24.06.2015 Справа № 363/804/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2015 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Підкурганного В.В.

при секретарі Слободенюк Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вишгороді Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

у лютому 2015 року позивач звернувся до суду із названим позовом у якому просив розірвати шлюб між ним та ОСОБА_2, зареєстрований 28 травня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вишгородського районного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 88 та просив стягнути з відповідача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору.

Свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що з відповідачем перебувають у шлюбі з 28 травня 2013 року. 15 вересня 2013 року від шлюбу у них народився син ОСОБА_3. Причиною розпаду сімї стало те, що між ними відсутнє почуття поваги та любові один до одного, виявилась несумісність характерів та поглядів на сімейне життя. Відповідач нехтує сімейними цінностями та дозволяє собі вчинки, які є не припустимими при нормальному сімейному житті подружжя. З середини 2014 року не проживають однією сімєю, не підтримують шлюбно-сімейні відносини.

Позивач вважає, що подальше збереження шлюбу не можливе та просить розірвати шлюб між ним та ОСОБА_2

У судове засідання позивач не зявився надав суду заяву в якій просив розгляд справи проводити за його відсутності, позов підтримав та просив про його задоволення.

Відповідачка у судове засідання не зявилася, також надала суду заяву в якій проти позову не заперечувала та просила розглядати справу за її відсутності. Крім того, після розірвання шлюбу просила залишити їй шлюбне прізвище «Зубрицька».

Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 28 травня 2013 року, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії І-ОК № 175242 видане Відділом держаної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вишгородського районного управління юстиції у Київській області, актовий запис 88 (а.с. 7).

15 вересня 2013 року від шлюбу у ОСОБА_1 та ОСОБА_2 народився син ОСОБА_3 (а.с. 6).

Сумісне життя сторін не склалося по тій причині, що у сторін втрачена основа подружніх відносин і почуття любові та поваги один до одного.

З огляду на встановлені обставини судом зазначається наступне.

Відповідно до статті 1 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частини 1 статті 3 ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до статті 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Так, законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Порядок припинення шлюбу врегульовано главою 11 СК України.

Відповідно до пункту 2 статті 104 СК України розірвання шлюбу є однією із законодавчо визначених підстав його припинення.

Право на розірвання шлюбу ґрунтується нормами статей 105-114 СК України.

Відповідно до статті 112 СК України, суд постановляє рішення, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При прийнятті рішення, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.

Оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя і збереження сімї ОСОБА_1 та ОСОБА_2 стало неможливим, тому шлюб підлягає розірванню.

Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Відповідач надала суду заяву, в якій просила залишити їй прізвище «Зубрицька», за таких обставин суд вважає за необхідне залишити відповідачу шлюбне прізвище «Зубрицька».

Згідно частини 1 статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Таким чином, з відповідача по справі підлягає до стягнення сума витрат понесених позивачем по сплаті судового збору у розмірі 243 грн. 60 коп.

Керуючись статтями 209-215 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 28 травня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вишгородського районного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 88.

Після розірвання шлюбу відповідачу залишити прізвище «Зубрицька».

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана в строки і в порядку, визначені статтями 294 та 296 ЦПК України, відповідно.

Суддя