РІШЕННЯ

Іменем України

13.05.2015 Франківський районний суд міста Львова

в складі : головуючого судді - Ванівського Ю.М.

при секретарі - Буюклі В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Франківської районної адміністрації Львівської міської ради про зобов'язання до вчинення дій, -

встановив:

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить зобов'язати Франківську районну адміністрацію Львівської міської ради прийняти рішення про приєднання підвальних приміщень під літ.10-1 площею 4,7 кв.м., 10-2 площею 2,1 кв.м., 10-3 площею 16,4 кв.м., 10-4 площею 12,0 кв.м. в будинку АДРЕСА_1 до належних ОСОБА_1 нежитлових приміщень площею 125,5 кв.м. на першому поверсі будинку АДРЕСА_1.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що є власником нежитлового приміщення площею 125,5 кв.м. на першому поверсі будинку АДРЕСА_1. Спільно з зазначеним приміщенням позивач користується нежитловими приміщеннями зазначеного будинку, які позначені на поверховому плані підвального під літ.10-1 площею 4,7 кв.м., 10-2 площею 2,1 кв.м., 10-3 площею 16,4 кв.м., 10-4 площею 12,0 кв.м. Позивач зазначає, що такі приміщення є допоміжними до належних їй на праві власності нежитлових приміщень, вхід до вказаних приміщень здійснюється виключно з належного позивачу приміщення, іншого входу в ці підвальні приміщення немає.

Позивач виявила намір об'єднати вказані приміщення документально, з чим звернулася до відповідача, згідно наявних у нього повноважень, отримавши попередньо погодження на таке приєднання від Постійної комісії комунального майна та власності Львівської міської ради.

Відповідач не розглядає питання приєднання у зв'язку з тим, що позивачем не надано згоди всіх мешканців будинку.

Позивач зазначає, що підвальні приміщення під літ.10-1 площею 4,7 кв.м., 10-2 площею 2,1 кв.м., 10-3 площею 16,4 кв.м., 10-4 площею 12,0 кв.м. є приналежністю до належних їй приміщень, та не є допоміжними приміщеннями будинку, оскільки немає технічної можливості для їх використання іншими, окрім позивача, особами, відповідно погодження всіх мешканців будинку не вимагається.

Оскільки порушене питання не знайшло свого вирішення в позасудовому порядку, позивач звернулася до суду з зазначеним позовом.

На призначений час розгляду справи від позивача поступили письмові пояснення, згідно яких позивач підтримує позовні вимоги в повному обсязі, розгляд справи у відповідності з ч. 2 ст. 158 Цивільного процесуального кодексу України просить проводити у її відсутності.

Представник відповідача відносно задоволення позову не заперечував, вирішення позовних вимог залишив на розсуд суду.

Розглянувши матеріали справи у відповідності з ч. 2 ст. 158 Цивільного процесуального кодексу України, суд встановив:

Згідно свідоцтва про право власності на нежитлові приміщення та витягу про державну реєстрацію прав ОСОБА_1 належать на праві власності нежитлові приміщення площею 125,5 кв.м. на першому поверсі будинку АДРЕСА_1.

Згідно технічного паспорта вказані приміщення розташовані на першому поверсі будинку.

З технічного паспорта на належні позивачу нежитлові приміщення випливає, що до них також відносяться підвальні приміщення під літ.10-1 площею 4,7 кв.м., 10-2 площею 2,1 кв.м., 10-3 площею 16,4 кв.м., 10-4 площею 12,0 кв.м.

Згідно витягу з протоколу засідання постійної комісії комунального майна та власності Львівської міської ради від 10.02.2015р. - комісія вирішила не заперечувати проти приєднання підвальних приміщень (під літ. 10-1, 10-2, 10-3, 10-4) до приватних приміщень на першому поверсі буд. АДРЕСА_1 при умові використання цього приміщення під господарські потреби.

Актом ЛКП «Затишне» від 01.08.2014р. підтверджується, що позивачка використовує належні їй нежитлові приміщення площею 125,5 кв.м. на першому поверсі будинку АДРЕСА_1 спільно з підвальними приміщеннями під літ.10-1 площею 4,7 кв.м., 10-2 площею 2,1 кв.м., 10-3 площею 16,4 кв.м., 10-4 площею 12,0 кв.м. Доступ до вказаних підвальних приміщень можливий тільки з належних позивачці нежитлових приміщень. Інші мешканці будинку на АДРЕСА_1 забезпечені підвальними приміщеннями.

З проекту перепланування нежитлових приміщень з приєднанням підвальних під інд. 10-1, інд. 10-2, інд. 10-3, інд.10-4 на АДРЕСА_1, виготовленого Львівською філією «НДІ ПРОЕКТРЕКОНСТРУКЦІЯ» випливає технічна можливість об'єднання належних позивачці приміщень першого та підвального поверху на АДРЕСА_1. З креслень існуючого стану вказаного проекту випливає, що зазначені приміщення мають спільний вхід. До приміщень підвального поверху будинку, окремого доступу не існує.

Оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, суд приходить до переконання про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного:

Згідно статті 11 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до Цивільного процесуального кодексу України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Статтею 124 Конституції України передбачено, що до юрисдикції судів віднесено всі правові відносини, що виникають у державі. Відповідно до частини 1 статті 15 Цивільного процесуального кодексу України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Частиною 1 статті 15 Цивільного кодексу України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання, оспорювання. Відповідно до частини 2 статті 16 Цивільного кодексу України, способами захисту цивільних прав та інтересів передбачено спонукання до вчинення дій.

Згідно ст. 186 Цивільного кодексу України річ, призначена для обслуговування іншої (головної) речі і пов'язана з нею спільним призначенням, є її приналежністю. Приналежність слідує за головною річчю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Виходячи з наявних у справі доказів, суд встановив, що підвальні приміщення під літ.10-1 площею 4,7 кв.м., 10-2 площею 2,1 кв.м., 10-3 площею 16,4 кв.м., 10-4 площею 12,0 кв.м. в будинку АДРЕСА_1 є приналежністю до належних позивачці нежитлових приміщень на першому поверсі вказаного будинку.

Відповідно до з ч. 2 ст. 382 Цивільного кодексу України власникам квартири у дво- або багатоквартирному житловому будинку належать на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування, опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, а також споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир, а також власників нежитлових приміщень, які розташовані у житловому будинку.

Згідно правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом Держжитлокомунгоспу України від 17.05.2005р. № 76 допоміжними приміщеннями житлового будинку вважаються приміщення, призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування мешканців будинку.

З наведених положень чинного законодавства випливає, що допоміжними приміщеннями в багатоквартирному будинку, які є спільною власністю всіх мешканців, є приміщення, які призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування мешканців будинку.

Спірні приміщення підвального поверху не відносяться до спільної власності мешканців будинку, оскільки ніхто з мешканців, окрім позивачки немає та не може мати до них доступу, що виключає можливість їх використання для обслуговування мешканців.

За таких умов, питання об'єднання вказаних приміщень, з належними позивачці приміщеннями на першому поверсі, прав інших мешканців будинку не зачіпає, відповідно вимога відповідача щодо надання їхньої згоди на таке об'єднання безпідставна.

Згідно Положення про розмежування повноважень між виконавчими органами Львівської міської ради, затвердженого ухвалою Львівської міської ради № 219 від 19.10.2006р. (підпункт 2.11. пункту 2 розділу VI) - до повноважень районної адміністрації відноситься приєднання допоміжних та нежитлових приміщень, що не можуть бути окремим об'єктом оренди.

З наведених обставин, на переконання суду, відповідач зобов'язаний прийняти рішення за зверненням позивача щодо приєднання підвальних приміщень під літ.10-1 площею 4,7 кв.м., 10-2 площею 2,1 кв.м., 10-3 площею 16,4 кв.м., 10-4 площею 12,0 кв.м. в будинку АДРЕСА_1 до належних ОСОБА_1 нежитлових приміщень площею 125,5 кв.м. на першому поверсі будинку АДРЕСА_1 без отримання погоджень від мешканців вказаного будинку.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 15, 57, 61, 158, 174, 209, 212, 214, 215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, на підставі ст.ст.15, 16, 186, 316, 328, 382 Цивільного кодексу України, суд

вирішив :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Зобов'язати Франківську районну адміністрацію Львівської міської ради прийняти рішення про приєднання підвальних приміщень під літ.10-1 площею 4,7 кв.м., 10-2 площею 2,1 кв.м., 10-3 площею 16,4 кв.м., 10-4 площею 12,0 кв.м. в будинку АДРЕСА_1 до належних ОСОБА_1 нежитлових приміщень площею 125,5 кв.м. на першому поверсі будинку АДРЕСА_1.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Франківський районний суд м. Львова шляхом подачі протягом десяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги або в порядку частини 1 статті 294 Цивільного процесуального кодексу України.

Суддя: Ванівський Юрій Михайлович