Справа № 404/6011/13-ц
Номер провадження 4-с/404/37/15
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2015 року Кіровський районний суд м.Кіровограда в складі:

головуючого судді Панфілової А.В.

при секретарі - Бокатенко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кіровограді цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Кіровського Відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Кіровоградській області ОСОБА_2 заінтересована особа ОСОБА_3, -

ВСТАНОВИВ:

Скаржник звернувся до суду з скаргою про визнання дії державного виконавця Кіровського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції ОСОБА_2, щодо винесення постанови про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу по ВП № 41552209 від 04 червня 2015 року - неправомірними та скасувати постанову про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу по ВП № 41552209 від 04 червня 2015 року

В судове засідання ОСОБА_1 не з»явився, до суду неодноразово подавались заяви від ОСОБА_1 про відкладення розгляду скарги у зв»язку з його хворобою, та від його адвоката про його зайнятість в іншій справі.

Відповідно до ст. 386 ЦПК України скарга на дії державного виконавця розглядається у десятиденний строк.

Державний виконавець та стягувач у виконавчому провадженні ОСОБА_3 зазначили про зловживання з боку скаржника і умисне затягування розгляду скарги.

Суд ухвалив провести судове засідання за даної явки і наявних матеріалів у справі.

Згідно скарги , 10 червня 2015 року, скаржнику надійшла постанова державного виконавця Кіровського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції ОСОБА_2, про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу по ВП № 41552209 від 04 червня 2015 року, яку він оскаржив протягом 10 днів, подавши дану скаргу 19.06.15 року. Вважає , що дана Постанова винесена відповідно до рішення Кіровського райсуду м. Кіровограда у справі №404/6011/13-ц від 26.11.2013 р. незаконна та така, що прийнята з порушенням вимог положень Закону України „Про виконавче провадження" .

В Постанові про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу по ВП № 41552209 від 04 червня 2015 року, державний виконавець Донцова О.В. не зазначила, коли та на який рахунок, в якому розмірі стягувач ОСОБА_3 перерахувала грошові кошти, які визначені ст.62 Закону України „Про виконавче провадження". У зв'язку з тим, що був порушений процесуально-процедурний порядок, у державного виконавця не було підстави для винесення Постанови.

В судовому засіданні державний виконавець зазначила, що діяла відповідно до чинного законодавства , відповідно до ст. 383 ЦПК України , як сторона виконачого провадження ОСОБА_1 не зазначив, які його права чи свободи порушено державним виконавцем .

Стягувач за виконавчим провадженням зазначила про безпідставність поданої скарги та затягування її розгляду з боку боржника лише з метою вчинення перешкод у здійсненні виконавчого провадження.

Судом встановлено наступні факти .

В Кіровському відділі державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції перебуває виконавчий лист № 404/6011/13-ц від 16.01.2014 року, виданий Кіровським районним судом м. Кіровограда про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 заборгованості на суму 159 860 грн. та судового збору 1 598,60 грн.

17 січня 2014 року на підставі вимог статей 17, 19, 20, 25 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з накладенням арешту на майно боржника, копії якої направлено сторонам - стягувачу до відома, а боржнику до виконання, з наданням строку для самостійного виконання рішення суду до 24 січня 2014 року.

У зв'язку з тим, що боржником у строк для самостійного виконання рішення суду не виконано, держаним виконавцем розпочато його примусове виконання.

За приписами ст. 6 Закону України „Про виконавче провадження", державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Згідно ч.7-9 ст.62 Закону України „Про виконавче провадження" визначено, що разі якщо стягувач у п'ятнадцятиденний строк з дня отримання повідомлення державного виконавця письмово не заявив про своє бажання залишити за собою нереалізоване майно, арешт з майна знімається і воно повертається боржникові. У разі відсутності в боржника іншого майна, на яке може бути звернено стягнення, виконавчий документ повертається стягувачу без виконання.

У разі якщо стягувач виявив бажання залишити за собою не реалізоване майно, він зобов'язаний у п'ятнадцятиденний строк з дня надходження до державного виконавця відповідного повідомлення внести на відповідний рахунок для обліку депозитних сум органу державної виконавчої служби різницю між початковою вартістю нереалізованого майна та сумою коштів, що підлягають стягненню на його користь, якщо початкова вартість нереалізованого майна перевищує суму боргу, яка підлягає стягненню за виконавчим документом. За рахунок перерахованих стягувачем коштів оплачуються витрати, пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій, задовольняються вимоги інших стягувачів та стягується виконавчий збір і штрафи, а залишок коштів повертається боржникові.

Майно передається стягувачу за ціною, що дорівнює початковій вартості майна, за якою воно передавалося на реалізацію. Про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу державний виконавець виносить постанову, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. За фактом такої передачі державний виконавець складає акт. Постанова та акт є підставами для подальшого оформлення стягувачем права власності на це майно.

Згідно ст. 82 Закону, рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або до керівника відповідного органу державної виконавчої служби вищого рівня чи до суду. Рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, а іншими учасниками виконавчого провадження та особами, які залучаються до проведення виконавчих дій, - до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд дійшов висновку, щодо відмови в задоволенні скарги, оскільки відсутність інформації у постанові державного виконавця про розмір коштів та час їх внесення із зазначенням розрахункового рахунку , які визначені ст. 62 Закону «Про виконавче провадження» при їх наявності в матеріалах виконавчого провадження ( а.с. 38) не впливають на права та обов»язки сторін під час виконання виконавчого провадження і жодним чином не порушують права та свободи боржника у виконавчому провадженні.

На підставі вищевикладеного, керуючись, ст. ст. 6, 11, 62, 82 Закону України „Про виконавче провадження», ст.ст.383-386 Цивільного процесуального кодексу України,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця Кіровського Відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Кіровоградській області ОСОБА_2 заінтересована особа ОСОБА_3, відмовити повністю .

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Кіровоградської області через Кіровський районний суд м. Кіровограда протягом 5 днів з дня її отримання.

Суддя Кіровського районного суду м.Кіровограда ОСОБА_4