Провадження №2/761/2028/2015
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

20 січня 2015 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Фролової І.В.,

при секретарі - Вітріщаку Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до відділу Державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, третя особа - Реєстраційна служба Головного управління юстиції у м. Києві про зняття арешту, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до відділу Державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві (далі - відповідач), в якому просить зняти арешт з квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, судові витрати покласти на відповідача.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що на квартиру АДРЕСА_1, та належить на праві власності ОСОБА_1, накладено арешт постановою ДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві від 05 серпня 2003 року, у зв'язку із несплатою штрафу за адміністративне правопорушення у розмірі 8,50 грн. На підставі того, що наразі позивач позбавлений можливості вільно розпоряджатись належним йому нерухомим майном, ОСОБА_1 звернулася до суду з відповідним позовом.

Позивач у судове засідання не з'явився, на адресу суду направив заяву, у якій слухання справи просив проводити без його участі.

Відповідач та третя особа у судове засідання не з'явилися, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши матеріали справи доказами, суд встановив, що позов є таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено і це вбачається із матеріалів справи, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1.

У процесі реалізації свого права як власника квартири, ОСОБА_1 дізналась, що на належне їй нерухоме майно, а саме квартиру АДРЕСА_1, на підставі постанови ДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві від 05 серпня 2003 року Київською державною нотаріальною конторою № 1 накладено арешт.

Як вбачається із листа Управління державної виконавчої служби України № 367920 від 25 листопада 2013 року, при ліквідації у 2007 році Державної виконавчої служби у Шевченківському районі м. Києва до новоствореного відділу державної виконавчої служби Шевченківського РУЮ у м. Києві виконавчі документи не передавалися. Разом з тим, зазначено, що перевіркою книг реєстрації виконавчих документів переданих державним виконавцям з 2008 року та по теперішній час, та згідно відомостей, які містяться в Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень встановлено, що виконавчі документи, боржником по яких є ОСОБА_1 на виконання до відділу не надходили та на виконанні не перебувають.

За вимогами ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (ч. 1 ст. 317 ЦК України).

Положеннями ч. 1 ст. 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За ч. 2 цієї ж статті власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

У відповідності до ч. 1 ст. 52 ЗУ "Про виконавче провадження" звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах (ч. 2 ст. 52 ЗУ "Про виконавче провадження").

Згідно ч. 5 ст. 52 ЗУ "Про виконавче провадження" разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення звертається також на належне боржнику інше майно, за винятком майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати ті види майна чи предмети, на які необхідно в першу чергу звернути стягнення. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається державним виконавцем.

Отже, державний виконавець має право вчиняти дії в межах виконавчого провадження тільки відносно майна боржника, яке є співмірним розміру необхідної для відшкодування шкоди, а штраф у розмірі 8,50 грн. не можна вважати співмірним накладенню арешту на квартиру, належну ОСОБА_1 Крім того, стягнення у першу чергу звертається на належні боржникові кошти, а тому накладення арешту на майно ОСОБА_2 суд вважає передчасним.

Разом з тим, як вбачається із листа Управління державної виконавчої служби України № 367920 від 25 листопада 2013 року виконавчих проваджень відносно ОСОБА_1 на виконанні у ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві не перебуває, а тому накладення арешту на майно ОСОБА_1, а саме квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, є неправомірним.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи викладене суд приходить до обґрунтованості та законності позовних вимог, а тому вважає, що позов є таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 13, 60, 88, 179, 209, 212-215, 294, 296 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до відділу Державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, третя особа - Реєстраційна служба Головного управління юстиції у м. Києві про зняття арешту - задовольнити.

Зняти арешт з квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Стягнути з Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 243,60 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: