Справа № 462/2106/13 Головуючий у 1 інстанції: Іванюк І.Д.
Провадження № 22-ц/783/561/15 Доповідач в 2-й інстанції: Курій Н. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді Курій Н.М.,

суддів: Мельничук О.Я., Ніткевича А.В.,

за секретаря Куцика І.Б.,

з участю представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3, ОСОБА_4, його представника - ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Залізничного районного суду м. Львова від 15 жовтня 2014 року у справі за позовом ФОП ОСОБА_4 до ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_6 про відшкодування шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 15 жовтня 2014 року вищезазначений позов задоволено частково.

Суд стягнув з ОСОБА_2 (І.Н. НОМЕР_1) на користь ФОП ОСОБА_4 22 238 грн. у відшкодування майнової шкоди та 1714, 60 грн. судових витрат.

В задоволенні решти позовних вимог суд відмовив за їх безпідставністю.

Рішення суду оскаржила представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3.

В апеляційній скарзі апелянт посилається на те, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, на основі неповного з'ясування обставин, що мають значення для справи, а висновки суду не відповідають обставинам справи.

Апелянт стверджує, що акт про факт затоплення магазину на АДРЕСА_1 та дефектний акт про те, що в квартирі АДРЕСА_2 відвід каналізаційного стояка розгерметизований не відповідають вимогам Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 року №76.

Апелянт звертає увагу на те, що у висновку експертного будівельно-технічного дослідження від 09 березня 2013 року зазначено, що квартира АДРЕСА_1 незавершена будівництвом (мовою оригіналу) та відноситься до поняття "нульовий цикл", сліди затікання з приміщення суміщеного санвузла під літ. 11, пл. 4,30 кв.м. в приміщеннях квартири відсутні.

Апелянт зазначає, що каналізаційний стояк не проходить вертикально через цокольне приміщення, а зашитий в стіну, тому оглянути його можливості немає.

Апелянт не погоджується із висновком судової інженерно-технічної експертизи №1247 від 15 квітня 2013 року, оскільки такий висновок зроблений лише на підставі дефектного акта, що є недопустимим, оскільки висновок експерта повинен ґрунтуватися на об'єктивному дослідженні всіх матеріалів справи та огляді приміщення магазину і квартири АДРЕСА_2

Апелянт також зазначає, що суд першої інстанції відмовив їй у задоволенні клопотанні про призначення повторної експертизи та допиті експертів щодо висновку №1247 від 15 квітня 2013 року.

Апелянт просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість рішення суду в межах вимог, заявлених у суді першої інстанції та доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід відхилити з таких підстав.

Відповідно до вимог ч.1 ст.303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції лише в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

У відповідності зі статтею 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а також не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Статтями 10, 60 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін і, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_6 є власником нежитлових приміщень № V, VI, VII, VIII, IX, X, XI, XII, XIII, XIX в цокольному поверсі та № 1,2, 3, 4, 5, 6, 7, 8 на першому поверсі будинку за адресою: АДРЕСА_2, загальною площею 355,3 кв.м. (а.с. 154).

Позивач ФОП ОСОБА_4 на підставі договору оренди за № 1, укладеного із ОСОБА_6 від 01.01.2012 р. (а.с. 8-11) та актів приймання-передачі (а.с. 12, 147) є користувачем зазначених нежитлових приміщень.

Витягом про реєстрацію права власності на квартиру (а.с. 7) підтверджується, що ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_2

Відповідно до договору про участь у Фонді фінансування будівництва виду А житлового будинку на АДРЕСА_2 укладеного 19.12.2008р. між ВАТ "Селянський комерційний банк "Дністер" та ОСОБА_2 (а.с. 132-136), ОСОБА_2 взяла на себе зобов'язання по встановленню розводки та всіх сантехнічних пристроїв.

Згідно з ч. 4 ст. 319 ЦК України, власність зобов'язує.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно з актом ОСББ "Паркове" від 07.04.2012 р. (а.с. 13) в ніч з 06.04.2012 р. на 07.04.2012 р. зафіксоване затоплення приміщення магазину-салону "Центр Архітектектури та дизайну", що знаходиться під квартирою №3 на АДРЕСА_2 внаслідок якого відбулось вздуття гіпсокартонної стелі, пошкоджено освітлення, шпоноване покриття стола, диванну приставку, тумбочку та взірці матраців фірми "Нulsta", а також пошкоджено робочий ноутбук "Sаmsung".

З дефектного акту, складеного ОСББ "Паркове" спільно із ДП "Служба ремонту" від 10.05.2012 р. (а.с.14) вбачається, що затоплення нижнього поверху відбулось внаслідок розгерметизації відводу каналізаційного стояка квартири АДРЕСА_2

З висновку судової інженерно-технічної експертизи № 1247 від 15.04.2013 р. (а.с. 187-190) встановлено, що причина залиття магазину "Центр архітектури та дизайну", що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2/1 та цокольного поверху, приймається відповідно до дефектного акту, який складений 10.05.2012 р. за підписами голови правління ОСББ "Паркове" - ОСОБА_8 та директора ДП "Служба ремонту" - ОСОБА_9, а саме через негерметичність заглушки ПВХ.

Згідно з висновком будівельно-технічного експертного дослідження ПП "Юридично-експертної компанії "Юрекс" від 22.11.2012р. (а.с.64-71), вартість відновлювального ремонту приміщення салону-магазину "Елітний інтер'єр" за адресою: м. Львів, вул.. Чуваська, 29 становить 13878 грн. Вартість витрат на оплату проведення будівельно-технічного експертного дослідження складає 1200 грн. (а.с.76).

З договору про надання послуг від 09.04.2012 р. (а.с.20-22) та акту здачі-прийняття робіт (а.с.23) вбачається, що вартість відновлювальних робіт та реставрації меблів складає 4640,00 грн., а відповідно до договору про надання послуг від 09.04.2012 р. (а.с. 24-26) та квитанції про оплату від 09.04.2012р. (а.с. 27) вартість ремонту ноутбука "Sаmsung" становить 2520,00 грн.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_4 про стягнення з відповідачки на його користь 22 238 грн. у відшкодування майнової шкоди, заподіяної залиттям, суд першої інстанції правильно виходив з того, що позивачем надано суду належні та допустимі докази у підтвердження своїх вимог щодо спричиненої відповідачкою матеріальної шкоди в частині вартості відновлювальних ремонтних робіт та доведено факт залиття зазначених вище приміщень, яке відбулося в ніч з 06.04.2012 р. на 07.04.2012 р. з квартири №3, яка належить відповідачці ОСОБА_2

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про те, що суд першої інстанції повно та об'єктивно не встановив причину залиття приміщень магазину, колегія суддів вважає неспроможними, такими, що спростовуються матеріалами справи та висновками суду.

Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Всупереч цим вимогам відповідачкою не надано ні суду першої, ні апеляційної інстанцій належних та допустимих доказів на спростування факту залиття саме з її квартири, чим не доведено, що шкоду позивачу завдано не з її вини.

Інші доводи апеляційної скарги колегією суддів до уваги не беруться, оскільки спростовуються матеріалами справи, яким надана належна оцінка судом першої інстанції.

За наведених вище обставин, колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції дав належну оцінку всім обставинам і доказам у справі в їх сукупності та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстави для його скасування відсутні й апеляційну скаргу на оскаржене рішення, що не спростовує висновків суду необхідно відхилити.

Керуючись ст. 303, п.1 ч.1 ст. 307, ст. 308, п.1 ч.1 ст. 314, ст. 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Залізничного районного суду м. Львова від 15 жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуючий Курій Н.М.

Судді: Мельничук О.Я.

Ніткевич А.В.