Справа № 444/1617/15 Головуючий у 1 інстанції: Оприск З.Л.
Провадження № 22-ц/783/6390/15 Доповідач в 2-й інстанції: Павлишин О. Ф.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2015 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі :

головуючого - Павлишина О.Ф.,

суддів - Мікуш Ю.Р., Ніткевича А.В.,

з участю секретаря Куцика І.Б.,

з участю: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, їх представника ОСОБА_9.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на рішення Жовківського районного суду Львівської області від 6 серпня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Крехівської сільської ради, треті особи - Жовківська державна нотаріальна контора, Державна реєстраційна служба Жовківського РУЮ, про визнання права власності,-

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним рішенням суду позов задоволено частково. Визнано право власності ОСОБА_2 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_6, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 на 1/6 частину житлового будинку в АДРЕСА_1, загальна площа якого становить 48,5 кв.м., житлова площа 18,8 кв.м., допоміжна 29,7 кв.м., з такою ж частиною господарських будівель. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішення суду оскаржили ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_3., ОСОБА_4 В апеляційній скарзі стверджують про порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначають, що оформлення права власності органом самоврядування не передбачено, а тому за рішенням виконкому Крехівської сільської ради №78 від 29.11.2007 року їх право власності не може бути зареєстроване, оскільки законом не передбачено такі повноваження виконкому ради. Вважають, що до реєстраційного органу слід подати рішення суду про визнання нашого права власності на частку в майні двору, оскільки іншого способу реєстрації їх права власності на частку в майні немає. Просять рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, їх представника ОСОБА_9. на підтримання доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Однак вказаним вимогам закону оскаржуване рішення в повній мірі не відповідає.

Згідно з ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

А відтак рішення суду першої інстанції переглядається в межах доводів апеляційної скарги ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_4.

Судом першої інстанції встановлено такі обставини.

Житловий будинок в АДРЕСА_1, загальна площа якого становить 48,5 кв.м., житлова площа 18,8 кв.м., допоміжна 29,7 кв.м., та господарські будівлі є майном колишнього колгоспного двору, яке збереглося.

Головою колгоспного двору в АДРЕСА_1 був ОСОБА_7, а членами - його дружина ОСОБА_6, та їх діти - ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4

Виконком Крехівської сільської ради рішенням №78 від 29.11.2007 року вирішив: провести розподіл часток колишнього колгоспного двору на АДРЕСА_1 по 1/6 частині за ОСОБА_7, ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4; оформити право власності на 1/6 частину житлового будинку на АДРЕСА_1 за ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4; видати свідоцтво про право власності на 1/6 частину житлового будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4; Червоноградському МБТІ зареєструвати свідоцтво про право власності на 1/6 житлового будинку на АДРЕСА_1 за ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 по 1/6. (а.с.15)

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_7 (а.с.22)

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_6 (а.с.23)

За життя ОСОБА_7 та ОСОБА_6 склали заповіти, відповідно до яких все своє майно заповіли сину ОСОБА_2

Відповідно до свідоцтв про право на спадщину за заповітом ОСОБА_2 успадкував 1/6 частину житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель в АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_7

Після смерті ОСОБА_6 Жовківською державною нотаріальною конторою відмовлено ОСОБА_7 у видачі свідоцтва про право на спадщину на частку майна в колгоспному дворі по 1/6 частинах, оскільки таку ОСОБА_6 не зареєструвала в МБТІ.

ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 також не зареєстрували право власності на частки в майні колишнього колгоспного двору згідно з рішенням виконкому Крехівської сільської ради №78 від 29.11.2007 року.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 є власниками по 1/6 частині житлового будинку в АДРЕСА_1 на підставі рішення виконкому Крехівської сільської ради №78 від 29.11.2007 року, однак доказів, які б підтверджували порушення їх прав останні не надали, позовних вимог на підставі ст.392 ЦК України не заявляли.

Однак колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

За ст.41 конституції України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього прав чи обмежений у його здійсненні

Відповідно до п.1 ч.2 ст.16 ЦК України одним з способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

За ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не забронені законом. Право власності вважається набутим правомірно , якщо це прямо не випливає з закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно із ст.120 ЦК України в редакції від 18.07.1963 року майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Відповідно до ч.2 ст.123 ЦК України 1963 року розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Відповідно до роз'яснень, що викладені в п.6 постанови Пленуму ВСУ України від 22.12.1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба);

б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося.

Відповідно до ч.1 ст.19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація прав проводиться на підставі: 1) договорів, укладених у порядку, встановленому законом; 2) свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданих відповідно до вимог цього Закону; 3) свідоцтв про право власності, виданих органами приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді; 4) державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом; 5) рішень судів, що набрали законної сили; 6) інших документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав разом із заявою.

А відтак, колегією суддів приймається до уваги, що оскільки житловий будинок в АДРЕСА_1 належить до майна колишнього колгоспного двору, то ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, як члени колишнього колгоспного двору, набули право власності по 1/6 на вказане будинковолодіння.

Враховуючи, що апелянти не зареєстрували право власності на частки в майні колишнього колгоспного двору в МБТІ відповідно до рішення виконкому Крехівської сільської ради №78 від 29.11.2007 року, а з 1 січня 2013 року вступив в дію Закон України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", і відповідно до ст.19 вказаного Закону рішення органу місцевого самоврядування не є підставою для державної реєстрації прав на нерухоме майно, а тому останні позбавлені можливості зареєструвати своє право власності, чим порушуються їх права щодо володіння, користування та розпорядження майном.

Суд першої інстанції на вказане уваги не звернув, а також залишив поза увагою посилання позивачів на ст.392 ЦК України (а.с.3), у зв»язку з цим рішення суду першої інстанції на підставі п.2 ч.1 ст.307 ЦПК України підлягає скасуванню в частині відмови у визнанні права власності на майно колишнього колгоспного двору за ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ухвалення в цій частині нового рішення про задоволення позовних вимог.

Керуючись п.2 ч.1 ст. 307, п.4 ч.1 ст.309, ст.316 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_4 задовольнити.

Рішення Жовківського районного суду Львівської області від 6 серпня 2015 року в частині відмови у визнанні права власності на майно колишнього колгоспного двору скасувати. Ухвалити нове рішення.

Визнати право власності ОСОБА_2 на майно колишнього колгоспного двору - 1/6 (одну шосту) частину житлового будинку в АДРЕСА_1, загальна площа якого становить 48,5 кв.м., житловою площею 18,8 кв.м., допоміжна 29,7 кв.м. з такою ж частиною господарських споруд.

Визнати право власності ОСОБА_5 на майно колишнього колгоспного двору - 1/6 (одну шосту) частину житлового будинку в АДРЕСА_1, загальна площа якого становить 48,5 кв.м., житловою площею 18,8 кв.м., допоміжна 29,7 кв.м. з такою ж частиною господарських споруд.

Визнати право власності ОСОБА_3 на майно колишнього колгоспного двору - 1/6 (одну шосту) частину житлового будинку в АДРЕСА_1, загальна площа якого становить 48,5 кв.м., житловою площею 18,8 кв.м., допоміжна 29,7 кв.м. з такою ж частиною господарських споруд.

Визнати право власності ОСОБА_4 на майно колишнього колгоспного двору - 1/6 (одну шосту) частину житлового будинку в АДРЕСА_1, загальна площа якого становить 48,5 кв.м., житловою площею 18,8 кв.м., допоміжна 29,7 кв.м. з такою ж частиною господарських споруд.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням апеляційного суду.

Головуючий : Павлишин О.Ф.

Судді : Мікуш Ю.Р.

Ніткевич А.В.

З оригіналом згідно

Судове рішення набрало законної сили

Суддя Апеляційного суду Павлишин О.Ф.

Дата оформлення копії

Помічник судді Калитовська І.О.