Справа №478/1649/14-ц 14.07.2015 14.07.2015 14.07.2015
Провадження №22-ц/784/1760/15
Єдиний унікальний номер 478/1649/14-ц
Номер провадження 22-ц/784/1760/15
Головуючий у 1 інстанції Сябренко І.П.
Категорія 23 Доповідач Прокопчук Л.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2015 року місто Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі:

Головуючого судді Прокопчук Л.М.

Суддів Довжук Т.С., Коломієць В.В.

При секретарі Богуславській О.М.

без участі сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 підприємства «Агротех» (далі ПП «Агротех») на рішення Казанківського районного суду Миколаївської області від 27 травня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 підприємства «Агротех» до ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог - реєстраційна служба Казанківського районного управління юстиції Миколаївської області про визнання недійсною угоди про розірвання договору оренди земельної ділянки та скасування рішення про її державну реєстрацію, -

В С Т А Н О В И Л А:

14 серпня 2014 року ПП «Агротех» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання недійсною угоди про розірвання договору оренди земельної ділянки та скасування рішення про її державну реєстрацію.

Ухвалою судді Казанківського районного суду Миколаївської області від 12 вересня 2014 року позовні вимоги ПП «Агротех» до зазначених осіб розєднані у самостійні провадження.

Позивач зазначав, що 15 квітня 2003 року між ним та відповідачкою ОСОБА_2 було укладено договір оренди земельної ділянки, площею 8,37 га, належній останній на праві власності, строком на 10 років. Вказаний договір був зареєстрований Казанківським районним відділом Миколаївської регіональної філії Центру ДЗК за № 14.

28 липня 2014 року їм стало відомо, що відповідачка зареєструвала 16 травня 2014 року у реєстраційній службі угоду про розірвання вищезазначеного договору оренди земельної ділянки. Проте, керівник підприємства угоду про розірвання договору оренди не підписував, оригінал угоди він не має та крім того, підпис, який стоїть в графі «Орендар», являється факсимільним підписом, тобто таким, що відтворений за допомогою спеціального технічного засобу.

Посилаючись на вищезазначене та порушення відповідачем вимог ст. ст. 203, 208, 215 ЦК України позивач просив позов задовольнити (а.с. 2-5).

Рішенням Казанківського районного суду Миколаївської області від 27 травня 2015 року у задоволенні позову відмовлено (а.с. 125-128).

В апеляційній скарзі ПП «Агротех» просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі. На думку апелянта рішення суду є незаконним та ухваленим з порушенням норм матеріального і процесуального права (а.с. 133-136).

Сторони, належно повідомлені про розгляд справи, в судове засідання апеляційного суду не зявились.

В письмових запереченнях, що надійшли від відповідачки, остання просить рішення суду залишити без змін.

Заслухавши доповідь, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 15 квітня 2003 року між ПП «Агротех» та ОСОБА_2 було укладено договір оренди № 135, відповідно до умов якого остання передала, а ПП «Агротех» отримало у платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 8,37 га, яка розташована в межах Веселобалківської сільської ради, Казанківського району Миколаївської області. Вказаний договір було укладено строком на 10 років.

Згідно пункту 5.1 договір оренди набирає чинності після його державної реєстрації. 26 лютого 2007 року він був зареєстрований Казанківським районним відділом Миколаївської регіональної філії Центру ДЗК.

Підпунктом 7.1.2 договору оренди землі сторони погодили, що дія договору припиняється, зокрема, шляхом його розірвання за взаємною згодою сторін. Договір зі сторони позивача підписаний уповноваженою особою та скріплений печаткою (а.с.6-8).

21 березня 2014 року між ПП «Агротех», в особі директора ОСОБА_6, та ОСОБА_2 укладена угода про дострокове розірвання спірного договору оренди (а.с. 56) та 16 травня 2014 року здійснено державну реєстрацію припинення речового права позивача на земельну ділянку (а.с. 10-11).

Згідно акту приймання-передачі земельної ділянки від 21 березня 2014 року ПП «Агротех» повернуло спірну земельну ділянку відповідачці, а остання її прийняла (а.с. 57).

Відповідно до протоколу № 1 позачергових зборів учасників ПП «Агротех» від 15 березня 2012 року ОСОБА_6 приступив до виконання обовязків директора підприємства з правами та обовязками наданими підприємством директору (а.с. 51, 52, 53). Спірна Угода про розірвання договору оренди земельної ділянки та акт приймання-передачі земельної ділянки в графі «Орендар» містить підпис директора ОСОБА_6 та мокру печатку підприємства (а.с. 43, 44).

Згідно висновку науководослідного Експертно-криміналістичного центру від 18 січня 2015 року підписи в графі «Орендар» в спірній Угоді та акті приймання-передачі земельної ділянки нанесений рельєфним еластичним кліше (факсиміле) (а.с. 84-87).

Відмовляючи в задоволенні позову, суд виходив з того, що підстави для визнання угоди про розірвання договору оренди земельної ділянки недійсними, відсутні.

Висновки суду відповідають вимогам норм матеріального та процесуального права, обставинам справи.

Згідно із ч. 1 ст. 202 ЦК правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ч. 3 ст. 203 ЦК волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Як вольова дія, правочин являє собою поєднання волі та волевиявлення. Воля сторін полягає в їхній згоді взяти на себе певні обов'язки, вона повинна бути взаємною, двосторонньою і спрямованою на досягнення певної мети.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. ч. 1 - 3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу.

Оскільки відповідно до ч. 1 ст. 202, ч. 3 ст. 203 ЦК України головним елементом договору (правочину) є вільне волевиявлення та його відповідність внутрішній волі сторін, які спрямовані на настання певних наслідків, то основним юридичним фактом, який підлягає встановленню судом є дійсна спрямованість волі сторін при укладенні договору.

Згідно з частинами другою та третьою ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

Обов'язковість скріплення правочину печаткою може бути визначена за письмовою домовленістю сторін.

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, електронно-числового підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститься зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Разом з тим, зазначена норма права, хоча і визначає певні вимоги до письмової форми правочину, але не визначає наслідки її недотримання у вигляді недійсності угоди, що узгоджується з приписами ст. 215 ЦК України, відповідно до якої підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 ст. 203 ЦК України, тобто, за виключенням ч. 4 щодо дотримання форми правочину.

Позивачем не надані суду докази щодо затвердження положення про порядок використання факсимільного підпису директора, закріплення факсиміле за конкретною особою та місце його зберігання.

Згідно частин 1, 3 ст. 92 ЦК України, юридична особа набуває цивільних прав та обов'язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. Порядок створення органів юридичної особи встановлюється установчими документами та законом. Орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов'язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень, тобто керівник підприємства несе відповідальність за прийняте ним рішення згідно з його повноваженнями. На те, що особа, підпис якої відтворено на спірній угоді за допомогою факсиміле, та використала мокру печатку, діяла з перевищенням своїх повноважень, апелянт не зауважує.

Як вбачається з матеріалів справи, на Угоді про розірвання договору оренди земельної ділянки від 21 березня 2014 року, акті приймання-передачі земельної ділянки від тієї ж дати проставлена мокра печатка ПП «Агротех». Позивач не посилається на незаконне використання печатки, наявності службового розслідування за фактом незаконного використання печатки, факсиміле.

Крім того, 16 травня 2014 року було проведено державну реєстрацію припинення права оренди земельної ділянки.

Також, колегія суддів звертає увагу на те, що у 2014 році спірна земельна ділянка позивачем не використовувалась, орендна плата відповідачці не виплачувалась, проти чого позивач не заперечує.

Таким чином, наявність мокрої печатки позивача на спірній угоді, зазначені вище дії позивача, які були спрямовані на виконання угоди про розірвання договору оренди земельної ділянки, підтверджують, що воля позивача як сторони договору, була направлена на розірвання договору оренди.

Заявляючи позов про визнання недійсним спірного договору, позивач має довести наявність тих обставин, з якими закон пов'язує визнання угод недійсними і настання відповідних наслідків.

Таким чином, позивачем не доведено належними та допустимими доказами те, що волевиявлення ПП «Агротех» в особі директора ОСОБА_6 при укладанні угоди про розірвання договору оренди земельної ділянки не було вільним та не відповідало його внутрішній волі, а тому суд першої інстанції дійшов правильних висновків про безпідставність позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та зводяться до переоцінки доказів.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що рішення суду є законним та обґрунтованим, відповідає вимогам чинного законодавства, а тому відповідно до приписів ст. 308 ЦПК України, його слід залишити без змін, а апеляційну скаргу відхилити.

Керуючись ст. ст. 303, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу приватного підприємства «Агротех» відхилити.

Рішення Казанківського районного суду Миколаївської області від 27 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення. Касаційна скарга на неї може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий Судді