Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний №331/975/15 Головуючий у 1 інстанції: Скользнєва Н.Г
Провадження №22ц/778/4904/15 Суддя-доповідач: Каракуша К.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Стрелець Л.Г.

суддів: Гончар М.С.

Каракуші К.В.

при секретарі: Бабенко Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Дельта банк» на рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 22 червня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про стягнення суми банківського вкладу та процентів , -

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про стягнення суми банківського вкладу та процентів посилаючись на те, що 19 липня 2014 року між ним та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір № 006-07976-190714 про строковий банківський вклад (депозит) «Коло друзів 2014» (Коло 2) в сумі 500000,00 грн., строком на 6 місяців, тобто до 15 січня 2015 року, під процентну ставку 23 % річних.

Згідно п. 1.10 Договору про строковий банківський вклад № 006-07976-190714 від 19.07.2014р., вклад виплачується по закінченню строку розміщення Вкладу, зазначеного в п. 1.2 даного Договору, шляхом зарахування на поточний рахунок Вкладника з використанням платіжної картки НОМЕР_1, відкритий в установі банку. Тобто, по закінченню дії договору банківського вкладу (депозиту) 16 січня 2015 року сума депозиту повинна була перерахована на його поточний рахунок у ПАТ «Дельта Банк» НОМЕР_1, яка з врахуванням поточного залишку станом на 16 січня 2015 року склала 557027,67 грн.

23 січня 2015 року він звернувся із письмовою заявою до Запорізького відділення ПАТ «Дельта Банк» про отримання суми вкладу та процентів по ньому, але грошових коштів або письмової відповіді на заяву не отримав.

Посилаючись на вказані обставини, просив суд стягнути з ПАТ «Дельта Банк» на його користь грошові кошти у розмірі 557027,67 грн., з яких: 500000,00 грн. - суми вкладу, 57027,67 грн. - сума нарахованих за вкладом відсотків.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 22 червня 2015 року позов задоволено.

Стягнуто з ПАТ «Дельта Банк» на користь ОСОБА_2 557 027,67 грн. Вирішено питання судових витрат.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ПАТ «Дельта Банк» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

У відповідності до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що 19 липня 2014 року між ОСОБА_2 та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір № 006-07976-190714 про строковий банківський вклад (депозит) «Коло друзів 2014» (Коло 2) в сумі 500000,00 грн строком на 6 місяців, тобто до 15 січня 2015 року, під процентну ставку 23 % річних. (а.с. 5)

Згідно п. 1.10 Договору про строковий банківський вклад № 006-07976-190714 від 19.07.2014р., вклад виплачується по закінченню строку розміщення вкладу, зазначеного в п. 1.2 даного Договору, шляхом зарахування на поточний рахунок вкладника з використанням платіжної картки НОМЕР_1, відкритий в установі банку.

Тобто, по закінченню дії договору банківського вкладу (депозиту) 16 січня 2015 року сума депозиту була перерахована на поточний рахунок ОСОБА_2 у ПАТ «Дельта Банк» НОМЕР_1, яка з врахуванням поточного залишку станом на 16 січня 2015 року склала 557027,67 грн.

Вказані обставини визнано відповідачем.

23 січня 2015 року ОСОБА_2 звернувся із письмовою заявою до Запорізького відділення ПАТ «Дельта Банк» про отримання суми вкладу та процентів по ньому та надав строк для повного розрахунку не пізніше 30 січня 2015 року(а.с 7), але грошових коштів або письмової відповіді на заяву не отримав.

Відповідно ст. 1066 ЦК України, за договором банківського рахунка банк зобов'язанний приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу позивачу сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи йому безперешкодно розпоряджатися цими коштами.

Статтею 1075 ЦК України передбачено, що договір банківського рахунку розривається заявою клієнта у будь-який час.

23 грудня 2014 року позивачем подавалася до відповідача заява про виплату грошових коштів в повному обсязі (а.с.7).

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст.1060 ЦК України банк зобов'язаний видати вклад на першу вимогу вкладника. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною.

Отже, хоча в позовній заяві вказані вимоги про стягнення неповернутого банківського вкладу, фактично, виходячи з обставин справи, вбачається, що позивачем заявлені вимоги про стягнення належних йому грошових коштів у розмірі 557027грн, що перебували на поточному банківському рахунку позивача в ПАТ "Дельта Банк"

Судом першої інстанції врахована правова позиція викладена Верховним Судом України у справі № 6-140цс-13 від 25.12.2013 року про те, що зобов'язання банку з повернення вкладу за договором банківського вкладу (депозиту) вважається виконаним з моменту повернення вкладу вкладнику готівкою або надання іншої реальної можливості отримати вклад та розпорядитися ним на свій розсуд. У випадку перерахування коштів на поточний банківський рахунок вкладника в цьому ж банку, однак не надання вкладнику можливості використання цих коштів зобов'язання банку з повернення вкладу не є виконаним.

Тому судом першої інстанції були підставно задоволені вимоги позивача.

Посилання апелянта на те, що вимоги позивача про повернення грошових коштів не відповідають формі як того вимагає нормативний акт Національного Банку України є неприйнятними. Оскільки відповідність чи не відповідність формі такої вимоги не може бути сама по собі підставою для відмови у поверненні грошових коштів його власнику. Окрім цього, банк не спростовував факт наявності письмової вимоги до банку про повне повернення грошових коштів, про що свідчить вхідний №2790852 від 23.01.2015 року про її отримання відповідачем (а.с.7).

Твердження апелянта про те, що позивачу була повернута частина коштів, в тому числі Фондом гарантування вкладів фізичних осіб через ПАТ "ПриватБанк", про що подана апеляційному суду ксерокопія відомості (а.с.74), не є підставою для зміни чи скасування судом апеляційної інстанції оскаржуваного рішення, оскільки вказані посилання апелянта про ймовірну часткову виплату позивачу грошових коштів ґрунтується на припущеннях, а виплата позивачу Фондом гарантування вкладів фізичних осіб у розмірі 200 000 грн, факт якої не підтвердив в судовому засіданні представник позивача, підлягають врахуванню на стадії виконання рішення суду на підставі належних доказів та не породжують подвійного стягнення.

Доводи апеляційної скарги щодо запровадження у ПАТ "Дельта Банк" тимчасової адміністрації не спростовують правильності вирішення справи з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 51 від 02.03.2015 року, прийнятого на підставі постанови Правління Національного банку України від 02.03.2015 року "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" до категорії неплатоспроможних", у відповідача - ПАТ"Дельта Банк" запроваджено тимчасову адміністрацію з 03.03.2015 року.

Колегія суддів вважає, що введення тимчасової адміністрації не може бути перешкодою для задоволення вимог позивача, оскільки заявлені позивачем вимоги про повернення вкладу та відсотків відповідали умовам договорам банківського вкладу та банківського рахунку і строк виконання обов'язку банку повернути грошові кошти з банківського рахунку настав у січні 2015 року, за захистом свого порушеного права позивач звернувся у лютому 2015 року, тобто до введення тимчасової адміністрації.

Таким чином, обмеження, що передбачені приписами Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", на які посилається апелянт в апеляційній скарзі, не поширюється на спірні правовідносини сторін. Разом із тим, виконання рішення суду має здійснюватися з дотриманням вимог цього закону який регулює, зокрема питання ліквідації банку, порядку й черговості виплат грошових коштів при ліквідації.

Таким чином, рішення суду є правильним і справедливим, тому відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст. 303, 307,308, 313, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» відхилити.

Заочне рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 22 червня 2015 року по цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте вона може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: