Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.01.2015 Справа №607/14181/14-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючої Герчаківської О.Я.,

з участю секретаря Мандзія В.П.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника третьої особи Мелех О.Р.,

розглянувши у відритому судовому засіданні в місті Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, третя особа - орган опіки та піклування Тернопільської міської ради, про зміну розміру аліментів, позбавлення батьківських прав, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася в суд із позовною заявою до відповідача ОСОБА_4, третя особа - орган опіки та піклування Тернопільської міської ради, про зміну розміру аліментів та позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 01 грудня 2009 року стягнуто з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини - дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частини всіх видів його заробітку, починаючи з 17 вересня 2009 року до досягнення нею повноліття. Однак після прийняття рішення ОСОБА_4 аліменти не сплачує, офіційно на роботу не влаштовується, працює на будівництвах. Коштів в сумі 380 грн., які вона отримує від відділу соціального забезпечення, на утримання дитини недостатньо. На утримання дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, потрібно не менше 1500 грн., позивач повинна витрачати щомісячно грошові кошти на наступне: на ліки - 100 грн., на школу (зошити, олівці, підручники інші канцтовари) - 100 грн., на ремонти, миючі засоби у школі - 100 грн., на їжу - 400 грн., на одяг, взуття - 400 грн., комунальні послуги - 200 грн., кабельне телебачення - 33 грн., санаторно-курортне лікування - 200 грн. щомісячно. ОСОБА_4 добровільної допомоги на утримання дитини не надає, аліменти не сплачує, не бере участі у додаткових витратах, викликаних частими хворобами дитини. Відповідач постійно приховує дійсний розмір своїх доходів. Дитина має слабке здоров'я, в осінньо-зимовий період часто хворіє на гострі респіраторні вірусні інфекції, потребує лікування та догляду, тому позивач вважає, що слід змінити аліменти, призначені за рішення Тернопільського міськрайонного суду від 01 грудня 2009 року по справі №2-7121, і стягувати з ОСОБА_4 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання дочки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі, по 1000 грн. щомісяця, починаючи з 22 серпня 2014 року до досягнення дитиною повноліття.

Щодо позбавлення батьківських прав відповідача ОСОБА_4 стосовно дочки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, позивач зазначила наступне: відповідач ухиляється від виконання рішення суду про стягнення з нього аліментів, а тому станом на 08 липня 2011 року заборгованість по аліментах становить 7139,00 грн. ОСОБА_4 не цікавиться інтересами дитини, її шкільним життям, поведінкою, успішністю. За останні п'ять років будь-яких спроб побачитися з дочкою з боку відповідача не було, прояви турботи і піклування про дитину зі сторони батька відсутні. За вказаних обставин позивач ОСОБА_1 просить суд позбавити ОСОБА_4 батьківських прав щодо дочки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали, посилаючись на мотиви, вказані у позовній заяві, та просили їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з'явився по невідомій суду причині, хоча про день і час розгляду справи повідомлений належним чином.

Суд вважає, що відповідач про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, а тому відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України, справу слід вирішити на підставі наявних доказів та постановити заочне рішення.

Представник третьої особи - органу опіки та піклування Тернопільської міської ради у судовому засіданні підтримала висновок органу опіки та піклування Тернопільської міської ради про позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 відносно дочки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Допитана в якості свідка ОСОБА_8 суду пояснила, що до 2012 року ОСОБА_1 проживала по АДРЕСА_1, по сусідству зі свідком. Вони бачила, що на прогулянки з дочкою ОСОБА_6 виходила позивач та її батьки - дідусь та бабуся. Батька дитини свідок бачила ще до весілля, у 2007 році. При спілкуванні з ОСОБА_7 остання батька не згадувала.

Допитана в якості свідка ОСОБА_9 суду пояснила, що вона є сусідкою позивача, проживає в АДРЕСА_2. Батька дитини ОСОБА_1 вона не бачила жодного разу. Вихованням дівчинки займається мати та вітчим. До дитини приїжджають часто дідусь та бабуся, батьки позивача. Свідок спілкувалася з дитиною, однак в їхніх розмовах малолітня ОСОБА_1 не згадує нікого, окрім чоловіка позивача ОСОБА_10.

Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі, заслухавши пояснення позивача та її представника, представника третьої особи, покази свідків, встановив наступні обставини.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 13 липня 2007 року, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області, батьками ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, є ОСОБА_4 та ОСОБА_11.

19 жовтня 2010 року шлюб між сторонами розірвано, про що свідчить свідоцтво про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 від 19 жовтня 2010 року, видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 грудня 2009 року по справі 2-7121/09 позов задоволено та стягнуто з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_11 аліменти на утримання неповнолітньої дитини - дочки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частини всіх видів його заробітку, починаючи з 17 вересня 2009 року до досягнення нею повноліття.

На підставі даного рішення 01 грудня 2009 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_11 аліменти на утримання неповнолітньої дитини - дочки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частини всіх видів його заробітку, починаючи з 17 вересня 2009 року до досягнення нею повноліття.

28 січня 2011 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Білогірського районного управління юстиції винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №23947551 згідно виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_11 аліменти на утримання неповнолітньої дитини - дочки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частини всіх видів його заробітку, починаючи з 17 вересня 2009 року до досягнення нею повноліття.

Як вбачається із довідки №3304/03-21 від 10 грудня 2013 року, виданої Білогірським районним управлінням юстиції Автономної республіки Крим, ОСОБА_5 дійсно не отримувала аліменти з ОСОБА_4 у період з 01 червня 2013 року по 30 листопада 2013 року на утримання ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 згідно виконавчого листа №2-7121/09 від 01 грудня 2009 року, який видав Тернопільський міськрайонний суд.

Згідно довідок №916/03-15 від 19 травня 2011 року, №10170/03-Б від 12 липня 2011 року, №84027/14/1475 від 05 червня 2013 року, виданих Білогірським районним управлінням юстиції Автономної республіки Крим, ОСОБА_11 дійсно не отримувала аліменти з ОСОБА_4 на утримання ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, згідно виконавчого листа №2-7121/09 від 01 грудня 2009 року, який видав Тернопільський міськрайонний суд.

Відповідно до характеристики на місцю проживання, наданої 14 липня 2011 року жителями будинку ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_5 вони знають з 1991 року. На день складення характеристики вона проживає в квартирі №19 разом з донькою ОСОБА_7, матір'ю ОСОБА_12 та батьком ОСОБА_13 Громадянина ОСОБА_4 вони не бачили з 2008 року і по день складення характеристики.

З довідки №40 від 19 липня 2011 року, виданої Тернопільським дошкільним навчальним закладом №34 Тернопільської міської ради, вбачається, що донька ОСОБА_5 - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, відвідує дошкільний виховний заклад №34 з 01 вересня 2009 року по день видачі довідки. Всі передбачені витрати за відвідування дитячого садочку оплачує ОСОБА_5, приводить і забирає вона та її батьки ОСОБА_12 та ОСОБА_13 Дитина доглянута. За весь період відвідування ОСОБА_7 садочку, громадянина ОСОБА_4 співробітники дитячого садочку жодного разу не бачили, витрати за відвідування дитячого садочку він не сплачував і дитиною не цікавився.

24 листопада 2012 року, ОСОБА_14 зареєстрував шлюб із ОСОБА_5, яка після реєстрації шлюбу носить прізвище ОСОБА_14, що вбачається із свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_3 виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №1879.

У відповідності до довідки №46 від 31 березня 2014 року, виданої Тернопільською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів №28, ОСОБА_7 дійсно навчається в 1-Б класі Тернопільської ЗОШ І-ІІІ ступенів №28 Тернопільської міської ради.

Згідно довідки від 01 квітня 2014 року, виданої класним керівником ОСОБА_7, дитина навчається в Тернопільській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів №28 з 01 вересня 2013 року. Дитина охайна, доглянута, неконфліктна. Проживає разом з мамою ОСОБА_1, вітчимом ОСОБА_14, братом ОСОБА_16. Вихованням дитини займається мама, відвідує батьківські збори, бере активну участь у житі дитини і класу. Батько дитини ОСОБА_4 ОСОБА_17 вихованням доньки не займається. За період навчання ОСОБА_1 в школі ОСОБА_17 до школи не приходив і дитиною не цікавився.

З характеристики на місцю проживання, наданої 11 квітня 2014 року жителями будинку НОМЕР_4, вбачається, що ОСОБА_1 вони знають з 2012 року і по сьогоднішній день. На день складення характеристики вона проживає в квартирі №93 разом з донькою ОСОБА_7, чоловіком ОСОБА_14 та сином ОСОБА_16 Громадянина ОСОБА_4 мешканці не бачили з 2012 року.

В силу ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 3 ст.181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд приймає до уваги: стан здоров'я і матеріальне положення дитини; стан здоров'я і матеріальне положення платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, доньки, сина; інші обставини, які мають значення.

Відповідно до змісту ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

В судовому засіданні не здобуто доказів того, що матеріальний або сімейний стан позивача змінився, погіршилося здоров'я ОСОБА_1 чи існують інші обставини, які є підставою для зміни розміру аліментів, а тому, з урахуванням досліджених матеріалів, суд приходить до висновку, що позов в частині зміни розміру аліментів до задоволення не підлягає у зв'язку з недоведеністю цих позовних вимог.

Суд вважає помилковим покликання позивача та її представника на те, що необхідність зміни розміру аліментів пов'язана із збільшенням витрат на утримання дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, зокрема, на лікування, санаторно-курортне оздоровлення, навчання в школі. Вважає за доцільне роз'яснити, що за вказаних обставин слід застосовувати положення ст.185 СК України, якою передбачено участь батьків у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Дана норма закону застосовується до правовідносин, що регулюють обов'язки батьків утримувати неповнолітніх дітей.

Позовні вимоги ОСОБА_1 про позбавлення ОСОБА_4 батьківських прав щодо дочки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, суд вважає підставними та такими, що підлягають до задоволення, виходячи з наступного

Рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради №1131 від 19 листопада 2014 року «Про затвердження висновку про позбавлення батьківських прав стосовно малолітньої дитини» затверджено висновок про позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 стосовно малолітньої дитини ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно висновку органу опіки та піклування про позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 стосовно малолітньої дитини ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, захищаючи інтереси дитини, беручи до уваги рекомендації опікунської ради, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_4 стосовно малолітньої дитини ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Законом України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України (ст.8).

У відповідності до п.2 ч.1 ст.164 СК України однією з правових підстав для позбавлення батьківських прав є ухилення батька від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з подружжя, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла 14 років (ст.165 СК України).

Пунктами 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми батьківськими обов'язками.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_4 не виконує батьківських обов'язків щодо виховання та утримання дитини, не створює умов для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх повній сукупності, враховуючи інтереси малолітньої дитини, суд приходить до переконання, що позов ОСОБА_1 в частині вимог про позбавлення відповідача батьківських прав є обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення шляхом позбавлення ОСОБА_4 батьківських прав стосовно малолітньої прав щодо малолітньої дочки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.180, 181, 182, 184, 192 СК України, ст.ст.10, 61, 88, 169, 209, 213-215, 217, 218 ЦПК України, п.23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», суд,-

в и р і ш и в:

Позов задовольнити частково.

Позбавити ОСОБА_4 батьківських прав щодо малолітньої дочки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути із ОСОБА_4 в користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 (шістдесят) коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Позивач має право оскаржити рішення суду в загальному порядку. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня проголошення рішення до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Головуюча О.Герчаківська