АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/486/15 Головуючий 1-ї інстанції
Справа № 425/120/14-ц Нагорна Н.В.
Категорія : трудові Доповідач - Швецова Л.А.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі :

головуючого - Швецової Л.А.

суддів - Малінської С.М., Даниленка В.М.

за участі секретаря - Андрійко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу

за апеляційними скаргами Управління охорони здоров'я та Центральної міської лікарні управління охорони здоров'я Рубіжанської міської ради

на рішення Рубіжанського міського суду Луганської області від 06 серпня 2014 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до Начальника Управління охорони здоров'я Прокопенка Михайла Федоровича, Центральної міської лікарні управління охорони здоров'я Рубіжанської міської ради про скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення заробітку за час вимушеного прогулу,-

В С Т А Н О В И Л А :

У січні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що 01.11.2010 року його було прийнято на посаду лікаря акушера - гінеколога з надання екстреної допомоги гінекологічного відділення Рубіжанської центральної міської лікарні за сумісництвом.

Наказом начальника Управління охорони здоров'я Рубіжанської міської ради Прокопенко М.Ф. №158 к/сов від 17.09.2013 року його було звільнено з займаної їм посади. У зв'язку з чим позивач звернувся за допомогою в Луганську обласну організацію профспілки працівників охорони здоров'я, де йому була надана письмова відповідь про те, що звільнення проведено без попередньої згоди профспілки, наказ №158к/сов від 17.09.2013р. підписаний неналежною особою, та запропоновано начальнику Прокопенку М.Ф скасувати вищевказаний наказ про звільнення, поновити - ОСОБА_3 на посаді лікаря акушера і гінеколога з надання екстреної допомоги гінекологічного відділення та виплатити заробіток за час вимушеного прогулу.

Проте, до теперішнього часу начальником управління Прокопенко М.Ф. наказ про звільнення не скасовано та не сплачено на його користь заробітна плата за час вимушеного прогулу, яка на думку позивача, складає 27500 гривень.

На підставі викладеного ОСОБА_3 просив суд скасувати наказ №158к/сов від 17.09.2013 року; поновити наказ №150к від 01.11.2010р. про прийняття його на посаду лікаря акушер-гінеколога по наданню екстреної допомоги гінекологічного відділення; поновити його на посаді лікаря акушера - гінеколога з надання екстреної допомоги гінекологічного відділення Рубіжанської центральної міської лікарні; зобов'язати начальника Управління охорони здоров'я Прокопенка М.Ф. виплатити йому середній заробіток за дні вимушеного прогулу в сумі 27500грн. з 17.09.2013р. до дня ухвалення рішення суду.

Крім цього позивач також зазначив у позові, що начальник Управління охорони здоров'я Прокопенко М.Ф. накладав на нього протизаконні догани, зменшував заробітну плату, а також не оплачував за суміщення професій. Вважаючи, що були порушені його конституційні права позивач просив суд зобов'язати Рубіжанську центральну міську лікарню оплатити йому надбавку за суміщення посади акушера згідно п.3.1.1. Умов оплати праці працівників установ охорони здоров'я від 05.10.2005р. №308/519 з урахуванням роботи пів дня в кабінеті акушера, розрахунок покласти на лікарню; зобов'язати начальника Управління охорони здоров'я Прокопенка М.Ф. скасувати накази №195 від 10.04.2013р. та №246 від 30.04.2013р. про перерахунок заробітної плати, розрахунок покласти на бухгалтерію лікарні; зобов'язати Рубіжанську міську лікарню виділити йому для роботи в кабінеті акушерку згідно п. 1.18.8. наказу Міністерства охорони здоров'я від 23.02.2000р. Також позивач просив суд поновити йому строки звернення до суду, оскільки, на і думку, вони були пропущені ним з поважних причин.

Представники відповідача Рубіжанської міської лікарні з позовними вимогами ОСОБА_5 не погодилися та посилаючись на їх необґрунтованість та безпідставність. При цьому, в обгрунтвання своїх заперечень зазначили, що при накладенні дисциплінарних стягнень на позивача відповідач не допустив порушень трудового законодавства, накази №378 від 12.07.2013р. та №472 від 17.09.2013р. видані начальником Управління охорони здоров'я Прокопенко М.Ф. в межах його повноважень, наданих йому розпорядженням від 26.09.2003 року за №681-к, яке є дійсним. Крім того позивач звернувся до суду з позовом про поновлення на роботі після спливу встановленого ч. І ст.233 КЗпП України місячного строку звернення до суду, а тому просили залишити позовні вимоги ОСОБА_3 в частини оскарження наказу про його звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу без задоволення у зв'язку з пропуском строку звернення до суду. Накази №195 від 10.04.2013р. та №246 від 30.04.2013р. про перерахунок заробітної плати представники також вважають законними та обґрунтованими, виданими начальником УОЗ в межах повноважень, тому просили такі вимоги Скарги залишити без задоволення. Стосовно позовних вимог ОСОБА_3 в частині нарахування та оплати позивачу надбавки за суміщення роботи акушерки представники пояснили, що згідно порядку та умов суміщення професій (посад), затверджених Постановою РМ СРСР №1145 від 04.12.1981 p., доплата за суміщення професій проводиться згідно наказу керівника підприємства на підставі заяви працівника на суміщення професій в розмірах, передбачених колективним договором. Рішення про суміщення професій приймає керівник підприємства. ОСОБА_3 з заявою на суміщення професій не звертався, відповідно рішення про суміщення ним професій керівник не приймав, доказів на підтвердження того, шо мало місце суміщення посад лікаря та акушера позивач не надав, тому просили в задоволенні цих вимог відмовити за необґрунтованістю.

Рішенням Рубіжанського міського суду Луганської області від 06 серпня 2014 року позовні вимоги ОСОБА_3 до Начальника Управління охорони здоров'я Прокопенка М.Ф. Центральної міської лікарні управління охорони здоров'я Рубіжанської міської ради, про скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення заробітку за час вимушеного прогулу - задоволено частково.

Поновлено ОСОБА_3 строк звернення до суду з вимогами про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу як пропущений з поважних причин.

Скасовано наказ № 158 к/сов від 17.09.2013 року по ЦМЛ Управління охорони здоров'я.

Скасовано наказ № 472 від 17.09.2013р. «Про невиконання своїх службових обов'язків лікарем акушер-гінекологом з надання екстреної допомоги ОСОБА_3.».

Поновлено ОСОБА_3 на посаді лікаря акушер-гінеколога з наданням екстреної допомоги гінекологічного відділення Комунальної установи Рубіжанська центральна міська лікарня за сумісництвом з 18.09.2013 року.

Стягнуто з Комунальної установи Рубіжанська центральна міська лікарня, що

розташована за адресою: м. Рубіжне Луганської області, вул. Студентська, 19. на користь

ОСОБА_3 середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 25735

(двадцять п'ять тисяч сімсот тридцять п'ять) гривень 02 копійки без урахування податків

та обов'язкових платежів.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 в частині скасування наказів №195 від

10.04.2013 року та №246 від 30.04.2013 року - відмовлено, у зв'язку з пропуску строку

звернення до суду.

В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_3 - відмовлено за

безпідставністю.

Стягнуто з Комунальної установи Рубіжанська центральна міська лікарня на користь

держави судовий збір у сумі 257 (двісті п'ятдесят сім) гривень 35 копійок.

Не погоджуючись з вказаним рішенням Управління охорони здоров'я та Центральна міська лікарня управління охорони здоров'я Рубіжанської міської ради звернулися на нього з апеляційними скаргами, в яких, з посиланням на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просять скасувати це рішення та ухвалити по справі нове рішення, яким відмовити ОСОБА_3 у задоволенні його позовних вимог.

Судова колегія, перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог ст. 303 ЦПК України в межах доводів апеляційних скарг та вимог заявлених у суді першої інстанції, вважає що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню, а рішення суду - скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог з підстав, передбачених п. 3,4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України.

Як передбачено ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Частково задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3, районний суд виходив з того, що позивач був призначений на посаду лікаря в КУ «Рубіжанська центральна міська лікарня» на підставі наказу начальника Управління охорони здоров'я Рубіжанської міської ради Прокопенка М.Ф.

Оскільки факти, які слугували підставою для притягнення ОСОБА_3 до дисциплінарної відповідальності не знайшли свого підтвердження, суд першої інстанції поновив позивача на посаді та стягнув з КУ «Рубіжанська центральна міська лікарня», де працював ОСОБА_3 середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Частина 2 ст. 59 ЦПК України передбачає, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Ст. 60 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником та власником підприємства, установи, організації або уповноваженим органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

В судовому засіданні встановлено, що на підставі наказу начальника Управління охорони здоров'я від 01.03.2013 року позивач був прийнятий на посаду лікаря акушера - гінеколога з надання екстреної допомоги за сумісництвом, з вказаним наказом позивач був ознайомлений.( а.с. 42).

На підставі наказу начальника Управління охорони здоров'я № 158 к/сов від 17.09.2013 року ОСОБА_3 лікаря акушера - гінеколога з надання екстреної допомоги було звільнено з займаної посади на підставі п.3 ст. 40 КзпП України.( а.с. 47).

Відповідно до п. 1.5. Положення про управління охорони здоров'я Рубіжанської міської ради, затвердженого рішенням Рубіжанської міської ради від 28 березня 2013 року за № 31/38 управління охорони здоров'я є головним розпорядником коштів місцевого бюджету для фінансування витрат на утримання підпорядкованих йому комунальних закладів охорони здоров'я, а саме: комунальна установа охорони здоров'я « Центр первинної медико-санітарної допомоги» Рубіжанської міської ради, комунальна установа Рубіжанська центральна міська лікарня. Відокремленим структурним підрозділом управління є централізована бухгалтерія, яка обслуговує фінансову діяльність. Контроль за діяльністю централізованої бухгалтерії здійснює начальник управління охорони здоров'я. Головному бухгалтеру централізованої бухгалтерії належить право другого підпису фінансових документів управління.( а.с. 52,53).

До посадових обов'язків начальника управління охорони здоров'я Рубіжанської міської ради, затверджених 14.08.2013 року секретарем Рубіжанської міської ради входить прийняття на роботу та звільнення з роботи, у порядку передбаченому законодавством про працю, працівників відокремленого структурного підрозділу управління, які не є посадовими особами місцевого самоврядування ( п. 2.14 Посадової інструкції) , а також видача у межах своїх повноважень наказів, організація, контроль за їх виконанням, реалізувати кадрову політику в закладах охорони здоров'я ( п. 3.1. Посадової інструкції).

( а.с. 207, 208).

З положення про комунальну установу Рубіжанська центральна міська лікарня ( а.с. 176-183) вбачається, що розпорядником бюджетних коштів для лікарні є управління охорони здоров'я, яке проводить цільове перерахування заробітної плати працівниками лікарні відповідно відомостей нарахування заробітної плати. Головний лікар не має повноважень щодо прийняття та звільнення працівників з посад, крім цього не має право підпису бухгалтерських документів.

Відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 130 ЦПК України суд першої інстанції повинен у попередньому судовому засіданні визначити склад осіб, які братимуть участь у справі.

Згідно зі ст. 21 КЗпП належним відповідачем у справі за позовом про оплату праці є та юридична особа (підприємство, установа, організація), з якою позивачем укладено трудовий договір (п. 27 постанови Пленуму ВС України N 13 від 24.12.99 р. "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці").

З матеріалів справи вбачається, що позивачем було пред'явлено позов до керівника управління Прокопенка М.Ф., який підписав наказ про прийняття ОСОБА_3 на посаду, а також відповідно до своїх посадових обов'язків підписав накази щодо притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності та звільнення з посади за ч. 3 ст. 40 КЗпП, а не до самого Управління охорони здоров'я, яке є юридичною особою та згідно з положенням є відповідальним за фінансування та організацію кадрової роботи лікарні.

Крім цього, другий відповідач - лікарня, з якої на підставі рішення суду першої інстанції було стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу не може бути відповідачем по вказаній справі, оскільки відповідно до Положення всі зобов'язання щодо фінансування лікарні та вирішення питань щодо прийняття та звільнення працівників до компетенції головного лікаря не входять.

У разі пред'явлення позову до неналежного відповідача суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача (ст. 33 ЦПК).

Якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача, суд повинен відмовляти у задоволенні позову.

Суд першої інстанції на порушення статей 214, 215 ЦПК України на вищезазначені обставини уваги не звернув, в достатньому обсязі не визначився з характером спірних правовідносин, та розглянув позов до неналежних відповідачів. Зазначене призвело до порушення судом норм матеріального і процесуального права та у відповідності до п. 3,4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України є підставою для скасування оскаржуваного судового рішення з ухваленням нового рішення.

Оскільки позов пред'явлено до неналежних відповідачів, а на стадії апеляційного провадження залучення до участі у справі нових учасників процесу діючим законодавством не передбачено, судова колегія приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні позову, що не позбавляє позивача можливості звернутись з позовом до належних відповідачів.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.303, 304, п. 3 ч. 1 ст. 307, п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 314, ст.ст. 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

в и р і ш и л а:

Апеляційні скарги Управління охорони здоров'я та Центральної міської лікарні управління охорони здоров'я Рубіжанської міської ради задовольнити частково.

Рішення Рубіжанського міського суду Луганської області від 06 серпня 2014 року скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_3 до Начальника Управління охорони здоров'я Прокопенка Михайла Федоровича, Центральної міської лікарні управління охорони здоров'я Рубіжанської міської ради про скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення заробітку за час вимушеного прогулу відмовити.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий -

Судді -