Справа № 522/7456/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2015 року Приморський районний суд м. Одеси

у складі: головуючого судді Загороднюка В.І.

при секретарі Міневич Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації за місцем проживання, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача та просить визнати його таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою № 104 по вул. Тіниста, 9/12 в м. Одесі та примусово зняти його з реєстраційного обліку в зазначеній квартирі.

При цьому посилається на те, що вона ОСОБА_3 та ОСОБА_2 є колишнім подружжям. 23 квітня 2013 року відповідно до рішення Приморського районного суду м. Одеси шлюб між нами було розірвано. Від шлюбу вони мають сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Під час їхнього сімейного життя, між нею та відповідачем будо укладено шлюбний договір. Як зазначено у п. 3.5 договору: у випадку розірвання шлюбу, чоловік зобовязується оформити право власності на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, яка складається з двох житлових кімнат, загальною площею 100 м. кв. на імя дружини та на імя малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в рівних частках кожному в строк до 01 травня 2013 року, шляхом укладання договору відчуження. Крім цього, дружина зобовязується не відчужувати квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_2, яка складається з двох житлових кімнат, загальною площею 100 м. кв. до досягнення сином ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 повноліття. З урахуванням вищевикладеного відповідач 21 листопада 2013 року, відповідно до договору дарування передав безоплатно у власність, а ОСОБА_4 прийняв безоплатно у власність 1/2 чистини квартири що розташована за адресою: АДРЕСА_1, яка в цілому складається з 2-х житлових кімнат, житловою площею 28,6 кв.м. загальною площею 100,0 кв.м. Відповідно до іншого договору купівлі-продажу відповідач передав у власність, а вона набула у власність 1/2 частину квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1. Ні яких майнових прав на вказану квартиру відповідач не має, однак проте залишається зареєстрованим за вказаною адресою, зоча фактично не проживає в квартирі понад два роки. В звязку з викладеним вона була вимушена звернутися до суду з вказаним позовом.

В судове засідання позивачка не зявилася, від представника позивачки до суду надійшла заява про те, що позов підтримує в повному обсязі та просить розглянути справу за його відсутністю.

Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи судом повідомлявся належним чином.

Тому згідно ст.224 ЦПК України суд вважає за можливе, зі згоди представника позивачки, розглянути позов за відсутністю відповідача та ухвалити по справі заочне рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 08 листопада 2012 р. між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено шлюбний договір, що посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_5 та зареєстровано в реєстрі за № 203. Згідно п. 3.5 договору: у випадку розірвання шлюбу, чоловік зобовязується оформити право власності на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, яка складається з двох житлових кімнат, загальною площею 100 м. кв. на імя дружини та на імя малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в рівних частках кожному в строк до 01 травня 2013 року, шляхом укладання договору відчуження. Крім цього, дружина зобовязується не відчужувати квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_2, яка складається з двох житлових кімнат, загальною площею 100 м. кв. до досягнення сином ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 повноліття.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 29 квітня 2013 р. було розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

21 листопада 2013 р. між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, що діє як законний представник від імені та в інтересах свого малолітнього сина ОСОБА_4 укладено нотаріально посвідчений договір дарування № 2119, згідно якого ОСОБА_2 передав безоплатно у власність, а ОСОБА_4 прийняв безоплатно у власність 1/2 чистини квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, яка в цілому складається з 2-х житлових кімнат, житловою площею 28,6 кв. м. загальною площею 100,0 кв. м.

21 листопада 2013 р. між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 укладено нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу № 2116, згідно якого ОСОБА_2 передав у власність, а ОСОБА_3 набула у власність 1/2 чистини квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, яка в цілому складається з 2-х житлових кімнат, житловою площею 28,6 кв. м. загальною площею 100,0 кв. м.

Згідно з витягів з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 21.11.2013 р. 1/2 частка АДРЕСА_3 належить на праві приватної власності ОСОБА_4 та 1/2 частка вказаної квартири належить на праві приватної власності ОСОБА_3.

Як вбачається з довідки витягу з домової книги від 30.03.2015 р. в квартирі АДРЕСА_4 значаться зареєстрованими ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_2.

Згідно ч.1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно положень ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч.2 ст.405 Цивільного кодексу України, особа втрачає право на користування житлом, у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином ОСОБА_2 слід визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою № 104 по вул. Тіниста, 9/12 в м. Одесі.

Керуючись ст.ст. 317, 319, 391, 405 ЦК України, ст. ст. 213-215, 224-226 ЦПК суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, таким, що втратив право користування жилим приміщенням - квартирою № 104 по вул. Тіниста, 9/12 в м. Одесі.

Це рішення є підставою для зняття з реєстраційного обліку ОСОБА_2.

Рішення суду може бути переглянуте за заявою відповідачки, яка не приймала участі при розгляді справи, поданої протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Рішення може бути оскаржено, про що протягом десяти днів з дня проголошення подається апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу потягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя

20.07.2015