Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/2520/15-ц
Провадження № 2/553/942/2015
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

23.10.2015 рокум. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді - Парахіної Є.В.

при секретарі - Бутенко Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 відділу державної виконавчої служби Полтавського міського управління юстиції, третя особа Публічне акціонерне товариство "Банк "Фінанси та Кредит", про зняття арешту з майна, -

В С Т А Н О В И В :

У червні 2015 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ВДВС Полтавського МУЮ про зняття арешту з майна. Позивач вказує, що з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 29.04.2015 року їй стало відомо про накладення арешту на все належне їй майно згідно постанови про відкриття виконавчого провадження ОСОБА_2 ВДВС Полтавського МУЮ № 222475203 від 10.11.2010 року, винесеної по виконавчому провадженню з примусового виконання виконавчого листа № 2-495 від 18.05.2009 року. З листа ОСОБА_2 ВДВС Полтавського МУЮ у відповідь на її запит про надання інформації про хід виконання виконавчого провадження з'ясувала, що надати інформацію про хід виконання виконавчого провадження № 222475203 від 10.11.2010 року неможливо у звязку з його знищенням по закінченню строку зберігання, з цих підстав зняти арешт можливо на підставі удового рішення.

Враховуючи те, що провадження закрите, виконавчі дії не проводяться, відновлення провадження не можливо, оскільки підстави для такого відновлення відсутні, оскільки сплинув строк для пред'явлення виконавчого документа до виконання, а наявність арешту позбавляє її можливості вільно розпоряджатись власністю, просить зобовязати ОСОБА_2 ВДВС Полтавського МУЮ зняти арешт та заборону відчуження з усього належного їй майна, накладений на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження ОСОБА_2 ВДВС Полтавського МУЮ № 222475203 від 10.11.2010 рок, та виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна запис від 10.11.2010 року за № 10468794 про арешт нерухомого майна ОСОБА_1

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_3 в судове засідання не з'явились, надавши заяву з проханням проводити розгляд справи без їх участі, в яких зазначили, що позовні вимоги підтримують, просять задовольнити у повному обсязі з підстав, наведених в позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_2 ВДВС Полтавського МУЮ, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, надавши заяву про відкладення розгляду справи у звязку з перебуванням на лікарняному державного виконавця, за якою закріплене виконавче провадження про стягнення коштів з ОСОБА_1

Разом з тим, ОСОБА_2 ВДВС Полтавського МУЮ не надано суду доказів існування поважних причин, що перешкодили забезпечити явку представника в судове засіданні. Обставини, на які посилається відповідач в обґрунтування клопотання про відкладення розгляду справи, на переконання суду, не можуть бути визнані поважною причиною неявки, зважаючи на те, що конкретний державний виконавець Пікуль О.С. в судове засідання не викликався, дані, що саме за цією особою закріплене виконавче провадження про стягнення коштів з позивача ОСОБА_1 є надуманими, оскільки зміст заперечень відповідача свідчить про те, що виконавче провадження завершене в 2011 році, а його матеріали знищено, доказів перебування державного виконавця на лікуванні, до клопотання не приєднано. Крім того, суд враховує той факт, що ОСОБА_2 ВДВС Полтавського МУЮ являється юридичною особою зі значним штатом працівників, а відтак керівник мав можливість забезпечити участь в судовому засіданні представника відділу, надавши доручення на представництво інтересів іншому працівнику, або з'явитись особисто, доказів неможливості вчинення вказаних дій суду не надано.

Відповідач надав до суду письмове заперечення на позов, у якому вказує на те, що згідно даних Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень на виконанні у ОСОБА_2 відділі державної виконавчої служби Полтавського міського управління юстиції перебувало виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-295 від 18.05.2009 року, виданого Ленінським районним судом м. Полтави, про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ "Банк "Фінанси та Кредит" солідарно боргу на суму 25151,60 грн. Зазначене виконавче провадження завершене 26.11.2011 року згідно постанови про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 2 ст. 47 Закону України " Про виконавче провадження" у звязку з відсутністю майна, на яке може бути звернено стягнення. Надати повну інформацію щодо виконавчого провадження №222475203 від 10.11.2010 року з примусового виконання виконавчого листа №2-295 від 18.05.2009 року виданого Ленінським районним судом м. Полтави не має можливості в звязку із знищенням по закінченню строку зберігання.

Представник третьої особи ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" в судове засідання не з'явився, надавши заяву з проханням проводити розгляд справи без його участі, та письмове заперечення на позов, в якому вказав, що рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 27.03.2008 року по справі № 2-495/09 про стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_4 на користь АТ "Банк "Фінанси та Кредит" солідарно боргу на суму 51827,60 грн. до цього часу не виконано ані в добровільному, ані в примусовому порядку, заборгованість боржниками не погашено. Просив в задоволенні позову відмовити. Повідомив, що на виконавчий лист про стягнення боргу з ОСОБА_1 знаходиться на виконанні у ВДВС Октябрського МУЮ і в рамках вказаного виконавчого провадження накладено арешт на майно боржника.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

В провадженні Ленінського районного суду м. Полтави перебувала цивільна справа № 2-495/09 за позовом Відкритого акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" до ОСОБА_4, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Рішенням суду від 27.03.2009 року позов ВАТ "Банк "Фінанси та Кредит" задоволений, стягнуто з ОСОБА_4, ОСОБА_1 на користь Банку заборгованість по кредитному договору № 292-КТ від 13.02.2007 року та по договору про відкриття кредитної лінії № 292-КТ-КЛА від 13.02.2007 року, суму кредиту, прострочених відсотків, простроченої комісійної винагороди в розмірі 51827,60 грн.

Зазначене судове рішення учасниками процесу в апеляційному порядку не оскаржувалось, вступило в законну силу та підлягає виконанню.

18.05.2009 року Ленінським районним судом м. Полтави на підставі рішення суду від 27.03.2009 року виданий виконавчий лист № 2-495/09 про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 солідарно, який предявлений для виконання до ОСОБА_2 ВДВС Полтавського МУЮ.

Постановою державного виконавця Ленінського ВДВС Полтавського МУЮ від 10.11.2010 року відкрито виконавче провадження № 22475203.

26.11.2011 року державним виконавцем Ленінського ВДВС Полтавського МУЮ винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 2 ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження" у звязку з відсутністю майна, на яке може бути звернено стягнення.

Отримати інформацію про хід виконавчого провадження з ОСОБА_2 ВДВС Полтавського МУЮ не виявилось можливим, оскільки виконавче провадження № 222475203 від 10.11.2010 року з примусового виконання виконавчого листа № 2-295 від 18.05.2009 року, виданого Ленінським районним судом м. Полтави, знищене по закінченню строку зберігання, що підтверджується листом за вих. № 7858 від 12.06.2015 року.

В ч. 5 ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред'явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону.

Судом не здобуто даних про те, що стягувач повторно предявляв вказаний виконавчий лист до виконання в період з 2011 року станом на час звернення позивача до суду з даним позовом, а строк його звернення до виконання не сплинув через його переривання або поновлений судом у встановленому цивільним процесуальним законодавством порядку.

При цьому, з матеріалів, наданих суду ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит", вбачається, що на виконанні в Октябрському ВДВС Полтавського МУЮ знаходиться виконавче провадження № 49038952 з примусового виконання виконавчого листа № 2-495/09 від 18.05.2009 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ВАТ "Банк "Фінанси та Кредит" заборгованості за кредитним договором, відкрите згідно з постановою державного виконавця від 20.10.2015 року, в рамках якого на все рухоме та нерухоме майно боржника накладено арешт.

Як встановлено в ч. 1 ст. 57 Закону України "Про виконавче провадження", арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення, а відповідно до ч. 2 цієї статті арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 50 Закону України "Про виконавче провадження" у разі закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

ОСОБА_5 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майна № 36989027 від 29.04.2015 року на підставі постанови ОСОБА_2 ВДВС Полтавського МУЮ № 22475203 від 10.11.2010 року до реєстру внесено дані про обтяження всього нерухомого майна боржника ОСОБА_1, яке станом на час розгляду даної справи судом з Реєстру не виключене.

Таким чином, встановлені судом обставини свідчать про те, що державним виконавцем не виконано вимоги ст. 50 Закону України "Про виконавче провадження" та при прийнятті рішення про повернення виконавчого документу стягувачу не вирішено питання про зняття арешту з майна боржника ОСОБА_1

Вказаний арешт порушує конституційні права позивача, яка позбавлена можливості, зокрема, своєчасно і безперешкодно здійснювати придбання та реалізацію своєї власності.

Зазначена норма кореспондується із законодавчими приписами ст. 16 Цивільного кодексу України щодо захисту цивільних прав, зокрема, шляхом визнання права та припинення дії, які його порушують.

Частина перша статті 6 Закону України "Про виконавче провадження" чітко закріплює, що державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

ОСОБА_5 до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Як вбачається зі ст. 1 протоколу № 1 до "Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод" від 20.03.1952 року, кожна фізична або юридична особа має право вільно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом та загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

З огляду на викладене, суд приходить до переконливого висновку про обґрунтованість тверджень ОСОБА_1 про обмеження її конституційних прав внаслідок наявності арешту на усе її майно, накладеного під час виконавчого провадження, яке завершене 26.11.2011 року, тобто майже 4 роки тому. Враховуючи викладене, той факт, що державний виконавець Ленінського ВДВС Полтавського МУЮ при поверненні виконавчого листа стягувачу не виконав вимоги ст. 50 Закону України "Про виконавче провадження" та не зняв арешт з майна боржника ОСОБА_1, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 про покладення на Ленінскьий ВДВС Полтавського МУЮ обовязку зняти арешт та заборону відчуження з усього майна, яке належить позивачці, є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Разом з тим, оскільки позивачем ОСОБА_1 не доведено факту існування спору щодо виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна запису, суд приходить до висновку про безпідставність її позовних вимог в цій частині

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 60, 61, 130, 213-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Зобов'язати ОСОБА_2 ВДВС Полтавського МУЮ зняти арешт та заборону відчуження усього нерухомого майна ОСОБА_1, накладений на підставі постанови ОСОБА_2 ВДВС Полтавського МУЮ № 22475203 від 10.11.2010 року у звязку з виконанням виконавчого листа № 2-295 від 18.05.2009 року, виданого Ленінським районним судом м. Полтави.

В іншій частині в задоволенні позову ОСОБА_1

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Полтавської області через Ленінський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави ОСОБА_6