АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/8961/15 Справа № 2-1195/11 Головуючий у 1 й інстанції - Хомченко С.І. Доповідач - Варенко О.П.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Варенко О.П.,

суддів - Городничої В.С., Лаченкової О.В.,

при секретарі - Добролюбовій І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу

за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інгосстрах»

на рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 27 серпня 2015 року

у цивільній справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інгосстрах» до Державного підприємства «Марганецьке лісове господарство», треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3, про стягнення страхового відшкодування,

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2012 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, який згодом було уточнено, до відповідача в обґрунтування якого посилався на те, що ОСОБА_3, керуючи автомобілем ВАЗ 2121 НОМЕР_2 в м. Марганці на перехресті вул. Куйбишева та 40 років Жовтня допустив зіткнення з застрахованим автомобілем ВАЗ 11183-110-20, державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4, який належить ОСОБА_2 В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілю ОСОБА_2 заподіяно шкоду у вигляді пошкодження транспортного засобу, яка згідно розрахунку становить 49496,00 грн. Сума страхового відшкодування складає 46035,00 грн., яке виплачено страхувальнику відповідно до платіжного доручення № 2199 від 13.02.2009 року та № 21999-2 від 13.02.2009 року. Просив стягнути з Державного підприємства «Марганецьке лісове господарство» на його користь 46035,00 грн. в рахунок відшкодування витрат, пов'язаних зі сплатою страхового відшкодування та судові витрати у справі.

Рішенням Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 27 серпня 2015 року в задоволенні позову Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інгосстрах», третя особа на стороні позивача ОСОБА_2, до Державного підприємства «Марганецьке лісове господарство», третя особа на стороні відповідача ОСОБА_3, про стягнення страхового відшкодування - відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Інгосстрах», посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвали нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Вислухавши учасників процесу, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позовних вимог посилався на те, що оскільки ПрАТ «Страхова компанія «Інгосстрах» виплатило ОСОБА_2 згідно страхового акту від 10.02.2009 року № И-2199 суму страхового відшкодування у розмірі 46035,00 грн., то воно має право, відповідно до положень ст.ст. 993, 1191 ЦК України, зворотної вимоги (регресу) до винної особи, між тим, позивач звертаючись до суду з позовом 15.06.2012 року пропустив трирічний строк позовної давності, передбачений ст.257 ЦК України, який почав спливати з моменту виконання основного зобов'язання - 13.02.2009 року.

Проте з такими висновками суду першої інстанції погодитись не можна з огляду на таке:

Судом встановлено, що 04 листопада 2008 року приблизно об 11.15 год. на перехресті вулиць Куйбишева та 40 років Жовтня в м. Марганеці сталася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобілів ВАЗ 21213 «Нива», державний номерний знак НОМЕР_2, який належить ДП «Марганецьке лісове господарство», під керуванням ОСОБА_3, та ВАЗ 11183 «Калина», державний номерний знак НОМЕР_1, який належить ОСОБА_2, під керуванням ОСОБА_4

Постановою Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 31 серпня 2011 року винним у скоєнні дорожньо - транспортної пригоди визнано ОСОБА_3, кримінальну справу за ч. 1 ст.286 КК України відносно останнього закрито на підставі Закону України «Про амністію» (а.с.5, том 1).

17 травня 2007 року між ОСОБА_2 та Закритим акціонерним товариством «Страхова компанія «Інгосстрах», правонаступником якого є Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Інгосстрах» був укладений договір страхування, відповідно до умов якого страхова компанія зобов'язалася у разі настання страхового випадку відшкодувати збитки у межах страхової суми у порядку та на умовах, передбачених договором (а.с.99, том 1).

Об'єктом страхування за цим договором є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом: ВАЗ 11183, державний номерний знак НОМЕР_1.

У результаті дорожньо - транспортної пригоди автомобіль ОСОБА_2 - ВАЗ 11183 «Калина», державний номерний знак НОМЕР_1, був пошкоджений, сума страхового відшкодування до виплати страхувальнику з урахуванням визначеної договором страхування франшизи на підставі страхового акту складає 46035,00 грн.

Згідно страхового акту № И-2199 від 10.02.2009 року позивачем виплачено ОСОБА_2 страхове відшкодування у розмірі 46035,00 грн. (а.с.34, том 1).

Відповідно до положень ст. 27 Закону України «Про страхування», ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

У данному випадку пошкоджений автомобіль ВАЗ 11183, державний номерний знак НОМЕР_1, який належить ОСОБА_2, є предметом договору страхування наземного транспорту, тобто зазначений договір є договором майнового страхування.

Згідно страхового акту № И-2199 від 10.02.2009 року Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Інгосстрах» виплатило ОСОБА_2 страхове відшкодування у розмірі 46035,00 грн. (а.с.34).

Таким чином, зобов'язання з відшкодування шкоди, яке виникло у Державного підприємства «Марганецьке лісове господарство» перед ОСОБА_2 збереглося, однак у ньому змінилася сторона (кредитор) і ці правовідносини регулюються ст.993 ЦК України (суброгація).

Перехід права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика називається суброгацією. При суброгації нового зобов'язання із відшкодування збитків не виникає - відбувається заміна кредитора: потерпілий (а ним є страхувальник або вигодонабувач) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Внаслідок цього страховик виступає замість потерпілого.

Суд першої інстанції через помилкове тлумачення ст.993 ЦК України вважав, що позивач звернувся до суду з позовом у порядку регресу, а не суброгації, і в наслідок цього перебіг строку позовної давності обчислював з моменту, коли страховик виплатив страхове відшкодування - з 13.02.2009 року. Проте, при суброгації перебіг строку позовної давності починається з моменту виникнення страхового випадку, тобто з моменту заподіяння шкоди застрахованому транспортному засобу - 04.11.2008 року.

Згідно матеріалів справи Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Інгосстрах» звернулося до Державного підприємства «Марганецьке лісове господарство» з позовом про стягнення страхового відшкодування лише 15.06.2012 року, тобто з пропуском строку позовної давності, передбаченого ст. 257 ЦК України.

Відповідно до ч.ч.3,4 ст.267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Про застосування наслідків пропуску строку позовної давності в ході розгляду справи неодноразово заявляли представники відповідача та ОСОБА_3. Позивачем клопотання про поновлення строку позовної давності не заявлялось.

Доводи апеляційної скарги позивача про те, що строк позовної давності не сплив, оскільки позов було пред'явлено у жовтні 2011 року, спростовуються матеріалами справи. Згідно матеріалів справи, позивач звернувся до суду з позовом вперше лише 15 червня 2012 року (а.с.94 т.1), тобто з пропуском строку позовної давності.

Таким чином, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині обґрунтування підстав відмови у задоволенні позовних вимог. В решті рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інгосстрах» - задовольнити частково.

Рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 27 серпня 2015 року - змінити в частині обґрунтування підстав відмови у задоволенні позовних вимог.

В решті рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 27 серпня 2015 року - залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів з цього часу.

Головуючий: О.П.Варенко

Судді: В.С.Городнича

О.В.Лаченкова