Справа № 194/641/15-ц
Провадження№2/194/324/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 листопада 2015 року м.Тернівка

Тернівський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Пономаренко І.П.

при секретарі судового засідання Сафоновій А.Г.

за участю: позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Тернівського міського суду Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ спільного сумісного майна, набутого за час шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що рішенням Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 01 березня 2012 року були частково задоволені її позовні вимоги до ОСОБА_3 про розподіл майна, набутого під час шлюбу, яким в тому числі були розділені кошти на наступних банківських рахунках у ПАТ КБ «Приватбанк» №5243, №7367, №5582, №1977. Підставою для подачі даної позовної заяви є розподіл майна, набутого під час шлюбу, проте предмет позовної заяви інший, а саме: грошові кошти на банківських рахунках, які не були розділені між подружжям під час розгляду справи у суді у 2012 році та про які не було відомо ані позивачу, ані суду. Так, 21 березня 2015 року, під час пересування меблів у спальній кімнаті, нею було знайдено копії квитанцій ВАТ КБ «Надра» та ПАТ КБ «Приватбанк» про зняття відповідачем з рахунків зазначених банків грошових коштів. Вважає, що у звязку з тим, що відповідачем було знято кошти з банківського рахунку ВАТ КБ «Надра» станом на 01 листопада 2011 року, та як наслідок цього їх можливе закриття, тому на запити суду банком не було надано інформації про наявність таких рахунків та сум, які знаходяться на них. Також на запит суду ПАТ КБ «Приватбанк» була надана інформація про наявність у відповідача станом на 01 листопада 2011 року грошових коштів у даному банку в сумі 25106 грн. 73 коп., тому судом було прийнято рішення про поділ зазначених грошових коштів як спільне сумісне майно подружжя між сторонами в рівних частинах. Тобто, грошові кошти на банківському рахунку №1466, відкритому у ПАТ КБ «Приватбанк» на імя ОСОБА_3 у сумі 3332,04 Євро, які були зняті відповідачем 22 жовтня 2011 року та грошові кошти на банківських рахунках ПАТ КБ «Надра» на загальну суму 4612,64 Євро, які були зняті відповідачем у період з 26 вересня 2011 року по 22 жовтня 2011 року, тобто до дати відправлення запиту суду про наявність в банках рахунків, відкритих на імя відповідача, судом розділені не були. Таким чином, вважає, що відповідачем було фактично приховано від поділу частину набутого під час шлюбу майна, а саме коштів, які знаходилися на банківських рахунках ВАТ КБ «Надра» та ПАТ КБ «Приватбанк». У звязку з чим просить стягнути з відповідача на її користь суму коштів у розмірі 57150 грн. 51 коп., що складає 1/2 частину грошових коштів, які знаходилися на банківських рахунках ВАТ КБ «Надра» та ПАТ КБ «Приватбанк», відкритих на імя ОСОБА_3 та були набуті під час шлюбу, та стягнути з відповідача на її користь суму сплаченого нею судового збору.

Відповідачем надано до суду заперечення відповідно до змісту якого вважає позовні вимоги безпідставними та необґрунтованими, а тому позов не визнає повністю та просить відмовити у задоволені позовних вимог. Зазначає, що шлюб між ним та позивачем було розірвано 18 червня 2012 року, а кошти, які просить стягнути з нього позивач, були зняті в той час, коли вони з позивачкою перебували у зареєстрованому шлюбі та мешкали однією сім`єю, а тому ці кошти були витрачені на потреби сім`ї.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі. Так, 21 березня 2015 року, під час пересування меблів у спальній кімнаті, вона знайшла копії квитанцій ВАТ КБ «Надра» та ПАТ КБ «Приватбанк» про зняття відповідачем з рахунків зазначених банків грошових коштів у період серпень жовтень 2011 року. Вони з відповідачем перестали мешкати за однією адресою з 20 вересня 2012 року. Холодильник, пральну машину вони купили в 2011 році, телевізор купили в 2010 році, до того, як були зняті зазначені грошові кошти.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила стягнути з відповідача на користь позивача суму коштів у розмірі 57150 грн. 51 коп., що складає 1/2 частину грошових коштів, які знаходилися на банківських рахунках ВАТ КБ «Надра» та ПАТ КБ «Приватбанк», відкритих на імя ОСОБА_3 та були набуті під час шлюбу. Також просить стягнути з відповідача на користь позивача понесені по справі судові витрати. Рішенням Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 01 березня 2012 року, яке набрало законної сили 03 квітня 2012 року, було поділено спільне сумісне майно позивача та відповідача, набуте під час шлюбу, але при винесені зазначеного рішення не були поділені грошові кошти на банківських рахунках ВАТ КБ «Надра» та ПАТ КБ «Приватбанк» відкритих на імя ОСОБА_3, гроші з яких він знімав протягом серпня, вересня та жовтня 2011 року, а тому на запит суду при розгляді справи про розподіл майна, ВАТ КБ «Надра» та ПАТ КБ «Приватбанк» не надали суду інформацію щодо банківських рахунків відкритих на імя відповідача, про які йде спір зараз. Шлюб між сторонами було розірвано 18 червня 2012 року. Також, позивач зверталася до суду в 2011 року з заявою про забезпечення позову, оскільки мала намір звернутися до суду з позовом до ОСОБА_3 про розподіл майна подружжя, але ухвалою судді від 12 жовтня 2011 року її заява про забезпечення позову була повернута заявнику.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив відмовити в задоволені позовних вимог, оскільки грошові кошти, про які йде сьогодні спір, були потрачені на потреби сім`ї ще в той час, коли вони з позивачем мешкали разом, тобто до розірвання шлюбу та поділу майна. Особисто на себе він їх не витрачав. Крім того, коли вони з позивачем перестали мешкати разом, в квартирі залишилися всі його речі, гроші, гаманець, та його не впускали в квартиру, але з позовом про витребування майна з чужого незаконного володіння він не звертався.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив відмовити в задоволені позовних вимог, оскільки шлюб між сторонами розірвано 18 червня 2012 року, до розірвання шлюбу вони мешкали разом, майно між ними було поділено судом, в тому числі і рахунки в банківських установах. При слуханні справи про розподіл спільного сумісного майна судом робилися запити до ВАТ КБ «Надра» та ПАТ КБ «Приватбанк», але даних, що є відкриті рахунки на імя ОСОБА_3, про які сьогодні йде спір, не було. Отже, позов позивача необґрунтований, оскільки кошти, які вимагає позивач, були зняті з рахунків та потрачені на потреби сімї ще до позову про розподіл майна, який розглядався у 2012 році. Позивач не довела, що кошти, зняті відповідачем протягом серпня, вересня та жовтня 2011 року були витрачені не на потреби сімї.

Суд, вислухавши в судовому засіданні пояснення сторін та їх представників, дослідивши в судовому засіданні наявні в матеріалах справи письмові докази, приходить до наступних висновків.

Згідно ст.2 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час виникнення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом порушених або оспорюваних прав, свобод та інтересів.

Ст.4 ЦПК України закріплено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ст.ст.10, 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема, звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Згідно ст.58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обгрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

У відповідності до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.2 ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Згідно ч. 1 ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Відповідно до ч.1 ст. 65 СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою.

Стаття 68 СК України передбачає, що розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте під час шлюбу.

Згідно ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Відповідно до ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Згідно ст. 71 СК України майно, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» передбачено, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання.

Відповідно до ч.2 ст. 72 СК України до вимоги про поділ майна, заявленої після розірвання шлюбу, застосовується позовна давність у три роки. Позовна давність обчислюється від дня, коли один із співвласників дізнався або міг дізнатися про порушення свого права власності.

В судовому засіданні встановлено, що шлюб між сторонами розірвано 18 червня 2012 року (а.с.11).

Згідно рішення Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 01 березня 2012 року про розподіл майна, набутого під час шлюбу, грошові кошти на банківському рахунку №1466, відкритому у ПАТ КБ «Приватбанк» на імя ОСОБА_3 та грошові кошти на банківських рахунках ПАТ КБ «Надра» на імя ОСОБА_3, судом розділені не були (а.с.12-14).

Відповідно до квитанції №3 від 22 жовтня 2011 року ОСОБА_3 отримав з банківського рахунку № 1466, відкритому у ПАТ КБ «Приватбанк», грошові кошти в сумі 3332,64 Євро (а.с.15).

Відповідно до чеків № 1939 від 30 вересня 2011 року, № 1903 від 27 серпня 2011 року, № 1922 від 29 вересня 2011 року, № 1985 від 05 жовтня 2011 року, № 1967 від 04 жовтня 2011 року, № 1915 від 28 вересня 2011 року, № 1951 від 03 жовтня 2011 року, та квитанції про видачу готівки № 3916 від 26 вересня 2011 року, ОСОБА_3 отримав з банківських рахунків, відкритих у ПАТ КБ «Надра», грошові кошти на загальну суму 1280 Євро (а.с.15).

В ухвалі судді Тернівського міського суду від 12 жовтня 2011 року, постановленої за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову, зазначено, що позивач звернулася до суду з заявою про забезпечення позову, у якій просить накласти арешт на банківські рахунки ОСОБА_3, що знаходяться у Приватбанку, Укрсиббанку, Надра, Промінвестбанку, Ощадбанку, посилаючись на те, що вона збирається подати позовну заяву про розподіл майна подружжя. Зазначена ухвала заявником не оскаржена (а.с.35).

Тобто, вказані вище грошові кошти було знято з банківських рахунків ще за час проживання сторін у шлюбі, який було розірвано відділом ДРАГС Тернівського МУЮ у Дніпропетровсьій області 18 червня 2012 року.

Але при цьому, позивачем ні під час подання позовної заяви, ні на момент звернення з позовом, на під час судового розгляду, стороною позивача не надано жодних доказів на підтвердження тих обставин, що зазначені грошові кошти були витрачені відповідачем не на потреби сім`ї.

Таким чином, аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що стороною позивача не доведено ті обставини, на які посилалася, як на підставу своїх позовних вимог, тому будь-які підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Також, відповідно до ст. 88 ЦПК України відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача сплаченого позивачем при зверненні з позовом судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 11, 60, 212-215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

В позовних вимогах ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ спільного сумісного майна, набутого за час шлюбу, - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області через Тернівський міський суд шляхом подачі апеляційної скарги у десятиденний строк з дня його проголошення.

Головуючий суддя: І.П. Пономаренко