АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження№22ц/790/203/14 Головуючий 1 інстанції - Федорова О.В.
Справа № 2033/9218/12 Доповідач -Коровін С.Г.
Категорія: - сімейні
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2015 року судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області в складі :

Головуючого: - Коровіна С.Г.

Суддів - Бездітко В.М.

Довгаль А.П.

При секретарі: - Огарьовій О.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_4 та ОСОБА_5 - ОСОБА_6 на рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 10 жовтня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет опору на стороні позивача - Служба у справах дітей Фрунзенського району Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, м. Харків про зобов'язання чинити певні дії та відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_7 звернувся до суду з позовною заявою в якій просив зобов'язати відповідачів - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не чинити йому перешкод у здійсненні права на участь у вихованні доньки ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, згідно з порядком, встановленим рішенням Виконавчого комітету Харківської міської ради Харківської області № 445 від 01.08.2012 року. Крім того, позивач просить суд стягнути солідарно з відповідачів моральну шкоду в сумі 25000,00 грн. та покласти на відповідачів судові витрати. Позовні вимоги мотивовані тим, що всупереч прийнятого Виконавчим комітетом Харківської міської ради рішення № 445 від 01.08.2012 року, яким встановлено порядок участі позивача у вихованні дитини ОСОБА_8, перший та другий відповідачі постійно перешкоджають йому у реалізації права на спілкування і участь у вихованні малолітньої доньки, що підтверджується наданими позивачем копіями постанов про відмову в порушенні кримінальних справ, згідно з якими встановлено факт перешкоджання позивачеві у здійсненні його права на участь у вихованні дитини і спілкування з нею, а також заподіяння останньому легких тілесних ушкоджень. Такі обставини на думку позивача свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у вказаний у позові спосіб.

Позивач та його представник ОСОБА_9 в судовому засіданні підтримали позовні вимоги в повному обсязі, просили суд задовольнити позов.

Відповідач ОСОБА_4 та її представник ОСОБА_6 у судовому засіданні заперечували проти позову, посилаючись на те, що рішення Виконавчого комітету Харківської міської ради № 445 від 01.08.2012 року є таким, що порушує права дитини, оскільки воно було прийнято без врахування інтересів дитини, без спілкування із дитиною та її матір'ю, без залучення висновку психолога. Крім того, відповідачка вважає, що Виконавчий комітет Харківської міської ради приймаючи вказане рішення, порушив принцип територіальності, оскільки службі у справах дітей Фрунзенського району Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради було достовірно відомо про те, що дитини проживає разом із відповідачкою в м. Чугуїв Харківської області. Також, відповідачка наголосила, що вказане рішення було прийнято без фактичного з'ясування обставин як розірвання шлюбу, так і відносин у родині і відповідно ставлення ОСОБА_7 до дитини та прихильності дитини до батька. ОСОБА_4 категорично заперечувала проти спілкування дитини з батьком, посилаючись на те, що ОСОБА_7 неодноразово бив її або її родичів на очах у, доньки, що підтверджується численними постановами про відмову в порушенні кримінальної справи за ст. 125 КК України так і рішенням Орджонікідзевсьекого районного суду м. Харкова від 21.03.2012 року про розірвання шлюбу між ОСОБА_7 та ОСОБА_4, стягнення аліментів на неповнолітню дитину, визначення місця проживання дитини, яке набрало законної сили. Рішенням суду встановлено, що ОСОБА_7 нехтує виконанням своїх батьківських обов'язків, дитина знаходиться у стресовому стані через його ставлення (психологічне знущання, сварки, образи застосувати фізичного насилля) до матері дитини, не має самостійного доходу, не має особистого житла, проживає у своєї матері, тому не може створити належних умов для виховання та розвитку. Відповідачка стверджує, що після зустрічей із батьком дитина перебуває у стресовому стані і майже завжди плаче. Таким чином, ОСОБА_4 вважає, що вищевказане рішення Виконавчого комітету Харківської міської ради № 445 від 01.08.2012 року є таким, що порушує права дитини на нормальний розвиток і напевно прийнятим під тиском ОСОБА_7. Таким чином, відповідачка просила суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_5 у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином. Заяв про причини неявки в судові засідання чи клопотань про розгляд справи у його відсутність до суду не надходило.

Представник третьої особи - Служби у справах дітей Фрунзенського району Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. 16.09.2014 року представник третьої особи Майба Д.Л. надала до суду заяву (вх. № 26321), в якій просила розглянути справу без її участі, та просила прийняти рішення з урахуванням прав дитини.

Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 10 жовтня 2014 року позовні вимоги ОСОБА_7 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Служба у справах дітей Фрунзенського району Управління олужб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, про відшкодування моральної шкоди та зобов'язання чинити певні дії - задоволено частково.

Зобов'язано ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не чинити ОСОБА_7 перешкод у здійсненні права на участь у вихованні доньки ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, згідно з рішенням Виконавчого комітету Харківської міської ради Харківської області № 445 від 01.08.2012 року.

В решті позову - відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням суду ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в особі їх представника ОСОБА_6 подали на рішення апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та морального права, просять рішення скасувати та постановити нове про відмову у позові в повному обсязі.

Відповідачі в судове засідання неодноразово не з'являлися. Повістки про виклик у судове засідання на 27.01.2015 року отримав ОСОБА_6 - представник ОСОБА_4 Відповідачі повісток не отримали на 13.01.2015 року і на 27.05.2015року. Згідно відмітки пошти повістки повернуті до суду у зв'язку із закінченням терміну зберігання.

Згідно розписки від 10.12.2014 року представник апелянта ОСОБА_6, та від 13.01.2015 року ОСОБА_4 отримала ухвалу апеляційного суду від 02.12.2014 року про залишення апеляційної скарги буз руху. 15 грудня 201 року вимоги ухвали виконані і судовий збір сплачено.(а.с.105,106). Зазначене свідчить, що ці особи повідомлені про те, що в провадженні апеляційного суду знаходиться ця справа. Крім того згідно постанови слідчого СВ Чугуївського РВ ГУМВС України в Харківській області лейтенанта міліції Гусейнова С.Х. від 27 жовтня 2014 року розпочато досудове розслідування відносно ОСОБА_4, яке 10 грудня 2014 року зупинено та оголошено у розшук ОСОБА_4 Враховуючи, що апелянт ОСОБА_4 знаходиться в розшуку по кримінальній справі, судові повістки за місцем реєстрації та проживання не отримує, а повістку про виклик у судове засідання отримав її представник ОСОБА_6, який про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином і без поважних причин не з'явився у судове засідання, колегія вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідачів та їх представника.

Заслухавши доповідача, позивача, сторони, перевіривши обставини справи колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 21 березня 2012 року розірвано шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_4 та визнано місце проживання їх неповнолітньої дитини ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1 за місцем проживання матері за адресою АДРЕСА_1.

Рішенням Вовчанського комітету Харківської міської ради №445 від 01 серпня 2012 року встановлено порядок участі ОСОБА_7 у вихованні доньки ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 та визначено час для зустрічей з дитиною: щотижня у вівторок, четвер та суботу з 09 год.00 хв. до 20год.00 хв., а також першої і третьої неділі кожного місяця з 09 год.00 хв. до 20 год.00 хв.

ОСОБА_4 оспорила зазначене рішення Виконавчого комітету і постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 15.07.2014 року скасовано постанову Фрунзенського районного суду М. Харкова від 11.06.2014 року про задоволення позову ОСОБА_4 і у задоволенні позову про скасування рішення Виконавчого комітету Харківської міської ради від 01 серпня 2012 року відмовлено. В зазначеній постанові вказано, що рішення виконкому є неупередженим, добросовісним, розсудливим з дотриманням принципу рівності сторін перед законом запобігаючи усім формам дискримінації, а потому підстави для його скасування відсутні.

Судом першої інстанції встановлено і це не заперечують сторони, що ОСОБА_4 систематично перешкоджає позивачеві у спілкуванні з дитиною. Судом встановлено, що ОСОБА_5, колишній тесть позивача, також чинить перешкоди позивачеві у реалізації права на спілкування з дитиною. З матеріалів справи вбачається, що будь-які спроби позивача спілкуватися з дитиною закінчуються конфліктами. Це підтверджується численними зверненнями сторін до правоохоронних органів, та відповідними постановами про відмову у порушенні кримінальних справ відносно сторін у справі. Зазначені постанови не свідчать про негативне ставлення батька до малолітньої дитини.

У відповідності ч.1ст.158 Сімейного кодексу України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає спосіб участі у вихованні дитини та спілкування з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення по це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов'язковим до виконання. Особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, зобов'язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.ст. 141, 157 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Згідно зі ст. 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Згідно рішення Виконавчого комітету Харківської міської ради №445 від 01.08.2012 року встановлено порядок участі ОСОБА_7 у вихованні малолітньої дочки ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1. Визначено дні та часи в які позивач має право брати участь у вихованні дитини. Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 15 липня 2014 року (т.2 а.с.2-5) відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_4 про скасування зазначеного рішення. Встановивши, що відповідачі чинить позивачеві перешкоди у спілкування з донькою та не виконують рішення Виконавчого комітету Харківської міської ради від 01.08.2012 року №445, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог про усунення перешкод у спілкування з дитиною та погодився із визначеним зазначеним рішенням Виконкому порядком участі позивача у спілкування з донькою. Посилання апелянта на негативне ставлення батька до дитини, на його протиправні дії не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні. Погані відносини між позивачем та відповідачами не є підставою для позбавлення батька спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні. Крім того апелянтом не надано доказів на підтвердження того, що спілкування батька з дитиною негативно вплине на розвиток та виховання неповнолітньої ОСОБА_8

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що відповідачі чинять позивачеві перешкоди у спілкуванні з дитиною. Суд обґрунтовано задовольнив позовні вимоги в цій частині та зобов'язав відповідачів не чинити ОСОБА_7 перешкод у здійсненні права на участь у вихованні дочки ОСОБА_8

Суд першої інстанції перевірив доводи позивача щодо спричинення йому відповідачами моральної шкоди і дійшов обґрунтованого висновку, що підстави до стягнення з відповідачів на користь позивача моральної шкоди в розмірі 25000 грн. відсутні. ОСОБА_7 рішення суду в частині відмови у стягненні моральної шкоди не оскаржив.

У відповідності до вимог ст.88 ЦПК України суд обґрунтовано стягнув з відповідачів на користь ОСОБА_7 судові витрати по 53 грн.65 коп. з кожного.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують. Колегія погоджується з рішенням суду і відхиляє апеляційну скаргу.

Керуючись ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України судова колегія ,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу відхилити.

Рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 10 жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -