АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого: Головачова Я.В.

суддів: Невідомої Т.О., Поливач Л.Д.

при секретарі: Бугай О.О.

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту, за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" на заочне рішення Подільського районного суду міста Києва від 10 липня 2015 року,

в с т а н о в и л а :

У червні 2015 року ПАТ "УкрСиббанк" звернулося до суду із указаним позовом посилаючись на те, що 30 листопада 2007 року між акціонерним комерційним інноваційним банком "УкрСиббанк", правонаступником якого є ПАТ "УкрСиббанк", та ОСОБА_1 був укладений договір про надання споживчого кредиту №0, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит в іноземній валюті в сумі 33000,00 доларів США, що дорівнює еквіваленту 166650 грн. за курсом НБУ на день укладення договору, зі сплатою 12,90% річних строком до 30 листопада 2017 року. Взяті на себе зобов'язання позичальник не виконав, у зв'язку з чим станом на 26 травня 2015 року виникла заборгованість за кредитним договором у розмірі 13100,97 доларів США та заборгованість по пені за несвоєчасне погашення кредиту та процентів у розмірі 16268 грн. 46 коп., яку позивач просив стягнути з відповідача на свою користь.

Заочним рішенням Подільського районного суду міста Києва від 10 липня 2015 року позов ПАТ "УкрСиббанк" задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ "УкрСиббанк" заборгованість за кредитним договором в розмірі 13100, 97 доларів США, що за курсом НБУ станом на 10 липня 2015 року становить 286232 грн. 26 коп., та пеню за несвоєчасне погашення заборгованості в розмірі 16268 грн. 46 коп., а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 2931 грн. 40 коп.

У поданій апеляційній скарзі ПАТ "УкрСиббанк", посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції в частині визначення суми заборгованості в доларах США із зазначенням еквіваленту в гривні за курсом НБУ станом на 10 липня 2015 року змінити та зазначити суму стягнення відповідно до заявлених позивачем вимог лише в іноземній валюті, а в іншій частині рішення суду залишити без змін. Скаржник зазначає, що в прохальній частині позовної заяви позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість лише в валюті договору, а саме в доларах США, без зазначення гривневого еквіваленту, а тому суд першої інстанції помилково виходив із того, що сума заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідача, має бути виражена у гривневому еквіваленті.

Особи, які беруть участь у справі, в суд апеляційної інстанції не з'явилися, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. З урахуванням положень ч. 2 ст. 305 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розглядові справи.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення в цій частині, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

В іншій частині рішення суду сторонами не оскаржується, тому в силу ст. 303 ЦПК України не перевіряється.

Судом установлено, що 30 листопада 2007 року між акціонерним комерційним інноваційним банком "УкрСиббанк", правонаступником якого є ПАТ "УкрСиббанк", та ОСОБА_1 був укладений договір про надання споживчого кредиту №0, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит в іноземній валюті в сумі 33000,00 доларів США, що дорівнює еквіваленту 166650 грн. за курсом НБУ на день укладення договору, зі сплатою 12,90% річних строком до 30 листопада 2017 року.

Як убачається з матеріалів справи, внаслідок неналежного виконання зобов'язання за кредитним договором станом на 26 травня 2015 року утворилась заборгованість за кредитним договором у розмірі 13100,97 доларів США та заборгованість по пені за несвоєчасне погашення кредиту та процентів у розмірі 16268 грн. 46 коп., яка складається: 8525,00 доларів США - заборгованість по кредиту строкова; 3025,00 доларів США - заборгованість по кредиту прострочена; 1397 грн. 24 коп. - пеня за несвоєчасне погашення кредиту; 11389 грн. 57 коп. - пеня за несвоєчасну сплату процентів.

За положеннями ч. 1 ст. 1054 ЦК України банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 192 ЦК України законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

Грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом (частини перша та третя статті 533 ЦК України).

Статтею 5 Декрету Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93 "Про систему валютного регулювання і валютного контролю" операції з валютними цінностями здійснюються на підставі генеральних та індивідуальних ліцензій НБУ. Операції з валютними цінностями банки мають право здійснювати на підставі письмового дозволу (генеральна ліцензія) на здійснення операцій з валютними цінностями відповідно до пункту 2 статті 5 цього Декрету.

Отже, вирішуючи спір про стягнення боргу за кредитним договором в іноземній валюті, суд повинен установити наявність в банку ліцензії на здійснення операцій з валютними цінностями, а встановивши вказані обставини, - стягнути грошову суму в іноземній валюті.

Згідно роз'яснень, викладених у п. 12 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" № 5 від 30 березня 2012 року, у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 24 вересня 2014 року № 6-145 цс 15, яка в силу ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для усіх судів України.

За таких обставин суд першої інстанції обґрунтовано виходив із того, що заявлений позивачем позов ґрунтується на вимогах закону. Оскільки правовідносини виникли з кредитного договору в іноземній валюті, у банку є ліцензія на здійснення операцій з валютними цінностями, то в резолютивній частині рішення судом правильно зазначено про стягнення заборгованості за кредитним договором в іноземній валюті (доларах США) з переведенням суми заборгованості в національну валюту - гривню за курсом НБУ, установленим на день ухвалення рішення у справі, що відповідає положенням статей 192, 533 ЦК України та статті 5 Декрету Кабінету Міністрів України від 19 лютого1993 року № 15-93 "Про систему валютного регулювання і валютного контролю".

Ураховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що стягнення судом першої інстанції суми заборгованості за кредитним договором в іноземній валюті із зазначенням гривневого еквіваленту за офіційним курсом НБУ на день ухвалення рішення не суперечить чинному законодавству.

Під час установлення зазначених фактів судом першої інстанції не було порушено норм процесуального права, рішення суду відповідає вимогам матеріального права та встановленим обставинам справи.

Наведені в апеляційній скарзі доводи не відносяться до тих підстав, з якими процесуальне законодавство пов'язує можливість ухвалення рішення щодо скасування або зміни оскаржуваного судового рішення.

Ураховуючи встановлені судом обставини, рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційних скарг висновків суду не спростовують, що відповідно до ст. 308 ЦПК України є підставою для відхилення апеляційних скарг і залишення рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" відхилити.

Заочне рішення Подільського районного суду міста Києва від 10 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий

Судді: