РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2015 року Дзержинський міський суд Донецької області у складі судді Бабенко С.С., при секретарі Пілюгіній Г.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дзержинську Донецької області в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань України в м. Дзержинську Донецької області про встановлення факту проживання однією сім'єю, стягнення одноразової допомоги у зв'язку зі смертю на виробництві внаслідок нещасного випадку,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що її чоловік ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 року загинув під час виконання трудових обов'язків в ТОВ «Технологія вуглездобичі».

30.12.2014 року на підприємстві був складений акт про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом за формою Н-1.

У виплаті страхових виплат у зв'язку зі смертю її чоловіка, їй було відмовлено, оскільки реєстрація проживання її та її чоловіка була різна.

Вважає, що вона має право на отримання одноразової п'ятирічної виплати на сім'ю, оскільки вона разом з чоловіком фактично проживали однією сім'єю за адресою : АДРЕСА_1 Вели спільне господарство, мали спільний сімейний бюджет, вона взагалі з часу народження другої дитини ніде не працювала, здійснювала догляд за сином, а родина існувала на кошти які заробляв ОСОБА_2

ОСОБА_2 раніше був зареєстрований за адресою : АДРЕСА_2, але фактично там не проживав і тому був знятий з реєстрації за цією адресою за рішенням суду, на момент смерті він ніде не був зареєстрований.

Доказом того, що вона з чоловіком проживали разом є той факт, що похоронами чоловіка займалася вона за допомогою підприємства, траурна похоронна церемонія чоловіка здійснювалася за адресою : АДРЕСА_1

Остаточний розрахунок по заробітній платі чоловіка, його документи, особисті речі, які залишилися на роботі, також отримала вона.

Просить встановити факт спільного проживання однією сім'єю її з ОСОБА_2 до дня його смерті, за адресою : АДРЕСА_1, зобов'язати відповідача призначити і виплатити їй одноразову страхову виплату у розмірі п'ятирічної заробітної плати загиблого на сім'ю.

Згодом позивачка пред'явила додаткові позовні вимоги, за якими просила стягнути з відповідача на її користь одноразову страхову виплату в розмірі п'ятирічного заробітку на сім'ю в сумі 283889,40 грн., та на її користь одноразову допомогу у розмірі 121800 грн.

В подальшому позивачка уточнила свої позовні вимоги, просила стягнути на її користь з відповідача одноразову страхову виплату в розмірі п'ятирічного заробітку на сім'ю в сумі 425709,60 грн.

В судовому засіданні позивачка та її представник наполягали на задоволенні таких позовних вимогах, просять встановити факт спільного проживання однією сім'єю ОСОБА_1 з чоловіком ОСОБА_2, до дня його смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 року, за адресою : АДРЕСА_1; стягнути з Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань України в м. Дзержинську Донецької області на користь ОСОБА_1 одноразову допомогу у розмірі п'яти річної заробітної плати загиблого ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_2 під час виконання трудових обов'язків, в сумі 425 709 грн. 60 коп. Позовні вимоги щодо стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1 одноразової допомоги у розмірі 121800 грн. не підтримують.

Представник відповідача в суді зазначив, що не заперечує проти встановлення факту проживання позивачки з загиблим ОСОБА_2 однією сім'єю. Вважає, що позивачці дійсно передбачена законом виплата одноразової допомоги сім'ї загиблого, але довідку, яка вона представила до відділення Фонду є незаконною, оскільки видана на окупованій території.

Вислухавши пояснення сторін, показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року на ТОВ «Технологія вуглездобичі» під час виконання трудових обов'язків помер ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2. За фактом нещасного випадку 30.12.2014 року спеціальною комісією розслідування випадку смерті на виробництві був складений та затверджений Акт № 1 про нещасний випадок на виробництві за формою Н-1.

Згідно копії трудової книжки, ОСОБА_2 працював в ТОВ «Техногогія вуглездобичі» з 21.10.2014 року забійником на відбійних молотках 6 розряду з повним робочим днем. (а.с. ).

ОСОБА_1 зареєстрована за адресою : Донецька область, АДРЕСА_1, а померлий потерпілий на виробництві ОСОБА_2 згідно довідки ДКП «Дзержинськжитлосервіс» від 15.01.2015 року був знятий з реєстраційного обліку за адресою АДРЕСА_3 згідно рішення суду від 08.06.2010 року.

Представником відповідача в суді висловлена позиція, що ОСОБА_1 може мати право на призначення їй одноразової допомоги на сім'ї в розмірі п'ятирічної заробітної плати, якщо в судовому засіданні буде доведено, що вона дійсно проживала однією сім'єю зі своїм чоловіком ОСОБА_2, вони були пов'язані спільним побутом та вели спільне господарство.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені юридичні факти, від яких залежить виникнення, припинення або зміна цивільних прав, якщо законом не передбачено іншого шляху їх встановлення.

Оскільки між сторонами виник спір щодо їх права на отримання одноразової допомоги, факт проживання однією сім'єю має встановлюватися судом в порядку позовного провадження.

За нормами сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Подружжя вважається сім'єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв'язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Відповідно до ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачка з 18.09.2004 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2, від якого 21.10.2006 року народила сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 року народила сина ОСОБА_4 (а.с. 6,7,12)

Позивачка стверджує, що разом з дітьми і чоловіком до дня його смерті проживала за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується актом від 22.04.2015 року, засвідченим мешканцями сусідніх квартир та начальником дільниці № 4 філії «Техноком» (а.с. 13), показаннями, допитаних в судовому засіданні в якості свідків, сусідів позивачки - ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, які запевнили суд, що позивачка проживала спільно з чоловіком і дітьми за адресою : АДРЕСА_1, що спостерігалося ними в процесі буденного життя.

Оскільки підставою для визнання осіб однією сім'єю є встановлення взаємовідносин, визначених ст. 3 СК України, то для підтвердження факту проживання однією сім'єю можуть прийматися будь-які, передбачені ст. 57 ЦПК України докази. Надані позивачкою докази відповідають вимогам ст. ст. 57, 58, 59 ЦПК України й у своїй сукупності переконують суд в доведеності фактичних і правових підстав позову.

Відповідно до Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" реєстрація місця проживання чи місця перебування є юридичною процедурою обліку фізичних осіб за обраним ними місцем проживання, наявність або відсутність якої не може бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених законами, або підставою для їх обмеження (ст. ст. 2, 3).

Згідно довідки Державної міграційної служби від 13.03.2015 року та довідки ДКП «Дзержинськжитлосервіс» від 12.03.2015 року, ОСОБА_2 04.08.2010 року знятий з реєстрації за адресою : Донецька область, АДРЕСА_2, на підставі рішення суду від 02.06.2010 року. (а.с. 1, 16).

Як пояснила позивачка в судовому засіданні, дійсно ОСОБА_2 був зареєстрований за адресою : АДРЕСА_2, разом зі своїми батьками. Потім його батьки знялися з реєстрації за цією адресою, а у ОСОБА_2 залишилася ця реєстрація. Оскільки він там не проживав, сусіди звернулися до суду, з метою щоб в цей будинок когось підселили, щоб він не пустував. Так, за рішенням суду ОСОБА_2 був знятий з реєстрації за цією адресою. ОСОБА_2 не знімався з реєстрації за цією адресою через те, що хотіли цей будинок залишити під дачу.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов в частині встановлення факту проживання однією сім'єю ОСОБА_1 з чоловіком ОСОБА_2 до дня його смерті підлягає задоволенню.

Згідно п. 7 ст. 33 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» від 23.09.1999 року, який діяв на час загибелі потерпілого на виробництві ( ІНФОРМАЦІЯ_3 року), у разі смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку або професійного захворювання розмір одноразової допомоги його сім'ї повинен бути не меншим за п'ятирічну заробітну плату потерпілого і, крім того, не меншим за однорічний заробіток потерпілого на кожну особу, яка перебувала на його утриманні, а також на його дитину, яка народилася протягом не більш як десятимісячного строку після смерті потерпілого.

Згідно п. 9 ст. 34 вказаного вище Закону, у разі смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку суми страхових виплат особам, які мають на це право, визначаються із середнього заробітку потерпілого.

Згідно п.6 Порядку призначення, перерахування та проведення страхових виплат, затвердженого постановою правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 27.04.2007 року № 24, для призначення одноразової допомоги та щомісячної страхової виплати в разі смерті потерпілого до робочого органу виконавчої дирекції Фонду подаються заяви осіб, які мають на це право, про призначення страхових виплат разом із комплектом необхідних документів.

Згідно п. 6.1.1. цього Порядку для розгляду справи про призначення страхових виплат в разі смерті потерпілого до відділення Фонду в обов'язковому порядку подається довідка про середню заробітну плату (доходу) загиблого.

16.01.2015 року ОСОБА_1 звернулася до відділення Фонду у м. Дзержинську з заявою та актами про нещасний випадок за формою Н-1, Н-5 щодо призначення страхових виплат у зв'язку з втратою годувальника. 02.03.2015 року ТОВ «Технологія вуглездобичі» надало довідку про заробітну плату загиблого на виробництві ОСОБА_2, на якій зазначена юридична адреса підприємства - м. Донецьк. Згідно даних Державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, станом на вказану дату, підприємство не перемістилося на підконтрольну українській владі територію.

Згідно п. 12 Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.09.2001 року № 1266, у разі відсутності у потерпілого на час звернення за страховою виплатою довідки про його заробітну плату у зв'язку з ліквідацією підприємства, установи чи організації середня заробітна плата обчислюється виходячи з діючої місячної тарифної ставки (посадового окладу) за відповідною або аналогічною професією (посадою) в галузі, але не менше розміру мінімальної заробітної плати, визначеного законом на дату встановлення потерпілому МСЕК ступеня втрати професійної працездатності.

Згідно листа Міністерства енергетики та вугільної промисловості України, від 06.08.2015 року № 13/02-1247, місячну тарифну ставку забійника на відбійних молотках 6 розряду як робітника підприємства вугільної промисловості на підземних роботах визначено відповідно до п. 9.4.1 Галузевої угоди між Міністерством енергетики та вугільної промисловості України, іншими державними органами, власниками (об'єднаннями власників), що діють у вугільній галузі, і всеукраїнськими профспілками вугільної промисловості від 03.07.2001 року (із змінами і доповненнями) із застосуванням додатку 1 до Умов оплати праці, затверджених цією Угодою, та статті 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік», розмір якої у листопаді 2014 року складав 7095,16 грн.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне застосувати для визначення розміру одноразової допомоги сім'ї загиблого місячну тарифну ставку забійника на відбійних молотках 6 розряду, визначену Міністерством енергетики та вугільної промисловості України, яка складає 7095,16 грн.

Отже, розмір одноразової допомоги сім'ї загиблого ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_2 складає 425 709 грн. 60 коп., з розрахунку (7095,16 грн. х 60 місяців), яку суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивачки.

Керуючись ст.ст. 10,11,60,212 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Встановити факт спільного проживання однією сім'єю ОСОБА_1 з чоловіком ОСОБА_2, до дня його смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 року, за адресою : АДРЕСА_1

Стягнути з Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань України в м. Дзержинську Донецької області на користь ОСОБА_1 одноразову допомогу у розмірі п'яти річної заробітної плати загиблого ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_2 під час виконання трудових обов'язків, в сумі 425 709 (чотириста двадцять п'ять тисяч сімсот дев'ять) грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржене в Апеляційний суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя