору, хоча і виплачена орендна плата у більшому розмірі.

Представник відповідача ПП «Дніпро» ОСОБА_3 у судовому засіданні позов не визнав повністю. Додатково пояснив, що 08.11.2011 р. ОСОБА_7 стала власником земельної ділянки, після чого звернулась до директора ПП «Дніпро» за матеріальною допомогою, оскільки перебувала у важкому матеріальному стані. Матеріальну допомогу виплатити не можна було, тому виплатили орендну плату наперед. Виплата була здійснена 25.11.2011 р. за видатковим касовим ордером №237 з підписом покійної ОСОБА_7 Підпис ОСОБА_7 ніхто не ставить під сумнів. Згідно з цією виплатою розмір орендної плати за рік становив 2416 грн. ОСОБА_7 була позбавлена батьківських прав щодо ОСОБА_1, стійких звязків з матірю у ОСОБА_1 не було, вони не спілкувались між собою, тому останній і не знав про цю виплату. З цією виплатою ПП «Дніпро» виконало свої зобовязання за цим договором. Інших правовідносин у ОСОБА_7 з ПП «Дніпро» не було. ОСОБА_7 прийняла виконання договору, тому розмір орендної плати вже не може бути переглянутий. Орендна плата виплачена в більшому розмірі, ніж передбачено умовами договору, оскільки був Указ Президента України щодо виплати орендної плати в розмірі не меншому 3% вартості земельної ділянки. У позовній заяві ставиться питання про виплату орендної плати з 2012 р., тоді як власником земельної ділянки ОСОБА_1 став у 2013 р.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази: договір оренди землі від 28.04.2006 р. між ПП «Дніпро» та ОСОБА_6, копії свідоцтва про народження ОСОБА_1, державного акта на право приватної власності на землю І-ЧР № 053169 на імя ОСОБА_6, спадкової справи після смерті ОСОБА_6, державного акта на право власності на земельну ділянку ЯК №245492 на імя ОСОБА_7, свідоцтва про смерть ОСОБА_7, розпорядження Христинівської районної державної адміністрації № 177 від 26.09.2011 р. про встановлення опіки над малолітнім ОСОБА_1, витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 25.05.2013 р., витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 11.02.2013 р., рішення Христинівського районного суду від 19.03.2013 р. про визнання права власності за ОСОБА_1 на земельну ділянку в порядку спадкування, видаткового касового ордеру ПП «Дніпро» № 237 від 25.11.2011 р., касової книги ПП «Дніпро» за 25.11.2011 р., інші письмові докази, суд вважає, що у задоволенні позову необхідно відмовити повністю з таких підстав.

Судом встановлено, що 28.04.2006 р. між ПП «Дніпро» та бабкою неповнолітнього ОСОБА_1 - ОСОБА_6 був укладений договір оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 3,12 га, яка знаходиться в адміністративних межах Пеніжківської сільської ради Христинівського району і яка належала ОСОБА_6 на підставі державного акта на право приватної власності на землю І-ЧР № 053169, виданого Пеніжківською сільською радою Христинівського району 19.08.2002 р., зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 181.

Договір був укладений строком на 10 років.

Пунктом 9 договору передбачено, що орендна плата вноситься у розмірі 1,5% від проіндексованої грошової оцінки земельної ділянки. Орендна плата може виплачуватися як грішми, так і сільськогосподарською продукцією (пшениця, ячмінь, кукурудза, соняшник, цукор) по цінах не нижче за собівартість і які будуть діяти на час проведення розрахунків.

Відповідно до п. 11 договору орендна плата вноситься у строк до 31 грудня.

Пунктом 39 договору передбачено, що право на орендовану земельну ділянку у разі смерті фізичної особи - орендаря, засудження або обмеження її дієздатності за рішенням суду переходить до спадкоємців або інших осіб, які використовують цю земельну ділянку разом із орендарем.

23.11.2007 р. ОСОБА_6 померла.

Після її смерті право власності на земельну ділянку в порядку спадкування перейшло до ОСОБА_7, матері неповнолітнього ОСОБА_1

10.01.2011 р. на імя ОСОБА_7 було видане свідоцтво про право на спадщину за заповітом на вказану вище земельну ділянку. А 08.11.2011 р. на імя останньої Христинівською райдержадміністрацією був виданий державний акт на право власності на землю серії ЯК №245492, зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 00807.

За змістом п. 39 договору до ОСОБА_8 перейшли права та обовязки орендодавця за договором оренди земельної ділянки від 28.04.2006 р.

07.03.2012 р. ОСОБА_7 померла.

Рішенням Христинівського районного суду від 19.03.2013 р. у справі №706/46/13-ц за ОСОБА_1, 22.10.1997 р. н., в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_7 визнано право приватної власності на земельну ділянку площею 3,1201 га, яка розташована в адміністративних межах Пеніжківської сільської ради Христинівського району.

Право власності на вказану вище земельну ділянку 16.05.2013 р. зареєстровано за неповнолітнім ОСОБА_1 До нього як до спадкоємця ОСОБА_7 перейшли права та обовязки орендодавця за договором оренди земельної ділянки від 28.04.2006 р.

У позовній заяві зазначено, що стягненню з відповідача підлягає заборгована орендна плата за 2012 2014 р. р. в сумі 4313,34 грн.

У той же час відповідно до видаткового касового ордеру № 237 від 25.11.2011 р. (у судовому засіданні досліджений оригінал ордера) орендна плата за 2012, 2013, 2014, 2015, 2016 р. р. в сумі 14500 грн. була виплачена ОСОБА_7, яка на той час була власником земельної ділянки. Одержання коштів стверджується підписом ОСОБА_7 на ордері.

Факт одержання ОСОБА_7 орендної плати за вказані роки стороною позивача у судовому засіданні спростований не був.

Стороною позивача у судовому засіданні також не надані докази на підтвердження наявності інших правовідносин між ПП «Дніпро» та ОСОБА_7, за якими остання могла одержати орендну плату за 2012 2016 р. р.

Про видачу ОСОБА_7 коштів у сумі 14500 грн. свідчить і запис у касовій книзі ПП «Дніпро» за 25.11.2011 р., копія якого залучена до справи.

Відповідно до ст. 531 ЦК України боржник має право виконати свій обов'язок достроково, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства або не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Ні договором, ні актами цивільного законодавства не встановлено відсутність права боржника виконати свій обовязок достроково.

Зважаючи на вказані обставини, позовна вимога про стягнення орендної плати не підлягає задоволенню.

У звязку з цим позовна вимога про стягнення пені за несвоєчасну виплату орендної плати, як похідна вимога від вимоги про стягнення орендної плати, також не підлягає задоволенню.

Підставою для задоволення позовної вимоги про розірвання договору оренди землі у позовній заяві зазначена систематична невиплата орендної плати за 2012-2014 р. р.

У той же час судом встановлено, що орендна плата за договором за вказаний період була виплачена 25.11.2011 р. ОСОБА_7, яка на той час була власником земельної ділянки.

Тому у задоволенні позовної вимоги про розірвання договору оренди землі необхідно відмовити.

Оскільки розірвання договору оренди землі є передумовою для задоволення позовної вимоги про зобовязання повернути земельну ділянку, а суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовної вимоги про розірвання договору оренди землі, тому не підлягає задоволенню і позовна вимога про зобовязання повернути земельну ділянку.

Враховуючи зазначені обставини, у задоволенні позову необхідно відмовити повністю.

Керуючись ст. ст. 531, 651 ЦК України, ст. ст. 21, 34 Закону України «Про оренду землі», ст.ст. 60, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_4 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_1 до приватного підприємства «Дніпро» про стягнення орендної плати, пені, розірвання договору оренди та зобовязання повернути земельну ділянку відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Черкаської області через Христинівський районний суд Черкаської області шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: ОСОБА_9