Справа № 352/365/15-ц
Провадження № 2/352/379/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2015 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області в складі:

Головуючого - судді Дузінкевича І.М.,

секретаря Кукули О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Тисменицького районного суду цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

в с т а н о в и в :

Позивач 12.02.2015 р. звернувся з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свій позов обґрунтовував тим, що 24.02.2007 р. між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем був укладений кредитний договір, згідно якого останньому надано кредит в розмірі 1065,60 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. ПАТ КБ «Приват Банк» є правонаступником прав та обов'язків ЗАТ КБ «Приват Банк» у зв'язку з чим на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30.04.2009 року змінено найменування позивача з ЗАТ КБ «Приват Банк» на ПАТ КБ «Приват Банк». У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором станом на 13.01.2015 р. складає 46 289,04 грн., яка складається з наступного: 1 065,60 грн. - заборгованість за кредитом; 14 497, 33 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом; 313,32 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 30 412, 79 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. Від цієї суми заборгованості віднімається сума, у розмірі 21 173, 92 грн., яка була зодоволена за рішенням Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 12.07.2012 року з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приват Банк», яка складає 25 115, 12 грн., а також: 500 грн. - штраф (фіксована частина); 1255, 76 грн. - штраф (процентна складова). Просив стягнути з відповідача 26 870, 88 грн. заборгованості та судові витрати.

Представник позивача у судове засідання не з'явився, у поданій суду заяві просив справу розглянути в його відсутності, позов підтримав і просив його задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні проти задоволення позову заперечила, вважає, що згідно рішення Тисменицького районного суду від 12.06.2012 року з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приват Банк» стягнено заборгованість за вищевказаним кредитом та із розрахунку вбачається, що штраф нарахований на суму нарахованої пені. Також просить відмовити у задоволенні позову у зв'язку із пропущенням строків позовної давності.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Встановлено, що 24.02.2007 р. між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем був укладений кредитний договір, згідно якого останньому надано кредит в розмірі 1065,60 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. ПАТ КБ «Приват Банк» є правонаступником прав та обов'язків ЗАТ КБ «Приват Банк» у зв'язку з чим на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30.04.2009 року змінено найменування позивача з ЗАТ КБ «Приват Банк» на ПАТ КБ «Приват Банк». У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором станом на 13.01.2015 р. складає 46 289,04 грн., яка складається з наступного: 1 065,60 грн. - заборгованість за кредитом; 14 497, 33 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом; 313,32 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 30 412, 79 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. Від цієї суми заборгованості віднімається сума, у розмірі 21 173, 92 грн., яка була зодоволена за рішенням Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 12.07.2012 року з ОСОБА_1 на користь Пат КБ «Приват Банк», яка складає 25 115, 12 грн., а також: 500 грн. - штраф (фіксована частина); 1255, 76 грн. - штраф (процентна складова).

За змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства.

Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов'язання у встановлений договором строк.

Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом.

Представником відповідача в судовому засіданні подано заперечення, в якому просить засосувати строк позовної давності, що згідно положень ч. 4 ст. 267 ЦК України є підставою для відмови у позові.

Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Статтею 257 ЦК України визначено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. До кредитних правовідносин застосовується загальна позовна давність.

Окрім того, стаття 259 ЦК України надає право сторонам збільшити позовну давність за їх домовленістю, при цьому договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Як вбачається з кредитного договору, строк виконання зобов'язання встановлений, а саме - 24.02.2008 року.

Відповідно до п. 31 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» враховуючи положення пункту 7 частини 13 статті 11 ЗУ «Про захист прав споживачів», суди мають виходити з того, що у спорах щодо споживчого кредиту кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув.

Оскільки зі спливом строків позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність сплила і до додаткової вимоги (стягнення нейстойки, накладення стягнення на заставне майно тощо), положення п. 7 частини 13 статті 11 ЗУ «Про захист прав споживачів» застосовуються й до додаткових вимог банку (фінансової установи).

Отже, судом встановлено, що позивач звернувся в суд 12.02.2015 року про стягнення боргу з відповідача, хоча 12.06.2012 року згідно рішення Тисменицького району Івано-Франківської області з відповідача за вищевказаним договором вже було стягнуто 21 173 грн. 92 коп. заборгованості. Також позивач звернувся в суд з пропущення строку позовної давності, тобто через три роки, а представник відповідача просить суд застосувати строк позовної давності, що є підставою відповідно до вимог ст. 267 ЦК України для відмови у позові у зв'язку із спливом строків позовної давності.

На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 256, 257, 259, 266, 267 ЦК України, керуючись ст.ст. 213-215 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

В позові ПАТ КБ "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити у зв'язку із спливом строків позовної давності.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду до апеляційного суду Івано-Франківської області подається протягом десяти днів з дня його проголошення через Тисменицький районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Головуючий І.М. Дузінкевич