У Х В А Л А

Іменем України

14 вересня 2015 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючого - Панька В.Ф.

суддів - Джуги С.Д., Мацунича М.В.

при секретарі - Дашковській С.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгород справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1, яка діє в інтересах ОСОБА_2 та ОСОБА_3, яка представляє інтереси ОСОБА_4 на рішення Мукачівського міськрайонного суду від 23 грудня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Житлово-будівельного кооперативу «Закарпаття», треті особи: приватний нотаріус Мукачівського міського нотаріального округу Машіка Олена Миколаївна, виконавчий комітет Мукачівської міської ради, ОСОБА_6 про визнання права власності в порядку спадкування та за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору ОСОБА_4 до Житлово-будівельного кооперативу «Закарпаття», треті особи: приватний нотаріус Мукачівського міського нотаріального округу Машіка Олена Миколаївна, Виконавчий комітет Мукачівської міської ради, ОСОБА_6 про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом,-

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Житлово-будівельного кооперативу «Закарпаття», треті особи: приватний нотаріус Мукачівського міського нотаріального округу Машіка О.М., виконавчий комітет Мукачівської міської ради, ОСОБА_6 про визнання права власності в порядку спадкування. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що згідно рішення Виконавчого комітету Мукачівської ради народних депутатів № 204 від 27.07.1984 року її матері ОСОБА_7 видано ордер на жиле приміщення, а саме квартиру АДРЕСА_1. Довідкою № 3 від 07.02.2013 року квартира закріплена за ОСОБА_7 на підставі загальних зборів ЖБК «Закарпаття», пайові внески нею сплачені в повному обсязі, заборгованості не має. Тому вважає, що сплативши всі пайові внески, її матір ОСОБА_7 стала власником квартири. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 померла та на випадок своєї смерті вона залишила заповіт, згідно з яким заповіла ОСОБА_2 1/2 частину квартири АДРЕСА_1. Проте у зв'язку з тим, що матір за життя не оформила право власності на квартиру та не отримала правовстановлюючі документи на неї, нотаріусом було відмовлено їй в оформленні спадщини та у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Також вважає, що інша частина квартири належить їй в порядку спадкування за законом, а тому з урахуванням уточнень, просила визнати за нею право власності квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_7

Третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору ОСОБА_4 також звернувся до суду з позовом до Житлово-будівельного кооперативу «Закарпаття», треті особи: приватний нотаріус Мукачівського міського нотаріального округу Машіка О.М., Виконавчий комітет Мукачівської міської ради, ОСОБА_6 про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом. В якому просив встановити факт набуття ОСОБА_8 та ОСОБА_7 права спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1, встановити факт, що частки ОСОБА_8 та ОСОБА_7 у спільній сумісній власності станом на день відкриття спадщини були рівними та становили по 1/2 частці квартири АДРЕСА_1. Також просив визнати за ОСОБА_4 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_8 Позов обґрунтовував тим, що ОСОБА_8 та ОСОБА_7 перебували в шлюбі, а відтак набули право спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1. При цьому ОСОБА_4 є спадкоємцем за заповітом на все майно, яке залишилося після смерті ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, а оскільки спірна квартира набута в шлюбі ОСОБА_8 та ОСОБА_7 і є спільною сумісною власністю подружжя, домовленості щодо розміру часток не було, що свідчить про те, що частки є рівними, то йому в порядку спадкування за заповітом має належати 1/2 частина квартири АДРЕСА_1.

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 23 грудня 2014 року у задоволенні вищевказаних позовів відмовлено.

ОСОБА_1, яка діє в інтересах ОСОБА_2 не погодилась з цим рішенням, порушила питання про його скасування та ухвалення нового рішення про задоволення її позовних вимог, а рішення в частині відмови у задоволенні позову третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору ОСОБА_4 залишити без змін.

ОСОБА_3, яка представляє інтереси ОСОБА_4 також подала апеляційну скаргу на вищевказане рішення суду першої інстанції, порушила питання про його скасування та ухвалення нового рішення, яким позов ОСОБА_4 задовольнити в повному обсязі, а змінений позов ОСОБА_2 задовольнити частково, визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частку АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, в решті позову ОСОБА_2 відмовити.

В судовому засіданні ОСОБА_3 свою апеляційну скаргу та апеляційну скаргу ОСОБА_1 підтримала та просила їх задовольнити .

Третя особа ОСОБА_6 та його представник ОСОБА_9 вважають, що підстав для задоволення скарг немає, просять апеляційні скарги відхилити, а рішення Мукачівського міськрайонного суду залишити без змін.

Заслухавши доповідача, осіб, які приймали участь у судовому засіданні та дослідивши матеріали справи колегія суддів вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 зазначає, що судом першої інстанції помилково вказано, що позов пред'явлено до неналежного відповідача по справі, оскільки її мати ОСОБА_7 сплативши пайові внески, набула право власності на кооперативну квартиру, однак при цьому правовстановлюючі документи, в передбаченому законом порядку на неї не оформила та право власності не зареєструвала. Оформити право власності на сьогоднішній день за покійною є неможливим, а тому і припинити відносини з кооперативом з приводу права власності щодо викупленої квартири так само неможливо без оформлення відповідних правовстановлюючих документів на спірну квартиру. Вважає, що саме ЖБК «Закарпаття» є належним відповідачем по справі, у зв'язку з тим, що вирішення спору по суті впливає на припинення права власності кооперативу на спірну квартиру, а тому відмова суду першої інстанції у вказаному позові у зв'язку із звернення до неналежного відповідача є помилковим та порушує право позивача на належний захист своїх прав. Крім цього, вказує, що висновки суду першої інстанції про те, що відповідач не порушує та не оспорює прав позивача та між ними відсутній спір щодо визнання відповідного права ґрунтується на припущеннях, так як відповідач участі в судовому розгляді не брав, в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б свідчили про відсутність спору між сторонами.

Однак зазначені доводи ОСОБА_2 не можуть бути прийняті до уваги на підставі наступного.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 3-4 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджає про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Згідно з положеннями ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті (ч. 1 ст. 1223 ЦК України). Частиною 2 ст. 1223 ЦК України передбачено, у разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи зазначені у ст. 1261 ЦК України. Відповідно до ст. 1245 ЦК України частина спадщини, що не охоплена заповітом, спадкується спадкоємцями за законом на загальних підставах. До числа цих спадкоємців входять також спадкоємці за законом, яким інша частина спадщини була передана за заповітом.

Згідно з ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкоємцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

У встановлений ст. 1270 ЦК України строк ОСОБА_2 звернулася до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщин, проте, як вбачається з постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 29.04.2013 року, в заяві ОСОБА_2 про прийняття спадщини за померлою ОСОБА_7 було відмовлено у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів на квартиру.

Згідно рішення виконавчого комітету Мукачівської ради народних депутатів № 204 від 27.07.1984 року ОСОБА_7 та членам її сім'ї видано ордер на жиле приміщення, а саме квартиру АДРЕСА_1. Також відповідно до довідки ЖБК «Закарпаття» № 3 від 07.02.2013 року спірна закріплена за ОСОБА_7 на підставі загальних зборів ЖБК «Закарпаття» від 17.07.1984 року (протокол № 3). Пайові внески за квартиру сплачені в повному обсязі, дата закінчення виплати зазначена 23.06.1992 року. Заборгованість по сплаті пайових внесків відсутня.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 28.11.2012 року, ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно з листом КП «Мукачівське МБТІ та ЕО» від 06.02.2013 року, право власності на квартиру АДРЕСА_1 не зареєстроване.

На момент смерті ОСОБА_7 спірна квартира АДРЕСА_1 не перебувала у її власності, правовстановлюючі документи на значену квартиру відсутні, як власник не зареєстрована в БТІ, а тому і не може бути спадковим майном.

Крім цього, судом першої інстанції вірно встановлено, що ЖБК «Закарпаття» не є учасником правовідносин, що виникли, відповідач не порушує та не оспорює прав позивача, між сторонами відсутній спір щодо визнання відповідного права, в результаті розгляду справи у ЖБК «Закарпаття» не виникнуть права чи обов'язки. При цьому територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини набувають відповідних прав і можуть бути відповідачами в даній категорії справ лише за відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, неприйняття ними спадщини чи усунення їх від права на спадкування.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_4 аналогічні доводам позовної заяви.

Більше того, ОСОБА_4, як третя особа із самостійними вимогами, аналогічно пред'явив позов до відповідача ЖБК «Закарпаття», який в силу зазначених вище вимог закону не є належним відповідачем у цій справі.

ОСОБА_4, звернувшись із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом за померлим ОСОБА_8 до нотаріуса, отримав відмову в оформленні спадщини та у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом так як право власності на спадкове майно не було оформлено.

Також, як вже було згадано, відповідно до довідки ЖБК «Закарпаття» № 3 від 07.02.2013 року спірна закріплена за ОСОБА_7 на підставі загальних зборів ЖБК «Закарпаття» від 17.07.1984 року (протокол № 3). Пайові внески за квартиру сплачені в повному обсязі, дата закінчення виплати зазначена 23.06.1992 року.

На підставі рішення виконавчого комітету Мукачівської ради народних депутатів № 204 від 27.07.1984 року ОСОБА_7 та членам її сім'ї, зокрема чоловіку ОСОБА_8 видано ордер на жиле приміщення, а саме квартиру АДРЕСА_1.

Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2, шлюб між ОСОБА_8 та ОСОБА_7 розірвано 26.11.1987 року.

Згідно з свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 від 21.11.2005 року, ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до заповіту від 13.01.1999 року, ОСОБА_8 заповів усе її майно, що на день смерті буде йому належати, ОСОБА_4

ОСОБА_4, звернувшись із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом за померлим ОСОБА_8 до нотаріуса, отримав відмову в оформленні спадщини та у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом так як право власності на спадкове майно не було оформлено.

Також, як вже було згадано, відповідно до довідки ЖБК «Закарпаття» № 3 від 07.02.2013 року спірна закріплена за ОСОБА_7 на підставі загальних зборів ЖБК «Закарпаття» від 17.07.1984 року (протокол № 3). Пайові внески за квартиру сплачені в повному обсязі, дата закінчення виплати зазначена 23.06.1992 року.

При цьому третя особа ОСОБА_4 просить суд встановити факт набуття ОСОБА_8 та ОСОБА_7 права спільної сумісної власності на спірну квартиру, встановити факт, що частки ОСОБА_8 та ОСОБА_7 у спільній сумісній власності станом на день відкриття спадщини були рівними та становили по 1/2 частці квартири та визнати за ним право власності на 1/2 частину квартири.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що спірна квартира була отримана ОСОБА_8 та ОСОБА_7 в період шлюбу, проте повністю пайові внески були виплачені у 1992 році, тобто після розірвання шлюбу у 1987 році. Під час розгляду справи ОСОБА_4 не надано жодного доказу про те коли і ким були внесені пайові внески, чи міг ОСОБА_8 за статутом кооперативу сплатити пайові внески за члена кооперативу, в якому розмірі було внесено пайовий внесок в період шлюбу, а який після його розірвання, хоча з'ясування цих обставин має значення для визначення розміру часток сторін у власності і обов'язок доказування таких обставин лежить на особі, яка звернулася до суду з позовом. При цьому єдиним доказом про сплату пайового внеску є довідка № 3 від 07.02.2013 року, видана ЖБК «Закарпаття», відповідно до якої пайові внески за квартиру були внесені ОСОБА_7

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів констатує, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи та вирішив спір у відповідності з чинним законодавством.

Рішення суду є законним та обґрунтованим, підстав для його зміни чи скасування немає.

Керуючись ст.ст.307, 308, 315 ЦПК України, судова колегія

у х в а л и л а :

Апеляційні скарги ОСОБА_1, яка діє в інтересах ОСОБА_2 та ОСОБА_3, яка представляє інтереси ОСОБА_4 - відхилити.

Рішення Мукачівського міськрайонного суду від 23 грудня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Судді :