Справа №487/933/15-ц 21.05.2015 21.05.2015 21.05.2015
Провадження №22-ц/784/1301/15
Провадження № 22ц/784/1301/2015 Головуючий у першій інстанції: Андрощук В.В.
Категорія 39 Доповідач апеляційного суду: Лівінський І.В.
У Х В А Л А

іменем України

21 травня 2015 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого Лівінського І.В.,

суддів: Данилової О.О., Шаманської Н.О.,

при секретарі судового засідання Харитонової І.В.,

за участі: позивачки ОСОБА_3, її представника ОСОБА_4,

представника відповідачки ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою

ОСОБА_3

на рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 7 квітня 2015 року

за позовом

ОСОБА_3 до ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2015 року ОСОБА_3 звернулась з позовом до ОСОБА_6 про визнання права на спадкування та визнання права власності в порядку спадкування за законом.

Позивачка зазначала, що з 22 жовтня 2005 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_8 31 березня 2008 року рішенням Заводського районного суду шлюб було розірвано.

ІНФОРМАЦІЯ_1 її чоловік ОСОБА_8 помер. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з ? частини квартири АДРЕСА_1. Вона своєчасно звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, але їй було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій.

Позивачка просила суд визнати її спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_8 та визнати за нею право власності на ? частку спірної квартири, посилаючись на те, що на час відкриття спадщини вона була дружиною ОСОБА_8, оскільки рішення суду про розірвання шлюбу не було зареєстровано в органах реєстрації актів громадянського стану, свідоцтва про розірвання шлюбу вона не отримувала та після розірвання шлюбу продовжувала проживати зі спадкодавцем.

Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 19 березня 2015 року до участі у справі залучено ОСОБА_7, як співвідповідача.

Рішенням того ж суду від 7 квітня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, неповне з'ясування обставин справи просила рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позов.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які приймали участь у справі, дослідивши докази по справі в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що позивачка перебувала с ОСОБА_8 в зареєстрованому шлюбі з жовтня 2005 року. Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 31 березня 2008 року, яке набрало законної сили 10 квітня 2008 року, шлюб розірвано. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_8 помер, після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з ? частини квартири АДРЕСА_1.

Обґрунтовуючи позов, ОСОБА_3 посилалась на розділ V "Акти громадянського стану" КпШС України, та вважала, що на час відкриття спадщини вона перебувала в зареєстрованому шлюбі зі спадкоємцем, оскільки рішення суду про розірвання шлюбу не було зареєстровано в органах реєстрації актів громадянського стану, свідоцтва про розірвання шлюбу вона не отримувала.

Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Отже, оскільки зазначене рішення про розірвання шлюбу набрало законної сили 10 квітня 2008 року, то шлюб вважається розірваним саме з цієї дати.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що на час відкриття спадщини позивачка не перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_8, а тому вона не входить до кола спадкоємців першої черги.

Посилання апелянта на розділ V "Акти громадянського стану" КпШС України, є наслідком помилкового тлумачення положень сімейного права, оскільки даний розділ не визначав час припинення шлюбу. Такою нормою в КпШС України була стаття 44, яка втратила чинність зі вступом в дію СК України, тобто з 1 січня 2004 року.

Інших доводів, які б спростували висновки суду чи доводили б порушення ним вимог матеріального та процесуального права, апеляційна скарга не містить, а тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування судового рішення.

Керуючись ст. ст. 303, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити, а рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 7 квітня 2015 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але протягом двадцяти днів може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: Судді: