Справа № 565/1157/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 вересня 2015 року м. Кузнецовськ

Кузнецовський міський суд Рівненської області-

під головуванням судді Ковтуновича М.І.,

при секретарі судового засідання Ломазі С.О.,

з участю:

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Кузнецовського міського суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів та залишення дітей на виховання матері,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, укладеного 12.08.2011р. у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кузнецовського міського управління юстиції у Рівненській області, актовий запис №168. У цьому ж позові ОСОБА_1 просить залишити дітей ОСОБА_3, 25.09.2011р.н., та ОСОБА_4, 20.07.2013р.н., на виховання матері, а також стягнути аліменти в користь позивача на утримання дітей ОСОБА_3, ОСОБА_4 в розмірі 1/2 частини заробітку відповідача, і на утримання позивача - як на дружину, яка здійснює догляд за дитиною до досягнення нею трирічного віку - в розмірі 1/6 частини заробітку відповідача.

Позов обґрунтовується тим, що 12.08.2011р. сторони уклали шлюб. Вони мають спільних дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4

21.07.2015 відповідач наніс тілесні ушкодження ОСОБА_1, яка перебуває у стані вагітності. Дані відомості внесені до ЄРДР 22.07.2015р. за №4 за ст.125 ч.1 КК України і відповідачу оголошено про підозру.

ОСОБА_1 зазначає, що між сторонами відсутні будь-які відносини, примирення між ними не наступило і не наступить. Проживати з ОСОБА_2 однією сімєю позивач більше не бажає. ОСОБА_2 ніяким чином не виявляє турботу про дружину та дітей, їхнім життям не цікавиться, матеріально не забезпечує. Діти залишаються проживати з матірю, вона бажає отримувати аліменти на утримання дітей. Угоди про сплату аліментів у добровільному поряду сторонами не досягнуто. Стан здоровя та матеріальне становище відповідача дозволяє йому утримувати дітей. ОСОБА_1 на даний час перебуває у декретній відпустці та не спроможна самостійно забезпечити дітей.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю. З її пояснень вбачається, що подружжя проживають окремо приблизно три місяці. Спільно проживати з ОСОБА_2 позивач не бажає, так як під час спільного проживання відповідач знущається із неї, застосував фізичне насильство, завдавши тілесних ушкоджень. Негаразди в сімї тривають приблизно 7 місяців, раніше теж траплялися негаразди. ОСОБА_1 переживає за свій і дитини психічний стан. Вважає, що розірвання шлюбу дасть для неї душевний спокій. Категорично заперечувала проти надання строку для примирення, оскільки виважено підійшла до вирішення питання щодо звернення в суд із даним позовом, а в разі надання строку для примирення - далі в сімї будуть продовжуватися сварки, що негативно впливатиме й на дітей. Посилалася, що у 2012р. вона робила спробу розірвати шлюб, але позов не був прийнятий, оскільки дитині не виповнився рік. Протягом останніх двох із половиною місяців ОСОБА_2 надав на утримання дітей приблизно 1500 грн., а позивач бажає мати офіційно регулярне утримання дітям, не контактуючи із відповідачем. Дохід позивача становить приблизно 900 грн. державної допомоги та 1800 грн. заробітної плати. В разі розірвання шлюбу обирає прізвище ОСОБА_2. Просила позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов про стягнення аліментів на утримання дітей та позивача визнав повністю. Заперечував проти розірвання шлюбу, покликаючись, що бажає зберегти сімю. Посилався, що до негараздів у сімї привела поведінка обох з подружжя. Щодо місця проживання дітей спору немає. В теперішній час відповідач, зважаючи на вагітність дружини, не бажає вирішення спору щодо його участі у вихованні дітей та спілкуванні з дітьми. Для сплати аліментів ОСОБА_2 має дохід, що складає 3200 грн. на місяць.

Суд, заслухавши та проаналізувавши пояснення сторін, дослідивши інші докази, які наявні в матеріалах справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню частково.

Судом встановлено, що 12.08.2011р. ОСОБА_1 уклала шлюб із ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії I-ГЮ №069850.

Шлюбне життя сторін не склалося. Вони проживають окремо, припинили сімейно-шлюбні відносини. Видно, що позивач категорично не бажає примирення та наполягає на розірванні шлюбу.

Статтею 112 ч.2 СК передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Отже, суд вбачає підстави для розірвання шлюбу, так як його збереження суперечить інтересам позивача, яка звернулась із даним позовом. Надання строку для примирення, із урахуванням категоричних заперечень позивача, є недоцільним, оскільки тільки відстрочить розірвання шлюбу, а перспектив його збереження на даний час не вбачається.

Копіями свідоцтв про народження серії І-ГЮ №148439 та І-ГЮ №194139 підтверджується, що сторони записані батьками ОСОБА_3, 25.09.2011р.н., і ОСОБА_4, 20.07.2013р.н.

Діти проживають з матірю ОСОБА_1

Згідно із ч.1 ст.75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного.

Частиною 2 ст.84 СК України передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Частиною 4 цієї ж статті встановлено, що право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Згідно із ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст.ст.183, 191 СК України частка заробітку ( доходу ) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом починаючи з дня предявлення позову.

Отже, суд знаходить підстави для присудження аліментів із відповідача на утримання позивача та дітей.

Вирішуючи питання про розмір стягнення аліментів суд приймає визнання позову відповідачем. Аліменти слід присудити в користь позивача у частці від доходу, так як заявлено позивачем, оскільки ОСОБА_2 має постійний дохід. При визначенні розміру стягнення аліментів суд враховує, що у відповідача інших утриманців немає, а загальний розмір утримання із заробітку не перевищуватиме 70%. Обовязок утримувати дітей покладено на обох батьків.

Вирішуючи вимогу ОСОБА_1 про залишення на її вихованні дітей до досягнення ними повноліття, суд керується тим, що згідно із ст.150 ч.1 СК України виховання дітей є обовязком обох батьків. Як видно із обставин справи, діти проживають із позивачем і спору щодо їх місця проживання в даний час немає. Батько дітей, який проживає окремо, в теперішній час, враховуючи, що позивач перебуває в стані вагітності, не ставить на вирішення суду питання його участі у вихованні дітей та спілкуванні з ними. Тому, суд не вбачає правових підстав для визначення пріоритетного права на виховання дітей за позивачем, а отже позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 8, 10, 11, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 12.08.2011р. у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кузнецовського міського управління юстиції у Рівненській області, актовий запис №168.

Позивач ОСОБА_1 вибрала прізвище ОСОБА_1.

Стягнути із ОСОБА_2 у користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3, 25.09.2011р.н., та ОСОБА_4, 20.07.2013р.н., в розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але на кожну дитину не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25 серпня 2015 року і до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути із ОСОБА_2 у користь ОСОБА_1 аліменти у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, на її утримання, як дружину, з якою проживає дитина до досягнення трьох років, починаючи з 25.08.2015 року до 19.07.2016 року включно.

У решті вимог ОСОБА_1 відмовити, через їх безпідставність.

Стягнути із ОСОБА_2 у користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок.

Стягнути із ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок до Державного бюджету України.

Рішення суду в частині стягнення суми аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Рівненської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення, через Кузнецовський міський суд Рівненської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

С у д д я :