Справа №478/1416/15-ц 07.10.2015 07.10.2015 07.10.2015
Провадження №22-ц/784/2495/15
Справа номер 487/1416/15-ц Суддя суду першої інстанції - Іщенко Х.В.
Провадження №22-ц/784/2495/15 Доповідач апеляційного суду - Локтіонова О.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2015 року м.Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого - Локтіонової О.В.,

суддів: Колосовського С.Ю., Ямкової О.О.,

із секретарем судового засідання - Богуславською О.М.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою

ОСОБА_3

на ухвалу судді Казанківського районного суду Миколаївської області

від 15 вересня 2015 року

за позовною заявою

ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості по сплаті аліментів, пені та додаткових витрат на дитину,

В С Т А Н О В И Л А:

В серпні 2015 року ОСОБА_3 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості по сплаті аліментів на утримання сина ОСОБА_5 та пені з 01 серпня 2012 року по 01 червня 2015 року, а також додаткових витрат на дитину, пов'язаних з оплатою її навчання у коледжі.

Ухвалою судді Казанківського районного суду Миколаївської області від 03 вересня 2015 року вказана позовна заява була залишена без руху для усунення недоліків, а ухвалою судді того ж суду від 15 вересня 2015 року визнана неподаною та повернута позивачці.

В апеляційній скарзі позивачка просить скасувати ухвалу від 15 вересня 2015 р., посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Повертаючи позовну заяву позивачці, суд послався на те, що у зазначений строк позивачка не усунула недоліки позовної заяви, а саме не сплатила судовий збір за позовну вимогу про стягнення додаткових витрат на дитину, пов'язаних з оплатою її навчання у коледжі.

Колегія суддів не може погодитися з таким висновком суду, оскільки він суперечить законодавству, змісту позовної заяви та матеріалам до неї.

Так, відповідно до ст.ст.3, 5, 8 Закону України «Про судовий збір», в редакції яка діяла на час звернення позивачки до суду, за подання до суду позовної заяви позивач повинен сплатити судовий збір.

За подання позовів про стягнення аліментів позивачі звільняються від сплати судового збору.

Враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою звільнити позивача від сплати судового збору.

З матеріалів справи вбачається, що звертаючись до суду з позовом, вимоги якого ґрунтуються на обов'язку батьків утримувати дитину, позивачка просила звільнити її від сплати судового збору у зв'язку з тяжким матеріальним становищем.

Суд першої інстанції у повній мірі на зазначене уваги не звернув.

Вважаючи, що позивачка повинна сплатити судовий збір за позовну вимогу про стягнення витрат на навчання дитини, суд першої інстанції залишив поза увагою її клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Крім того, він не врахував, що правовідносини, які склалися між сторонами, врегульовані главою 15 Сімейного кодексу України. За подання позовів, що витікають з вимог даної глави, судовий збір не справляється.

Таким чином, у суду першої інстанції були відсутні підстави для повернення позивачці позовної заяви.

За такого, не можна вважати оскаржувану ухвалу законною, а тому вона підлягає скасуванню, а справа направленню до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Керуючись статтями 303, 312, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу судді Казанківського районного суду Миколаївської області від 15 вересня 2015 року скасувати, а справу направити до районного суду для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді