РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2015 року Ленінський районний суд м. Харкова в складі головуючого судді Пашнєва В.Г., при секретарі Крещенко М.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк "ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_3, Ленінського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції про звільнення майна з-під арешту,-

в с т а н о в и в:

Представник позивача Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом про звільнення майна з-під арешту, посилаючись на те, що 19.07.2007 року між банком та ОСОБА_3 укладено кредитний договір № DN81AR03110198 згідно з яким останній отримав кредит у розмірі 79415,12 грн., та в забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором сторони уклали договір застави автотранспорту № DN81AR03110198 від 19.07.2007 року.

24.09.2009 р., 04.03.2013 р. Ленінським відділом Державної виконавчої служби Харківського управління юстиції було накладено арешт на все майно ОСОБА_3, в тому числі і на заставне майно банку, а тому позивач був змушений звернутись із зазначеним позовом до суду.

В судове засідання представник позивача з'явилася, позовні вимоги підтримала лише в частині звільнення автомобіля з-під арештів, накладених 29.04.2009 р., 04.03.2013 р. та зобов'язання ЛВДВС ХМУЮ внести до Державного реєстру записи про звільнення з-під арешту автомобіля.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання повторно не з'явився, про час та дату розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заперечення проти позову не надав.

Представник відповідача Ленінського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції у судове засідання з'явився, заперечував щодо задоволення позову.

Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Матеріалами справи встановлено, що відповідно до укладеного договору № DN81AR03110198 від 19.07.2007 року, банк надав ОСОБА_3 кредит у сумі 79415,12 грн. (а.с. 7-12).

В забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором позивач та відповідач ОСОБА_3 уклали договір застави автотранспорту № DN81AR03110198 від 19.07.2007 року. Відповідно до умов договору застави ОСОБА_3 передав в заставу позивачу автомобіль марки Daewoo, модель: Nexia, рік випуску: 2007, тип ТЗ: Легковий автомобіль, № кузова/шасі: НОМЕР_1, реєстраційний номер: НОМЕР_2.

Згідно рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 11.01.2013 року № 2/202/1166/2013 було вирішено в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № DN81AR03110198 від 19.07.2007 року в розмірі 76415,12 грн. - звернути стягнення на предмет застави: автомобіль марки Daewoo, модель: Nexia, рік випуску: 2007, тип ТЗ: Легковий автомобіль, № кузова/шасі: НОМЕР_1, реєстраційний номер: НОМЕР_2, що належить на праві власності ОСОБА_3, шляхом продажу вказаного автомобіля позивачем з укладанням від імені ОСОБА_3 договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАЇ України, а також наданням позивачеві всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу. (а.с. 5).

29.04.2009 р. Ленінським відділом державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції було накладено арешт на автомобіль ОСОБА_3 марки Daewoo, модель: Nexia, рік випуску: 2007, тип ТЗ: Легковий автомобіль, № кузова/шасі: НОМЕР_1, реєстраційний номер: НОМЕР_2, у тому числі і на заставне майно банку. Арешт накладено згідно Постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 405/ДВ-1 від 29.04.2009 року. (а.с. 19).

Окрім того, 04.03.2013 р. Ленінським відділом державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції було накладено арешт на автомобіль ОСОБА_3 марки Daewoo, модель: Nexia, рік випуску: 2007, тип ТЗ: Легковий автомобіль, № кузова/шасі: НОМЕР_1, реєстраційний номер: НОМЕР_2, у тому числі і на заставне майно банку. Арешт накладено згідно Постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 32947849 від 04.03.2013 року. (а.с. 20)

Згідно Інструкції «Про проведення виконавчих дій» №74/5 від 15.12.1999 р. та ст. 54 ЗУ «Про виконавче провадження», для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставне майно може бути звернено у разі, коли вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю.

Відповідно ст. 16 ЗУ «Про заставу», право застави виникає з моменту укладання договору застави. Крім того, згідно ст. 14 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації. Обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження.

Згідно ст. 18 ЗУ «Про заставу», якщо предметом застави є рухоме майно, заставодержатель зареєстрованої застави має переважне право на задоволення вимог із заставленого майна. Це положення кореспондується зі ст. 572 ЦК України за якою в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником зобов'язнь, забезпеченних заставою, отримати задоволення за рахунок заставленного майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника.

Як було встановлено в судовому засіданні у позивача - ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» право застави виникло, як зазначено вище, - 19.07.2007 року, а постанови про накладення арешту, були винесена 29.04.2009, 04.03.2013, тобто пізніше ніж було укладено договір застави.

Згідно з ч. 1 ст.52 ЗУ «Про виконавче провадження» стягнення звертається на вільне від застави майно боржника.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як по зверненню фізичної та юридичної особи, в межах заявлених ними вимог на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у розгляді справи.

На підставі ст. 60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір.

Враховуючи вищезазначене та те, що відповідачем ОСОБА_3 заперечень на позовну заяву не надано, суд розглядає справу на підставі наданих доказів і вважає, що є всі підстави для задоволення позову.

Враховуючи положення ст. 88 ЦПК України з ОСОБА_3 підлягають стягненню судові витрати на користь позивача у розмірі 243, 60 грн.

Керуючись ст. ст. 3, 4, 10, 11, 57, 58, 60, 88, 169, 209, 212- 215 ЦПК України, ст. ст. 530, 572, 576, 585, 589, 591 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк "ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_3, Ленінського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції про звільнення майна з-під арешту- задовольнити частково.

Звільнити з-під арешту, накладеного 29.04.2009 р., згідно постанови № 405/ДВ-1Ленінським відділом державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції автомобіль марки Daewoo, модель: Neхіа, рік випуску: 2007, тип ТЗ: Легковий автомобіль, № кузова/шасі: НОМЕР_1, реєстраційний номер: НОМЕР_2.

Звільнити з-під арешту, накладеного 04.03.2013 р., згідно постанови № 32947849 Ленінським відділом державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції автомобіль марки Daewoo, модель: Neхіа, рік випуску: 2007, тип ТЗ: Легковий автомобіль, № кузова/шасі: НОМЕР_1, реєстраційний номер: НОМЕР_2.

Зобов'язати Ленінський відділ державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції внести до Державного реєстру обтяжень рухомого майна відповідні записи про звільнення з-під арешту автомобіля марки Daewoo, модель: Neхіа, рік випуску: 2007, тип ТЗ: Легковий автомобіль, № кузова/шасі: НОМЕР_1, реєстраційний номер: НОМЕР_2.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційного банку "ПриватБанк"судовий збір в розмірі 243, 60 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами, які були відсутні при його оголошенні, в той же самий строк з часу його отримання.

Суддя В.Г. Пашнєв