АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 2-6214/11Головуючий у 1-й інстанції Грицак Р.М.
Провадження № 22-ц/789/907/15 Доповідач - Козак І.О.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2015 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Козака І.О.

суддів - Демкович Ю. Й., Загорський О. О.,

при секретарі - Танцюра О.В.

без участі сторін

розглянувши у письмовому провадженні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03 лютого 2015 року у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Вектор плюс" про заміну сторони виконавчого провадження, -

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2014 р. ТзОВ "Факторингова компанія "Вектор плюс" звернулось до Тернопільського міськрайонного суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, а саме заміни ПАТ "Сведбанк" на ТзОВ "Факторингова компанія "Вектор плюс", як його правонаступника, по виконанню рішення Тернопільського міськрайонного суду №2-6214/11 від 09.11.2011р.

В обґрунтування заяви ТзОВ "Факторингова компанія "Вектор плюс" зазначило, що між ним та ПАТ "Сведбанк" було укладено договір факторингу №15 від 28.11.2012р. та договір про відступлення прав за іпотечними договорами від 28.11.2012р., за якими ТзОВ "Факторингова компанія "Вектор плюс" набуло право вимоги до ОСОБА_2, ОСОБА_1

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суд від 03.02.2015р. заяву задоволено. Замінено сторону виконавчого провадження стягувача ПАТ "Сведбанк", на його правонаступника ТзОВ "Факторингова компанія "Вектор плюс" по виконанню рішення Тернопільського міськрайонного суду від 09.11.2011р. №2-6214/11 про солідарне стягнення із ОСОБА_2, ОСОБА_1 в користь ПАТ "Сведобанк" заборгованість за кредитним договором від 09.07.2008р. №1901/0807/71-158 в сумі 996017,30 грн., що згідно офіційного курсу НБУ гривні до долара США еквівалентно 124928,48 дол. США та судових витрат в сумі 1820 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що дана ухвала суду є необґрунтованою, суд не зясував всіх обставин справи, а тому її слід скасувати та ухвалити нову, якою відмовити у заміні сторони виконавчого провадження. Апелянт в обґрунтування свої вимог зазначає, що ТзОВ "Факторингова компанія "Вектор плюс" не є стороною виконавчого провадження та правонаступником ПАТ "Сведбанк". Крім того, апелянтом не було отримано жодної кореспонденції від ТзОВ "Факторингова компанія "Вектор плюс" про відступлення права вимоги.

Сторони, належним чином повідомлені про розгляд справи, у судове засідання не зявились.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 09.11.2011р., залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 19.01.2012р. із ОСОБА_2 та ОСОБА_1 солідарно стягнуто заборгованість за кредитним договором.

15.03.2012р. Тернопільським міськрайонним судом видано виконавчі листи згідно вказаного рішення.

23.05.2012р. головним державним виконавцем другого відділу ДВС Тернопільського МУЮ винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за вказаним виконавчим листом про стягнення солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ПАТ "Сведбанк" 997873,3грн.

28.11.2012р. між ПАТ "Сведбанк" та ТзОВ "Факторингова компанія "Вектор плюс" укладено Договір факторингу №15 за умовами якого ПАТ "Сведбанк" відступило ТзОВ "Факторингова компанія "Вектор плюс" свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, зазначених у реєстрі заборгованості боржників, а ТзОВ "Факторингова компанія "Вектор плюс" набуває право вимоги такої заборгованості від боржників та передає банку плату (грошові кошти) в розпорядження у розмірі, що становить ціну продажу та в порядку, передбаченому цим договором.

На цій підставі, 14.12.2012р. ТзОВ "Факторингова компанія "Вектор плюс" направило ОСОБА_2 повідомлення про відступлення їй права грошової вимоги.

Задовольняючи заяву про заміну сторони виконавчого провадження, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до ч.1 ст. 378 ЦПК України та ч.5 ст. 8 Закону України "Про виконавче провадження" оскільки ПАТ "Сведбанк" відступило право вимоги стягнення заборгованості, то є всі правові підстави для заміни сторони виконавчого провадження його правонаступником.

З таким висновком погоджується і колегія апеляційного суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 378 ЦПК України та ч. 5 ст. 8 Закону України "Про виконавче провадження" у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обовязкові тією мірою, якою вони були б обовязковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини (а. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобовязанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

За ч.1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобовязується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги (ч.1 ст. 1078 ЦК України).

Заміна кредитора у зобовязанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача (правова позиція в постанові Верховного Суду України від 20.11.2013р. справа № 6-122 цс 13).

Таким чином, суд першої інстанції вірно дійшов до висновку про те, що ТзОВ "Факторингова компанія "Вектор плюс" є правонаступником ПАТ "Сведбанк" за договором факторингу №15 від 28.11.2012р. та має право на стягнення грошових коштів з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на свою користь.

Передача Документації, визначеної Договором Факторингу №15, підтверджується наявним у матеріалах справи Актом №20 від 10.01.2013р. прийому передачі Документації за Договором Факторингу №15 від 28.11.2012р. (а.с.147-150).

Твердження апелянта, що згідно умов п.5.11. договору факторингу №15 ТзОВ "Факторингова компанія "Вектор плюс" зобовязане було звернутись до Тернопільського міськрайонного суду з клопотанням щодо заміни сторони виконавчого провадження, підписаним ПАТ "Сведбанк" протягом року до 28.11.2013р., оцінюється судом критично та є таким, що не відповідає дійсним обставинам справи.

Так, згідно п.5.11 договору факторингу сторони погодили, що протягом одного року з моменту укладення даного договору стосовно права вимоги за кредитами, у відношенні яких існують судові та виконавчі провадження, Фактор зобовязаний подати до відповідного банку клопотання, підписане Банком, щодо заміни сторони у судовому процесі (тобто щодо заміни Банку Фактором у якості сторони відповідного судового або виконавчого процесу) та надати копію відповідного клопотання Банку.

Проте невиконання цієї умови не позбавляє права Фактора ТзОВ "Факторингова компанія "Вектор плюс" самостійно звернутись до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, оскільки виконавче провадження є незакінченим, а борг невиплаченим.

Апелянт, в обґрунтування своєї апеляційної скарги зазначає, що згідно умов п.2.5 Договору, Фактор був зобовязаний повідомити Боржника про відступлення Банком Фактору Права вимоги заборгованості протягом 20 робочих днів, наступних за розрахунковою датою.

Згідно з витягу реєстру заборгованостей боржників 1-Б випливає, що ПАТ "Сведбанк" за договором факторингу №15 від 28.11.2012р. передало право вимоги до ОСОБА_2 за кредитним договором.

14.12.2012р. ПАТ "Сведбанк" повідомив ОСОБА_2, як Боржника, про відступлення права грошової вимоги щодо нього (а.с.8). Це відповідає у умовам п.2.5. Договору Факторингу, яким передбачено, що Банк зобовязується забезпечити Фактора оформленими повідомленнями про відступлення Права Вимоги Заборгованостей, а Фактор зобовязується самостійно забезпечити надіслання таких повідомлень від імені Банку Боржникам.

Отже, умова Договору Факторингу щодо повідомлення боржників, а саме ОСОБА_2, також є дотриманою.

У свою чергу, для забезпечення виконання зобовязання за кредитним договором, між ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ВАТ "Сведбанк" 09.07.2008р. укладено договір поруки №1901/0708/71/158-р-1, за яким ОСОБА_1 є Поручителем, а не основним Боржником за кредитним договором.

Таким чином, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду, що оскаржувана ухвала постановлена з дотриманням вимог закону і скасуванню не підлягає.

Відповідно до ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 312, 314, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, протягом двадцяти днів.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_3