Справа № 2/331/210/15
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 січня 2015 року м. Запоріжжя
Жовтневий районний суд міста Запоріжжя в складі :
головуючого - судді - Скользнєвої Н.Г.,
при секретарі - Постарнак М.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний банк» про стягнення суми банківського вкладу та процентів, -
У листопаді 2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний банк» про стягнення суми банківського вкладу та процентів.
В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 13 серпня 2014 р. між нею та ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний банк» було укладено договір строкового банківського вкладу № 833136/2014 (НВУ «Щомісячний») на строк до 13 вересня 2015 року, під процентну ставку 21% річних.
13 серпня 2014 року на вказаний банківський вклад нею було внесено 1000,00 грн., а також в той же день згідно меморіального ордеру № 572692 її вклад було поповнено сумою у розмірі 160000,00 грн., шляхом перерахування з депозиту ОСОБА_2.
12.09.2014 року позивач звернулася до банку із усною заявою про повернення вкладу з нарахованими відсотками, але їй було відмовлено у поверненні коштів у зв'язку з відсутністю у касі банку грошових коштів.
У зв"язку з тим, що з 05 листопада 2014 року банк взагалі припинив здійснювати виплату належних їй коштів, на її неодноразові письмові звернення з приводу виплати коштів не реагує, вона вимушена звернутися до суду із зазначеним позовом.
Позивач надала суду заяву, в якій просить суд розглянути справу за її відсутності; позовні вимоги підтримує у повному обсязі; проти заочного розгляду справи не заперечує.
Представник відповідача повторно в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Причина неявки суду не відома. Будь-яких заяв, клопотань, які б перешкоджали розгляду справи, до суду не надходило.
Прийнявши до уваги заяву позивача, суд ухвалою від 14 січня 2015 року ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.
Суд, вивчивши позовні вимоги позивача, перевіривши наявні в матеріалах справи докази, взявши до уваги заяву представника позивача, приходить до наступного.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Матеріалами справи встановлено, що 13 серпня 2014 р. між ОСОБА_1 та ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний банк» було укладено договір строкового банківського вкладу № 833136/2014 (НВУ «Щомісячний») на строк до 13 вересня 2015 року, під процентну ставку 21% річних. (а.с. 10-11)
Відповідно до квитанції № 572429 від 13.08.2014 року ОСОБА_1 внесла на депозит згідно договору № 833136/2014 (НВУ «Щомісячний») - 1000,00 грн.. (а.с. 12)
Відповідно до меморіального ордеру № 572692 від 13.08.2014р. вклад ОСОБА_1 було поповнено сумою у розмірі 160000,00 грн., шляхом перерахування з депозиту ОСОБА_2. (а.с. 13)
12.09.2014 року ОСОБА_1 звернулася до банку із усною заявою про повернення вкладу з нарахованими відсотками, але їй було відмовлено у поверненні коштів у зв'язку з відсутністю у касі банку грошових коштів.
22.09.2014 року вона вдруге звернулася до банку, але вже із письмовою заявою про повернення вкладу з нарахованими відсотками.
Відповідно до п. 1.3. зазначеного договору, сума початкового вкладу - 1000 (одна) тисяча гривень 00 копійок.
Згідно п. 1.5 вказаного договору, стандартна ставка за Вкладом становить 21 % річних та діє перший місяць дії вкладу.
Пунктом 1.6 зазначеного договору передбачено, що при достроковому закритті Вкладу проценти за Вкладом, нараховуються/перераховуються у повному обсязі згідно Договору за кожен повний місяць дії вкладу, за кожний неповний місячний строк дії вкладу - за процентною ставкою для випадків дострокового закриття у розмірі, що діє на день закриття Вкладу за цим видом вкладу у відповідній валюті, за відповідним строком, відповідною сумою початкового вкладу та відповідною періодичністю виплати процентів, оголошені на Інтернет-сайті банку. Умови кострового повернення Вкладу зазначені в Правилах, окрім випадків звернення Клієнта до банку в усній формі в перший день після закінчення кожного одного місячного періоду дії вкладу. В цих випадках повернення вкладу та нарахованих процентів здійснюється в перший день після закінчення кожного одного місячного періоду дії вкладу.
У зв"язку з тим, що з 05 листопада 2014 року банк взагалі припинив здійснювати виплату належних ОСОБА_1 коштів, на її неодноразові письмові звернення з приводу виплати коштів не реагує, вона бажає отримати належні їй кошти на підставі судового рішення. (а.с. 15)
Відповідно до ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.
Відповідно до ч. 2 ст. 1060 ЦК України, за договором банківського внеску незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором.
Отже, відповідач зобов'язаний повернути суму вкладу на першу вимогу вкладника, а відмова від такої видачі є неправомірною.
У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов'язання мають виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України.
Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Оскільки сторони уклали договір, вони набули взаємних прав та обов'язків.
Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України підписанням договору сторонами досягнуто домовленість щодо встановлення цивільних прав та обов'язків.
Відповідно до ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність», вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.
Згідно із частинами 1, 2 ст. 1060 ЦК України, договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором.
Відповідно до ч. 5 ст. 1061 ЦК України проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав.
Відповідно до змісту ст. ст. 526 та 1058 ЦК України зобов'язання банку з повернення вкладу за договором банківського вкладу (депозиту) вважається виконаним з моменту повернення вкладу вкладнику готівкою або надання іншої реальної можливості отримати вклад та розпорядитися ним на свій розсуд.
Як вбачається із п. 1 ч. 3 ст. 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність», залучення у вклади (депозити) коштів від фізичних осіб належить до банківських послуг.
Пунктом 1.4. Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 3 грудня 2003 року №516 передбачено, що залучення банком вкладів (депозитів) юридичних і фізичних осіб підтверджується: договором банківського рахунку; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадної книжки; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадного (депозитного) сертифіката; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею іншого документа, що підтверджує внесення грошової суми або банківських металів і відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту.
У відповідності до пунктів 13, 17, 19, 22 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів», послуга - це діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб; споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника; продукція - будь-які виріб (товар), робота чи послуга, що виготовляються, виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб; належна якість товару, роботи або послуги - властивість продукції, яка відповідає вимогам, встановленим для цієї категорії продукції у нормативно-правових актах і нормативних документах, та умовам договору із споживачем.
За таких обставин суд приходить до висновку про поширення на відносини між сторонами положень Закону України «Про захист прав споживачів».
Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів», споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право, зокрема, на захист своїх прав державою, належну якість продукції та обслуговування, відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону, звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав.
Відповідно до частин 1, 2 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом.
Таким чином, оскільки банк не виконав свого обов'язку з видачі вкладу на вимогу вкладника, а також свого обов'язку із виплати процентів на вклад, вказані суми коштів слід стягнути з відповідача на користь позивача в судовому порядку.
Аналізуючи зазначені норми матеріального права, заяву позивача, надані докази по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний банк» про стягнення суми банківського вкладу та процентів є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача.
Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору за подання позовної заяви майнового характеру встановлена в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Враховуючи зазначене з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір за подання позовної заяви майнового характеру в розмірі 683,44 грн.
Відповідно до ст.. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Крім того, слід зазначити, що відповідно до ч. 1 ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно ч. 3 цієї ж статті Закону, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Аналогічним чином питання обов'язків доказування та питання доказів регулює ст. 60 ЦПК України, за якою кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.
Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.
Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.
При цьому слід зазначити, що доказування не може ґрунтуватися лише на припущеннях.
В порушення зазначених норм процесуального права відповідачем не надано суду заяви про визнання позову або письмових заперечень проти нього, а також належних та допустимих доказів на підтвердження своєї позиції.
На підставі викладеного та керуючись ст. 5, 8, 10, 11, 57-60, 212 - 215, 224 - 226 ЦПК України, ст. ст. 525, 526, ч. 2 ст. 625, ст. ст. 629, 630, 1058, ч.ч. 1, 2 ст. 1060, ч. 5 ст. 1061 ЦК України, ст. 2, п. 1 ч. 3 ст. 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність», п.п. 13, 17, 19, 22 ст. 1, ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», суд,-
Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подання в 10-денний строк з дня отримання копії рішення апеляційної скарги, тобто в порядку ч. 1 ст. 294 ЦПК України.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя: Н.Г.Скользнєва

14.01.2015