Номер провадження: 22-ц/785/4691/15
Головуючий у першій інстанції Нікітішин В. П.
Доповідач Бабій А. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.05.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого судді Бабія А. П.

суддів Варикаші О. Д., Станкевича В. А.

при секретарі Стадніченко А. І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 30. 03. 2015 р.,

в с т а н о в и л а:

30. 01. 2015 р. ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою з проханням шляхом зобов'язання ОСОБА_3 звільнити земельну ділянку по АДРЕСА_1 від майна, будівельних матеріалів, які належать їй згідно рішення Вищого спеціалізованого суду України від 10. 09. 2014 р. зі встановленням строку 60 днів для виконання рішення суду з моменту оголошення тому, що у його власності знаходиться земельна ділянка площею 0,09 га по АДРЕСА_1 і на цій земельній ділянці знаходяться будівельні матеріали у вигляді літньої кухні, де проживає мати позивача ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, і почата будівля. Вказує, що вартість початої будівлі більше іншого будівельного майна, але він згоден, щоб власниця 50% будівельних матеріалів прибрала будматеріали А-І-Ж з його земельної ділянки і таким чином усунути перешкоди в користуванні 56+4=60 кв. м. земельної ділянки по АДРЕСА_1.

Рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 30. 03. 2015 р. у задоволенні вказаного позову ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду тому, що суддя переплутав терміни "будівельні матеріали" і "незавершеного будівництвом будинку" як об'єкти розподілу і розпорядження з посиланням на рішення апеляційного суду від 02. 04. 2014 р., де вказано - "будівельні матеріали". Зазначив, що суддя не вказує який порядок звільнення, розпорядження запропонований позивачем, а позивач клопотав перед судом про з'ясування у відповідача згоди на дарування майна сину ОСОБА_5, у якого вкрала двокімнатну квартиру через нелюбов до невістки.

В судовому засіданні ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_6 пояснили, що вважають рішення суду правильним і просили відхилити апеляційну скаргу.

Відповідно до ст. 305 ЦПК України неявка в судове засідання інших осіб, які беруть участь у справі, не перешкоджає розгляду справи.

Розглянувши доводи скарги і перевіривши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та апеляційної скарги, судова колегія приходить до наступного.

Суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні позову про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою виходив з необґрунтованості позовних вимог.

Вказаний висновок суду є законним і обґрунтованим.

Відповідно до ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється шляхом застосування передбачених законом способів.

За ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою, співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою сумісною власністю, а ст. 361 ЦК України визначає, що співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності.

Ст. 364 ЦК України передбачено право співвласника на виділ в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності, а ст. 367 ЦК України - можливість поділу майна, що є у спільній частковій власності, в натурі між співвласниками за домовленістю між ними.

Судом встановлено, що за ОСОБА_2 зареєстровано державний акт серії НОМЕР_1 на право власності на земельну ділянку за адресою АДРЕСА_1, м. Котовськ Одеської області, а за ОСОБА_3 зареєстровано державний акт серії НОМЕР_2 на право власності на земельну ділянку за адресою АДРЕСА_2.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 02. 04. 2014 р. скасовано рішення Котовського районного суду Одеської області і ухвалено нове рішення, за яким частково задоволено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного сумісного майна подружжя, зокрема, з визнанням за ОСОБА_2 і ОСОБА_3 права власності на 1/2 частину земельної ділянки по АДРЕСА_1 та будівельних матеріалів та конструкцій, з яких побудовано споруду незавершеного будівництвом будинку літ. "А" з господарськими будівлями та спорудами готовністю 51%, і на 1/2 частину земельної ділянки по АДРЕСА_2 за кожним.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 10. 09. 2014 р. частково задоволені касаційні скарги ОСОБА_3 та ОСОБА_2 Рішення апеляційного суду Одеської області від 02. 04. 2014 р. скасовано в частині вирішення позовних вимог про визнання земельних ділянок спільною сумісною власністю подружжя та поділ земельних ділянок і справу в цій частині направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. В решті рішення апеляційного суду Одеської області від 02. 04. 2014 р. залишено без змін.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 05. 11. 2014 р. відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного сумісного майна подружжя в частині поділу земельних ділянок отриманих на підставі Державного акту про право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_2 від 27. 03. 2009 р. на ім'я ОСОБА_3 щодо земельної ділянки по АДРЕСА_2 та Державного акту серії НОМЕР_1 від 27. 03. 2009 р. на ім'я ОСОБА_2 щодо земельної ділянки АДРЕСА_1.

Вказані обставини справи підтверджені матеріалами справи і сторонами не спростовані.

Таким чином, у справі встановлено, що наявне на належній позивачу на праві власності земельній ділянці по АДРЕСА_1 майно у вигляді будівельних матеріалів та конструкцій, з яких побудовано споруду незавершеного будівництвом будинку літ. "А" з господарськими будівлями та спорудами готовністю 51%, належить сторонам у справі (позивачу та відповідачу) на праві спільної часткової власності.

Між сторонами у встановленому законом порядку не вирішено питання стосовно того, яким чином вони здійснюють право спільної часткової власності на вказане майно; не проведено виділ/поділ цього майна, що є у спільній частковій власності сторін.

Тобто, позивач ОСОБА_2 вимагає зобов'язати відповідача ОСОБА_3 звільнити належну йому земельну ділянку від належного ОСОБА_3 за рішенням суду майна, яке знаходиться в спільній частковій власності сторін (ОСОБА_2 та ОСОБА_3) і не виділено відповідачу ОСОБА_3 в натурі.

З урахуванням цього суд першої інстанції правильно та обґрунтовано прийшов до висновку про неможливість за таких обставин вирішити спір шляхом зобов'язання відповідача звільнити земельну ділянку по АДРЕСА_1 від майна у вигляді будівельних матеріалів та конструкцій, з яких побудовано споруду незавершеного будівництвом будинку літ. "А" з господарськими будівлями та спорудами готовністю 51%, що належить відповідачу згідно рішення суду на праві спільної часткової власності з позивачем.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 не спростовують наведене.

Тому, виходячи з матеріалів справи з урахуванням вищевказаних правових положень апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції правильно та обґрунтовано відмовив у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою.

Апеляційний суд також враховує, що відповідно до вимог ст. ст. 303, 307 ч. 1 п. 1, 308 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції; апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних підстав.

За викладених обставин судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, порушень норм матеріального та процесуального права не допустив, а наведені в апеляційній скарзі доводи висновки суду не спростовують, в зв'язку з чим рішення суду підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 304, 307 ч. 1 п. 1, 308, 313, 314, 317, 319, 325, 327 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, а рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 30. 03. 2015 р. залишити без змін.

Судове рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Судді апеляційного суду Одеської області А. П. Бабій

О. Д. Варикаша

В. А. Станкевич