НОВОМОСКОВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 183/857/15
№ 2/183/1372/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2015 року м.Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Парфьонова Д.О., за участі секретаря судового засідання Соловйової Т.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення часток у спільній сумісній власності,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визначити частки у спільному сумісному майні - квартирі, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 рівними; визначити за ОСОБА_1 частку у спільному сумісному майні - АДРЕСА_1 у розмірі 1/2 частина; визначити за ОСОБА_2 частку у спільному сумісному майні - АДРЕСА_1 у розмірі 1/2 частина.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 07 жовтня 1994 року внаслідок приватизації ОСОБА_1 та ОСОБА_3 набуто у приватну спільну сумісну власність квартиру, площею 49,2 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1, про що видано свідоцтво про право власності на майно. ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3 померла. Відповідач після смерті ОСОБА_3 звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом, який померла за життя склала на користь відповідача. Оскільки відповідач не оформив спадкові права, вказуючи, що є єдиним власником квартири, а частка ще не визначена вважає, що має право на визначення часток.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, послався, що відповідач оформив свої спадкові права на квартиру після ОСОБА_3 При чому, нотаріусом відповідачу визначено частку у праві спільної власності під час видачі свідоцтва про право на спадщину. Водночас, органом реєстрації прав власності позивачу відмовлено в оформленні його права на частку в спільному частковому майні. Надав суду заяву, згідно якої просив позовні вимоги розглядати за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає.

Представник відповідача не заперечила проти задоволення позову. Надала заяву, згідно якої просила позов розглядати за її відсутності.

При цьому, у зв'язку з неявкою сторін в судове засідання, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги з огляду на наступні обставини.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на підставі розпорядження Новомосковської міської ради від 07 вересня 1994 року № 02337 набули право спільної сумісної власності на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 /а.с.8/.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_3 померла /а.с.7/.

У відповідності до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 39906803 від 01 липня 2015 року, 22 січня 2015 року ОСОБА_2 набув права власності на 1/2 частину квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1. Підставою набуття права власності значиться - Свідоцтво про право на спадщину за заповітом № 8 від 22 січня 2015 року, у відповідності до якого ОСОБА_2 отримав означене майно у спадок після смерті ОСОБА_3 за заповітом.

31 серпня 2015 року позивач отримав рішення Державного реєстратора прав на нерухоме майно про відмову в державній реєстрації права спільної часткової власності з підстав відсутності договору про поділ майна, документ, який посвідчує поділ майна.

У відповідності до ст.355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

Згідно зі ст.368, 369, 370, 372 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

За таких обставин, оскільки доказів виділу частки зі спільного сумісного майна позивача суду не надано, доказів договору між співвласниками щодо розподілу майна суду не подано, наявні в справі докази вказують про те, що зі спільного сумісного майна відповідачу, як спадкоємцю померлого співвласника виділено 1/2 частку згідно Свідоцтва про право на спадщину за заповітом № 8 від 22 січня 2015 року, без визначення частки у праві спільної сумісної власності позивача та припинення права спільної сумісної власності, позивач згідно наданих документів володіє майном на праві спільної сумісної власності, в той час як інший співвласник за правом спільної сумісної власності відсутній, інших способів захисту порушеного права не вбачається, відповідач, як спадкоємець померлого співвласника не заперечує проти виділу частки та припинення спільної сумісної власності, суд вважає за необхідне припинити право спільної сумісної власності позивача, визначивши частку у спільному сумісному майні. При цьому, враховуючи, що право на частку відповідача вже реалізовано, підстав для задоволення позову в частині визначення за відповідачем права на частку не має, внаслідок чого позов підлягає задоволенню частково.

Керуючись статтями 4 - 11, 15, 18, 57 - 60, 208, 209, 212 - 215, 218 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення часток у спільній сумісній власності задовольнити частково.

Провести поділ спільного сумісного майна - квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, визначивши частки співвласників рівними.

Визнати за ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_1, право власності на 1/2 частину квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 49,2 кв.м., житловою площею 30,5 кв.м.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана апеляційному суду Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Д.О. Парфьонов