печерський районний суд міста києва
Справа № 757/1806/15-ц
У Х В А Л А

26 січня 2015 року cуддя Печерського районного суду м. Києва Середа К.О., перевіривши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ДВНЗ "Київський університет управління та підприємництва" заборгованості по заробітній платі, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із вищезазначеною заявою про видачу судового наказу.

Звертаючись із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості із заробітної плати у сумі 8 256,40 грн., заявник керувався п. 1 ч. 1 ст. 96 ЦПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 96 ЦПК України судовий наказ може бути видано, у разі якщо заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати.

Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження" від 23.12.2011 року, до заяви про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати має бути додано докази перебування заявника у трудових відносинах із боржником, а підтвердженням суми, яка стягується, може бути будь-який належно оформлений документ, що вказує на розмір нарахованої заробітної плати та компенсації за порушення строків її виплати, зокрема, довідка бухгалтерії боржника, розрахунковий лист чи копія платіжної відомості тощо. Не допускається розгляд вимог про стягнення заробітної плати у разі наявності спору щодо розміру заборгованості чи права на її отримання.

Відсутність документів, що підтверджують наявність суб'єктного права у заявника, документів, що підтверджують порушення суб'єктного права, або документів, що підтверджують виникнення права вимоги, вказує на наявність спору про право.

Отже, судом видаються судові накази у разі відсутності між сторонами спору про право, та наявністю документів на підтвердження перебування заявника у трудових відносинах із боржником, а також документів, що вказують на розмір нарахованої, але не виплаченої працівникові заробітної плати та компенсації за порушення строків її виплати, зокрема, довідка бухгалтерії боржника, розрахунковий лист чи копія платіжної відомості тощо.

Однак заявником до заяви про видачу судового наказу було додано довідку про заборгованість по заробітній платі станом на 27.09.2012р. (копія), тоді як заявник звертається до суду з вимогою про видачу судового наказу 20.01.2015 р.

Виходячи з вищевикладеного, з копії довідки про заборгованість по заробітній платі станом на 20.01.2015р. не вбачається за можливе встановити, чи існує така заборгованість станом на день звернення заявника до суду з вищезазначеною вимогою, що, в свою чергу, може свідчити про наявність спору про право.

Відповідно до ст. 100 ч. 3 п. 2 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо із заяви та поданих документів вбачається спір про право.

Враховуючи викладене, керуючись п. 12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження" від 23.12.2011 року, п. 1 ч. 1 ст. 96, п. 2 ч. 3 ст. 100 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Відмовити ОСОБА_1 у прийнятті заяви про видачу судового наказу про стягнення з ДВНЗ "Київський університет управління та підприємництва" заборгованості із заробітної плати у заявленому розмірі.

Відмова у прийнятті заяви унеможливлює повторне звернення з такою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Апеляційного суду м. Києва через Печерський районний суд м. Києва протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя К.О. Середа