Справа №463/3101/15-ц
Провадження №2/463/1456/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

29 вересня 2015 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Головатого Р.Я.

при секретарі судових засідань ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів на утримання дитини, -

встановив:

позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про збільшення розміру аліментів, просить стягувати з відповідача на користь позивача на утримання сина, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, 1500 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Свої вимоги мотивує тим, що ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 21 жовтня 2009 року у справі №2-3364/09 (суддя Шеремета Г.І.) визнано мирову угоду, укладену між сторонами, відповідно до умов якої відповідач зобовязався сплачувати на користь позивача аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 200 гривень щомісячно. Проте на даний час 200 грн. аліментів недостатньо для забезпечення потреб сина, який перейшов у старші класи, потребує додаткових навчальних матеріалів, відвідує секції з футболу та плавання. Враховуючи економічні реалії, на даний час встановлений розмір аліментів є значно меншим, ніж розмір аліментів, визначений ч. 2 ст. 182 СК України. Відповідач має нерегулярні доходи, може надавати матеріальну допомогу синові.

В судове засідання позивач не з'явилася, подала заяву, якою позовні вимоги підтримала у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечила та просить справу розглядати без її участі.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, причин неявки суду не повідомив. Тому суд вважає, що у відповідності до ст.224 ЦПК України, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи, слід розглянути справу у відсутності відповідача, постановивши заочне рішення.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, суд встановив наступне.

Як вбачається з копії свідоцтва про народження (а.с.4) ОСОБА_4 народився 30 березня 2002 року, його батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_2.

Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Як вбачається з копії ухвали Личаківського районного суду м. Львова від 21 жовтня 2009 року (а.с.5), судом затверджено мирову угоду, укладену між сторонами, відповідно до умов якої відповідач зобовязався сплачувати на користь позивача аліменти на утримання сина ОСОБА_4, 30.03.202 року народження, в розмірі 200 гривень щомісячно.

Відповідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Як вбачається з копії довідки Львівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №82 Львівської міської ради Львівської області від 17.06.2015р. №123 (а.с.7) ОСОБА_4 на той час навчався у 8-Б класі.

Як вбачається з позовної заяви, у зв'язку з переходом дитини у старші класи, виникла потреба в додаткових підручниках та навчальних матеріалах, а також в додатковій підготовці з окремих предметів. Крім того, дитина відвідує секції з футболу та плавання. За період з 2009 до 2015 року збільшилися ціни на харчування, одяг, тому утримувати її за раніше встановлені аліменти неможливо. Крім того, встановлений розмір аліментів, які позивач просить стягувати з відповідача, є меншим, ніж визначений законодавством розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Враховуючи вищенаведене, те, що розмір аліментів, який сплачується відповідачем на користь позивача на утримання спільної дитини - ОСОБА_4, не забезпечує належного утримання останнього, в той час як обовязок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття покладається на обох батьків в рівних частинах, разом з тим беручи до уваги, що Законом України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» прожитковий мінімум для дітей у віці від 6 до 18 років встановлено у розмірі 1455 гривень на місяць, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення та розмір аліментів, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача на утримання спільної дитини ОСОБА_4 слід збільшити до 727,50 грн. щомісячно.

При цьому, відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, такий у розмірі 243 грн. 60 коп. слід стягнути з відповідача в дохід держави.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 212-214, 224-226 ЦПК України, -

вирішив:

позов задовольнити частково.

Збільшити розмір аліментів, що підлягає стягненню з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, до 727 грн. 50 коп. (сімсот двадцяти семи гривень пятдесяти копійок) щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. (двісті сорок три гривні шістдесят копійок).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Позивач має право оскаржити заочне рішення протягом десяти днів з дня отримання його копії до апеляційного суду Львівської області через Личаківський районний суд м.Львова. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Р.Я.Головатий