АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 608/2020/14-цГоловуючий у 1-й інстанції Яковець Н.В.
Провадження № 22-ц/789/53/15 Доповідач - Костів О.З.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2015 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Костіва О.З.

суддів - Жолудько Л. Д., Кузьма Р. М.,

при секретарі - Коваль О.І.

з участю прокурора - Фігель О.Т.,

відповідача - ОСОБА_2,

представника відповідача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Чортківського районного суду від 19 листопада 2014 року по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИЛА:

В серпні 2014 року ОСОБА_4 звернулася до Чортківського районного суду із позовом до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав відносно дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 та стягнення аліментів на дітей.

Заявлені вимоги позивача мотивувала тим, що з 26 грудня 2003 року до 26 серпня 2011 року сторони перебували у шлюбі. Від шлюбу у них народилося двоє дітей - сини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2. Після розірвання шлюбу діти залишилися проживати з нею. З моменту розірвання шлюбу відповідач життям дітей не цікавиться, не телефонував, не виявляв бажання спілкуватися з дітьми та приймати участі у їх вихованні та житті, не цікавився їх достатком та станом здоров'я.

Рішенням Чортківського районного суду від 19 листопада 2014 року в задоволенні позову відмовлено.

ОСОБА_4 подала на вказане рішення апеляційну скаргу, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Вказує, що судом неповно встановлено фактичні обставини справи та дано невірну оцінку доказам. Просила рішення скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити в повному обсязі.

В судове засідання апелянт ОСОБА_4 та її представник ОСОБА_8 повторно не з'явилися, хоча були належним чином повідомленні про день і час слухання справи.

Прокурор Фігель О.Т., відповідач ОСОБА_2 та представник відповідача ОСОБА_3 проти апеляційної скарги заперечили.

Представник третьої особи - Служби у справах дітей Чортківської районної державної адміністрації в судове засідання не з»явився, надіславши заяву про розгляд справу у їх відсутності.

Заслухавши доповідача, пояснення відповідача та його представника, думку прокурора, перевіривши матеріали справи, доводи, зазначені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає виходячи із наступного.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив із того, що позивачкою не наведено достатніх доказів, які б підтверджували наявність встановлених законом підстав для позбавлення відповідача батьківських прав та стягнення з нього аліментів на утримання дітей.

З таким висновком колегія суддів погоджується.

Судом встановлено, що з 26 грудня 2003 року ОСОБА_4 та ОСОБА_2 перебували у шлюбі, який був зареєстрований у відділі реєстрації актів громадського стану Чортківського районного управління юстиції Тернопільської області, актовий запис №320.

Від даного шлюбу у сторін народилося двоє дітей - син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, що стверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_1 від 06 серпня 2013 року, виданим відділом РАЦСу Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області, актовий запис №14, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, що стверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_2 від 16 травня 2008 року, виданим відділом РАЦСу Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області, актовий запис №116.

Рішенням Чортківського районного суду від 26 серпня 2011 року шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 розірвано.

Після розірвання шлюбу неповнолітні діти ОСОБА_5 та ОСОБА_6 залишилися проживати з матір'ю в АДРЕСА_1.

Рішенням Чортківського районного суду від 19 жовтня 2011 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, в твердій грошовій сумі у розмірі по 350 (триста п'ятдесят) гривень на кожну дитину щомісячно починаючи з 23 вересня 2011 року і до досягнення ними повноліття.

З довідки-розрахунку, виданої відділом державної виконавчої служби Чемеровецького районного управління юстиції Хмельницької області, вбачається, що заборгованості по сплаті аліментів згідно виконавчого листа Чемеровецького районного суду №2-961/2011 від 16 листопада 2013 року про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 немає.

Згідно рішення комісії з питань захисту прав дитини Чортківської міської ради №2 від 14 лютого 2014 року та висновку Чортківської міської ради від 17 лютого 2014 року рекомендовано позбавити батьківських прав ОСОБА_2 стосовно його неповнолітніх дітей.

При цьому відповідач участі в засіданні органу опіки та піклування не приймав та його думка не заслуховувалася.

Підставою для прийняття зазначеного висновку були долучені позивачкою до справи документи.

Зокрема, згідно довідок, виданих Чортківською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів №2, діти ОСОБА_5 та ОСОБА_6 навчаються в даній школі та за час навчання батько ОСОБА_2 не приходив на перший дзвоник, ранки, які відбувалися в класі, до класного керівника, не цікавився життям класу, навчанням дітей, не відвідував батьківські збори.

Згідно з актів від 07 жовтня 2014 року та 08 жовтня 2014 року вбачається, що сусіди позивачки - ОСОБА_9, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 останні роки батька дітей не бачили, останній ніякої допомоги дітям не надає, участі у виховані не приймає, не відвідує, всі клопоти по вихованню та утриманню дітей здійснює позивачка.

У відповідності до ч.3 ст.51 Конституції України дитинство в Україні охороняється державою. Пріоритетом у правовому регулюванні сімейних відносин є забезпечення кожної дитини сімейним вихованням, можливістю духовного та фізичного розвитку (частина друга статті 1, частина третя статті 5 Сімейного Кодексу України).

Ратифікувавши у 1991 році Конвенцію про права дитини, Україна визнала, що дитині для повного і гармонійного розвитку особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові та розуміння.

На підставі декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення було визначено, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно ч.4 ст.155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Згідно п.16 Постанови пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Таким чином, ухилення від виконання юридичного обов'язку - завжди є актом свідомої поведінки, коли особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій.

Відповідно до п.15 постанови пленуму ВСУ №3 від 30 березня 2007 року, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Як вбачається із товарних чеків від 01 та 03 травня 2014 року, відповідачем для дітей були придбані велосипеди вартістю 1900 грн. та 675 грн.

Враховуючи те, що сторони проживають в різних населених пунктах, відповідач на даний час ніде не працює, з-за кордону його було депортовано, постійно сплачує аліменти, періодично робить дітям подарунки, хоче виховувати своїх дітей, надавати для них матеріальну допомогу, піклуватися про їх здоров'я, фізичний, духовних та моральний розвиток, колегія суддів вважає, що відсутні підстави вважати, що відповідач, як батько дітей, свідомо, умисно ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дітей.

При цьому колегія суддів враховує ставлення батька до дітей, який заперечує проти позбавлення батьківства, намагається налагодити спілкування з дітьми.

Одночасно колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно критично оцінив зміст висновку органу опіки та піклування Чортківської райдержадміністрації від 17 лютого 2014 року про доцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав з причини неповноти з'ясування усіх обставин комісією, оскільки дане питання вирішено у відсутності відповідача.

Представлені позивачкою матеріали, на думку колегії суддів, не можуть бути достатніми доказами ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов'язків та підставою для позбавлення його батьківських прав.

Згідно вимог ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення в інтересах дитини.

На думку колегії суддів в позовних вимогах позивачкою не зазначено обставин та не доведено їх належними та допустимими доказами, в чому матиме прояв покращення становища та інтересів дітей у разі позбавлення відповідача батьківських прав.

Згідно з вимогами ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

У відповідності до ст.ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що рішення суду є законним та обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, в зв'язку із чим підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційний скарзі, не вбачається.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 314, 315 ЦПК України,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - відхилити.

Рішення Чортківського районного суду від 19 листопада 2014 року - залишити без змін.

Ухвала вступає в законну силу з моменту проголошення, однак може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом 20 днів.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області О.З. Костів