Справа № 298/344/15-ц
У Х В А Л А

Іменем України

01 липня 2015 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Закарпатської області в складі:

судді-доповідача ОСОБА_1

суддів Боднар О.В., Кеміня М.П.

при секретарі: Маринець Д.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Комунального підприємства «Комунал-Сервіс» на рішення Великоберезнянського районного суду від 22 травня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Комунального підприємства «Комунал-Сервіс» про стягнення боргу,

в с т а н о в и л а :

Комунальне підприємство «Комунал-Сервіс» (далі по тексту КП «Комунал-Сервіс») оскаржило в апеляційному порядку рішення Великоберезнянського районного суду від 22 травня 2015 року, яким позов ОСОБА_2 до КП «Комунал-Сервіс» про стягнення боргу задоволено частково. Стягнуто з КП «Комунал-Сервіс» на користь ОСОБА_2 заборгованість у розмірі 43 061,22 грн., в тому числі 25000 грн. основного боргу, 11 511,21 грн. - інфляційних втрат, 458,91 грн. 3 % річних та 6091,10 грн. пені.

В апеляційній скарзі просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про стягнення боргу в сумі лише 25 000 грн. Зокрема зазначає, що відповідачем було надано дві квитанції на суму 2450 грн. та 2000 грн. відповідно. Посилається на те, що порушення зобовязання сталося з вини кредитора, а тому є підстави для зменшення розміру збитків та неустойки згідно ч.1 ст. 616 ЦК України.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає за необхідне в її задоволенні відмовити з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Встановлено, що 11.06.2013 року між КП «Комунал-Сервіс» та ФОП ОСОБА_2 укладено договір про надання транспортних послуг згідно якого ФОП ОСОБА_2 зобовязався виконувати роботи щодо збору та вивозу сміття, а КП «Комунал-Сервіс» - прийняти цю роботу та оплатити її згідно Актів виконаних робіт (а.с.7, 8).

14.10.2014 року між КП «Комунал-Сервіс» та ФОП ОСОБА_2 підписано Акт звірки взаєморозрахунків згідно яким зафіксована заборгованість КП «Комунал-Сервіс» перед ФОП ОСОБА_2 за вищевказаних договором в розмірі 29 450 грн. (а.с.31).

24.02.2015 року проведено державну реєстрацію припинення діяльності ФОП ОСОБА_2 (а.с.36), що однак не припиняє його прав та обовязків за договорами укладеними до припинення діяльності, а відтак не позбавляє його права звернутися до суду з приводу порушення контрагентом такого договору в порядку цивільного судочинства.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з його обґрунтованості. При цьому суд зменшив суму основного боргу на суму 2000 грн., яка була сплачена відповідачем під час судового розгляду.

З даним висновком суду першої інстанції повністю погоджується колегія суддів, оскільки він ґрунтується на нормах матеріального права та відповідає фактичним обставинам справи.

При цьому колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги щодо сплати ним 2450 та 2000 грн. відповідно під час розгляду справи, так як вказані суми враховані, а саме самим позивачем було зменшено розмір позовних вимог по основному боргу на суму 2450 грн. після проплати, а судом відповідно у своєму рішенні враховано проплату відповідачем 2000 грн. та відповідно задоволено такий змінений позов лише частково.

Також безпідставним є посилання апелянта на необхідність зменшення розміру збитків та неустойки в порядку ч.1 ст. 616 ЦК України, обґрунтовуючи це тим, що деякі акти виконаних робіт не були підписані позивачем відразу.

Зокрема положення статті 616 ЦК передбачають право суду за певних умов зменшити розмір збитків та неустойки, які стягуються з боржника. Зазначене стосується цивільно-правової відповідальності боржника, а не сплати ним основного грошового боргу за кредитним договором, що суд на підставі вказаної норми закону змінити не може.

Як уже було вищезазначено, остаточна заборгованість відповідача перед позивачем була зафіксована в Акті звірки взаєморозрахунків від 14.10.2014 року, і станом на дану дату всі акти виконаних робіт вже були підписані сторонами.

З матеріалів справи вбачається, що суми передбачені ст. 625 ЦК України та неустойка нараховані позивачем, починаючи з вказаної дати.

Тобто, невчасне підписання сторонами деяких Актів виконаних робіт жодним чином не впливає на обовязок відповідача оплатити заборгованість за надані послуги починаючи з даної дати, а відтак дана обставина не може бути підставою для зменшення розміру збитків та неустойки на підставі ч.1 ст. 616 ЦК України.

Інших доводів апеляційна скарга не містить.

Таким чином доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, що у відповідності до положень ст. 308 ЦПК України є підставою для відхилення апеляційної скарги та залишення рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Комунал-Сервіс» відхилити.

Рішення Великоберезнянського районного суду від 22 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її постановлення і може бути оскаржена в касаційному порядку на протязі двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач

Судді