Справа пр. №2-о/756/326/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2015 року Оболонський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Великохацької В.В.

за участі народних засідателів: Литвинюк Т.І., Левенця В.М.,

при секретарі - Приходько І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за заявою Київського міського протитуберкульозного диспансеру №1, заінтересована особа - ОСОБА_2, про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу, -

в с т а н о в и в:

У жовтні 2015 року заявник Київський міський протитуберкульозний диспансер №1 звернувся до суду з заявою, заінтересована особа - ОСОБА_2, про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу.

Свої вимоги заявник обґрунтовував тим, що ОСОБА_2 хворий на заразну форму туберкульозу та становить загрозу розповсюдження цієї хвороби.

Заявник зазначив, що ОСОБА_2 необхідно отримати стаціонарне лікування від туберкульозу, проте він відмовляється від його проходження.

Оскільки ОСОБА_2 порушує протиепідемічний режим, що ставить під загрозу зараження туберкульозом інших осіб, з метою запобігання поширенню туберкульозу, заявник просив суд ухвалити рішення, яким примусово госпіталізувати ОСОБА_2 до Київського міського протитуберкульозного диспансеру №1 на строк три місяці, починаючи з дня фактичної госпіталізації.

У судовому засіданні представник заявника підтримала заяву свого довірителя, просила суд задовольнити її в повному обсязі.

Відповідно до положень ч.1 ст.285 ЦПК України заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не викликався, адже за даними протитуберкульозного закладу, він становить загрозу розповсюдження туберкульозу.

Суд, заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

П.12 ч.1 ст.1 Закону України "Про протидію захворюванню на туберкульоз", визначено, що туберкульоз - це соціально небезпечна інфекційна хвороба, що викликається мікобактеріями туберкульозу.

Хворий на заразну форму туберкульозу - хворий на туберкульоз, у мокротинні якого виявляються мікобактерії туберкульозу, який є джерелом інфекції для осіб, які з ним контактують (п.13 ч.1 ст.1 Закону України "Про протидію захворюванню на туберкульоз").

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 хворий на заразну форму туберкульозу та перебуває на обліку в Київському міському протитуберкульозному диспансері №1 (а.с.4).

Ч.3 ст.20 Закону України "Про протидію захворюванню на туберкульоз" на хворих на туберкульоз та інфікованих мікобактеріями туберкульозу покладено обов'язки дотримуватися призначеного їм відповідно до стандарту медичної допомоги режиму лікування; дотримуватися правил внутрішнього розпорядку закладу охорони здоров'я під час стаціонарного чи санаторно-курортного лікування; проходити у встановлені строки обов'язкові медичні огляди та обстеження на туберкульоз, визначені відповідними галузевими стандартами у сфері охорони здоров'я; дотримуватися вимог протиепідемічного режиму.

За приписами ч.1 ст.11 Закону України "Про протидію захворюванню на туберкульоз" у разі якщо хворі на заразні форми туберкульозу, у тому числі під час амбулаторного чи стаціонарного лікування, порушують протиепідемічний режим, що ставить під загрозу зараження туберкульозом інших осіб, з метою запобігання поширенню туберкульозу за рішенням суду вони можуть бути примусово госпіталізовані до протитуберкульозних закладів, що мають відповідні відділення (палати) для розміщення таких хворих.

У судовому засіданні представник заявника стверджувала, що ОСОБА_2 необхідно отримати стаціонарне лікування від туберкульозу, проте він відмовляється від його проходження, порушуючи протиепідемічний режим.

Згідно з висновком центральної лікарської консультативної комісії Київського міського протитуберкульозного диспансеру №1 від 29 вересня 2015 року №50/705 ОСОБА_2 підлягає примусовій госпіталізації до протитуберкульозного закладу на строк три місяці (а.с.4, зворотній бік).

Зважаючи на те, що ОСОБА_2 порушує протиепідемічний режим, що ставить під загрозу зараження туберкульозом інших осіб, з метою запобігання поширенню туберкульозу, ОСОБА_2 підлягає примусовій госпіталізації до протитуберкульозного закладу/

За положеннями п.3 ч.1 ст.11 Закону України "Про протидію захворюванню на туберкульоз" примусова госпіталізація осіб, стосовно яких судом ухвалено відповідне рішення, здійснюється з урахуванням висновку лікаря на строк до трьох місяців.

Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність задовольнити заяву Київського міського протитуберкульозного диспансеру №1, примусово госпіталізувати ОСОБА_2 до Київського міського протитуберкульозного диспансеру №1 на строк три місяці, починаючи з дня фактичної госпіталізації.

Відповідно до норми п.7 ч.1 ст.367, ч.2 ст.286 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення.

На підставі ст.ст.1, 11, 20, 25 Закону України "Про протидію захворюванню на туберкульоз", керуючись ст.ст.3, 4, 208, 212-215, 285, 286 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Заяву Київського міського протитуберкульозного диспансеру №1, заінтересована особа - ОСОБА_2, про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу - задовольнити.

Примусово госпіталізувати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, до Київського міського протитуберкульозного диспансеру №1 (м. Київ, вул. Автозаводська, 68) на строк три місяці, починаючи з дня фактичної госпіталізації.

Рішення суду підлягає негайному виконанню.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду міста Києва через Оболонський районний суд міста Києва шляхом подання в десятиденний строк з дня проголошення рішення суду апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.В. Великохацька

Народні засідателі Т.І. Литвинюк

В.М. Левенець