АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №668/8155/15-ц
Номер провадження №22-ц/791/2790/15 Головуючий в І інстанції Кузьміна О.І.
Категорія: 53 Доповідач: Капітан І.А.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р Ї Н И

2015 року жовтня місяця «21» дня колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючої:Капітан І.А.
Суддів:Вербицької Л.І.,
Радченка С.В.
при секретарі:Сікорі О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою Херсонської обласної ради на рішення Суворовського районного суду м.Херсона від 09 вересня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_5 до Херсонської обласної ради, третя особа: Херсонський обласний центр народної творчості, про визнання нечинним та скасування рішення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2015 року ОСОБА_5 звернулась до суду з позовом до Херсонської обласної ради, третя особа - Херсонський обласний центр народної творчості про визнання нечинним та скасування рішення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

В обґрунтування своїх позовних вимог ОСОБА_5 посилалась на те, що вона працювала на посаді директора Херсонського обласного центру народної творчості (далі - Центр) з вересня 2002 року, але рішенням Херсонської обласної ради 35 сесії шостого скликання від 05 червня 2015 року за №1288 її звільнено із займаної посади з 05 червня 2015 року за ст. 40 п.3 КЗпП України у зв'язку з систематичним невиконанням трудових обов'язків директора Центру, на підставі рішення апеляційного суду Херсонської області від 28 лютого 2014 року по справі №22ц-791/668/2014, яким встановлено факт систематичного неналежного виконання нею своїх трудових обов'язків, які мають ознаки тривалого характеру. Вважає її звільнення незаконним, оскільки покладені на неї обов'язки виконувала належним чином, а рішення Херсонської обласної ради таким, що видане з порушенням вимог КЗпП України.

Рішенням Суворовського районного суду м.Херсона від 09 вересня 2015 року позов задоволено частково. Постановлено: скасувати рішення Херсонської обласної ради 35 сесії шостого скликання від 05 червня 2015 року за №1288 та поновити ОСОБА_5 на роботі на раніше займаній посаді директора Херсонського обласного центру народної творчості. Допущено негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_5 на роботі. В решті вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі Херсонська обласна рада, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи та недоведеність обставин, які суд вважав встановленими, просить рішення скасувати і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

В письмових запереченнях ОСОБА_5, посилаючись на безпідставність доводів апеляційної скарги та законність рішення, просить скаргу відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що скарга задоволенню не підлягає.

Задовольняючи позовні вимоги в частині скасування рішення Херсонської обласної ради та поновлення ОСОБА_5 на раніше займаній посаді, суд першої інстанції виходив з того, що звільнення позивачки відбулось в порушення умов трудового договору при відсутності підстав, передбачених п.3 ст. 40 КЗпП України.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Судом встановлено, що рішенням третьої сесії двадцять четвертого скликання Херсонської обласної ради від 12.09.2002 року за №43 ОСОБА_5 призначено на посаду директора Херсонського обласного центру народної творчості та рішенням 26 сесії шостого скликання Херсонської обласної ради від 13.11.2013 року за №90 звільнено із займаної посади у зв'язку з грубим порушенням нею трудових обов'язків директора цього закладу й згідно рішення апеляційного суду Херсонської області від 28.02.2014 року ОСОБА_5 поновлено на посаді директора Херсонського обласного центру народної творчості з 25.11.2013 року й на підставі рішення 35 сесії шостого скликання Херсонської обласної ради від 05.06.2015 року за №1287 «Про директора Херсонського обласного центру народної творчості» вказане рішення суду про поновлення ОСОБА_5 на роботі було виконано.

Після чого, згідно рішення 35 сесії шостого скликання Херсонської обласної ради від 05.06.2015 року за №1288 ОСОБА_5 була звільнена з займаної посади з 05.06.2015 року за ст. 40 п.3 КЗпП України у зв'язку з систематичним невиконанням нею трудових обов'язків директора Центру, на підставі рішення апеляційного суду Херсонської області від 28.02.2014 року по справі №22ц/791/668/14, яким встановлено факт систематичного неналежного виконання нею своїх трудових обов'язків, які мають ознаки триваючого характеру /а.с. 3/.

Згідно ст. 21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Відповідно до п.3 ст. 40 КЗпП України трудовий договір укладений на невизначений строк може бути розірвано з ініціативи власника або уповноваженого ним органу з окремими категоріями працівників за певних умов, у випадку систематичного невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення. При цьому такими, що систематично порушують трудову дисципліну вважаються працівники, які мають дисциплінарне стягнення за порушення трудової дисципліни й порушили її знову протягом року з дня застосування стягнення за перше порушення.

Згідно п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» №9 від 06.11.1992 року, за передбаченими п.3 ст. 40 КЗпП України підставами працівник може бути звільнений лише за проступок на роботі, вчинений після застосування до нього дисциплінарного або громадського стягнення за невиконання без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку. У таких випадках враховуються ті заходи дисциплінарного стягнення, які встановлені чинним законодавством і не втратили юридичної сили за давністю або зняті достроково (ст. 151 КЗпП), і ті громадські стягнення, які застосовані до працівника за порушення трудової дисципліни у відповідності до положення або статуту, що визначає діяльність громадської організації, і з дня накладення яких до видання наказу про звільнення минуло не більше одного року.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про скасування рішення Херсонської обласної ради №1288 від 05 червня 2015 року та поновлення ОСОБА_5 на раніше займаній посаді, оскільки встановлені судом обставини підтверджують, що передбачені п.3 ст. 40 КЗпП України підстави для звільнення ОСОБА_5 відсутні.

Доводи апеляційної скарги Херсонської обласної ради колегією суддів до уваги не приймаються як такі, що не ґрунтуються на вимогах закону, що регулює виниклі правовідносини, та не спростовують встановлених судом обставин. Пунктом 3 ст.40 КЗпП України не передбачено розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу на підставі фактів, встановлених судовим рішенням. Також строк звернення з позовом до суду ОСОБА_5 не пропущений, оскільки копію рішення Херсонської обласної ради вона отримала 24 червня 2015 року, а до суду з позовом про поновлення на роботі звернулась 08 липня 2015 року, тобто вимоги ч.1 ст. 233 КЗпП України нею дотримані /а.с. 1-2,3/.

Порушень норм матеріального і процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи, колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Херсонської обласної ради відхилити.

Рішення Суворовського районного суду м.Херсона від 09 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього часу може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді