ВИЩИЙ СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ СУД УКРАЇНИ
З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ СПРАВ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

7 жовтня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Гончара В.П.,

суддів: Амеліна В.І., Карпенко С.О.,

Остапчука Д.О., Савченко В.О.,

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_4, який діє від імені військової частини НОМЕР_1, на рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 05 листопада 2014 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 22 січня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2014 року військова частина НОМЕР_1 звернулась до суду з указаним позовом у якому зазначала, що ОСОБА_3 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_2 на посаді старшого авіаційного механіка групи регламенту та ремонту авіаційних двигунів технічно-експлуатаційної частини авіаційної техніки. Під час проходження ним військової служби на складі інженерно-аеродромної служби частини виявлено нестачу матеріальних цінностей на суму 109 173 грн 72 коп.

Наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 05 вересня 2007 року № 755 ОСОБА_3 за фактом нестачі матеріальних цінностей притягнуто до матеріальної відповідальності у розмірі 109 173 грн 72 коп.

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 28 вересня 2007 року за № 838 розмір майнової шкоди прапорщика ОСОБА_3 збільшено на 1 241 грн 44 коп.

Наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 20 серпня 2009 року прапорщика ОСОБА_3 виключено із списків особового складу військової частини НОМЕР_2 та направлено для подальшого проходження служби до військової частини НОМЕР_1.

Наказом командувача Повітряних Сил Збройних Сил України № 130-пм від 27 жовтня 2011 року прапорщик ОСОБА_3 звільнений з військової служби у запас у зв'язку із закінченням строку дії контракту.

Позивач просив задовольнити позов та стягнути з відповідача завдану ним майнову шкоду у розмірі 95 572 грн 02 коп.

Рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 05 листопада 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 22 січня 2015 року, у позові відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, який діє від імені військової частини НОМЕР_1, просить оскаржувані судові рішення скасувати, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, ухвалити нове рішення.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи у позові, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив із того, що позивачем під час звернення до суду не дотримано п. 32 «Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі», згідно якого відшкодування майнової шкоди військовослужбовцями, яких притягнуто до матеріальної відповідальності в період проходження військової служби, здійснюється шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Проте повністю з такими висновками погодитись не можна.

Судами встановлено, що під час проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_2 ОСОБА_3, за фактом нестачі матеріальних цінностей на складі інженерно-аеродромної служби військової частини, притягнуто до матеріальної відповідальності у розмірі 109 173 грн 72 коп.

Наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 28 вересня 2007 року № 838 розмір майнової шкоди, завданої прапорщиком ОСОБА_3 збільшено на 1 241 грн 44 коп.

Наказом командира військової частини НОМЕР_2 прапорщика ОСОБА_3 виключено зі списків особового складу військової частини НОМЕР_2 та направлено для подальшого проходження служби до військової частини НОМЕР_1, АДРЕСА_1.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 275 від 25 листопада 2011 року відповідача виключено зі списків особового складу та направлено на військовий облік до Орджонікідзевського РВК м. Харкова.

У рахунок відшкодування майнової шкоди з грошового забезпечення ОСОБА_3 під час проходження ним військової служби щомісячно проводились утримання у розмірі 20 %, а тому на час його звільнення розмір завданої ним майнової шкоди державі склав 95 572 грн 02 коп.

13 листопада 2014 року приватним нотаріусом Самощенко О.А. вчинено виконавчий напис про стягнення з ОСОБА_3 заборгованості за завдану ним майнову шкоду у розмірі 95 572 грн 02 коп.

Згідно із ч. 1 ст. 15 ЦПК України <nau://ukr/1618-15|st15> суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод, чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 17 КАС України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_1449/ed_2015_04_08/pravo1/T052747.html?pravo=1> компетенція адміністративних судів поширюється на спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Публічною службою згідно з п. 15 ч. 1 ст. 3 КАС України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_1433/ed_2015_04_08/pravo1/T052747.html?pravo=1> є діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Ухвалюючи рішення про відмову в позові, суд першої інстанції у порушення вимог ст. ст. 213, 214 ЦПК України на вказані обставини справи та вимоги закону уваги не звернув, не з'ясував які саме правовідносини виникли між сторонами, не встановив чи стосуються вони проходження відповідачем публічної служби та не вирішив за правилами якого саме судочинства має розглядатись даний спір.

Апеляційний суд, перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, у порушення вимог ст. ст. 303, 315 ЦПК України вказані порушення суду не усунув, належним чином доводи апеляційної скарги не перевірив, не з'ясував чи проводилось стягнення з відповідача заборгованості за завдану ним майнову шкоду згідно виконавчого напису нотаріуса, чи підлягає вирішенню даний спір за правилами цивільного судочинства, а тому дійшов передчасного висновку про залишення рішення суду першої інстанції без змін.

Згідно з ч. 2 ст. 338 ЦПК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_2130/ed_2012_03_22/pravo1/T041618.html?pravo=1> підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, що унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, ураховуючи, що судами допущені порушення норм матеріального та процесуального права, оскаржувані рішення не можуть вважатись законними та обґрунтованими, тому підлягають скасуванню з направленням справи на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 336 <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_2128/ed_2015_09_01/pravo1/T041618.html?pravo=1>, 338, 345 ЦПК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_2137/ed_2015_09_01/pravo1/T041618.html?pravo=1>, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, який діє від імені військової частини НОМЕР_1, задовольнити частково.

Рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 05 листопада 2014 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 22 січня 2015 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.П. Гончар
Судді:В.І. Амелін С.О. Карпенко Д.О. Остапчук В.О. Савченко