17.09.2015 Єдиний унікальний номер 205/1013/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2015 року Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Басової Н.В.,

при секретарі Я.О. Єрьоменко

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1, Приватного підприємства «Дана» про повернення безпідставно отриманих коштів, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач 13 лютого 2015 року звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що 06.05.2008 року на 92 км. + 50 км. автодороги Мар`янське - Берислав була скоєна ДТП, в результаті якої був пошкоджений автомобіль «Камаз», д/н НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_2, який належить на праві власності ПП «Дана». 23.03.2009 року ПП «Дана» в порядку визначеному Законом України «Про обов'язкове страхання цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», подала відповідну заяву, як того вимагає ст. 35 п. 35.1 вказаного Закону, з метою отримання страхового відшкодування за матеріальну шкоду завдану ОСОБА_1 За заявою ПП «Дана» та з посиланням на подію, передбачену ст. 41 п. 1 Закону України «Про обов'язкове страхання цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України 25.03.2009 р. здійснило виплату відшкодування ПП «Дана» в розмірі 25 500 грн., в межах ліміту обов'язкової відповідальності МТСБУ. Після проведення страхової виплати МТСБУ звернулося з регресним позовом до ОСОБА_1, проте рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 09.07.2014 р. у задоволенні позовних вимог відмовлено з посиланням на те, що відшкодовувати шкоду зобов'язана лише винна особа, а на даний час вина ОСОБА_1 судом не встановлена. Рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 09.07.2014 року набрало законної сили, після його перегляду судом апеляційної та касаційної інстанції. Таким чином, на даний час, з матеріалів справи вбачається, що ПП «Дана» отримало страхове відшкодування без достатньої правової підстави. Просили стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача грошові кошти в розмірі 25 500 грн. набуті без достатньої правової підстави, витрати на правову допомогу в розмірі 2000 грн. та судовий збір.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, письмово просив слухати справу у його відсутність, позовну заяву підтримав та просив задовольнити.

Від відповідача ОСОБА_1 надійшла письмова заява з проханням слухати справу у його відсутність, позовну заяву не визнав в повному обсязі та просив відмовити в її задоволенні.

Представник співвідповідача ПП «Дана» в судове засідання не з'явився, направили письмові заперечення, згідно яких позовну заяву не визнали та просили відмовити в її задоволенні.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню по наступним підставам.

Згідно ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

На підставі ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

У відповідності з ч.2 ст.59 ЦПК України обставини справи, які за законом можуть бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

В ході судового розгляду встановлено, що 06 травня 2008 року на 92 км + 50 км. автодороги Мар`янське-Берислав сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Mitsubishi», д/н НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля «КАМАЗ - 53212», д/н НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2, який належить на праві власності ПП «Дана». В результаті ДТП автомобіль «КАМАЗ-53212» зазнав механічних пошкоджень.

16 лютого 2009 року ПП «Дана» звернулось до МТСБУ із заявою про виплату страхового відшкодування в розмірі 40273 грн. 23 коп. (а.с.7), заподіяної внаслідок ДТП, яке сталось 06 травня 2008 року за участю автомобіля під керуванням ОСОБА_1

Згідно п. 41.1. ст. 41 Закону України «Про обов'язкове стархування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Моторним (транспортним) страховим бюро України було перераховано на рахунок ПП «Дана» в рахунок відшкодування шкоди 25500 грн., за пошкодження транспортного засобу марки «КАМАЗ-53212», державний номер НОМЕР_1, внаслідок ДТП 06.05.2008 року, що підтверджується платіжним дорученням №1253 від 25 березня 2009 року (а.с.8).

Отже, ПП «Дана», керуючись вимогами Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та вимогами Позивача повідомив та надав останньому всі необхідні документи для отримання страхового відшкодування.

Відповідно до ст.36. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв'язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

04 січня 2012 року МТСБУ звернулося до суду з регресним позовом до ОСОБА_1, Приватного підприємства «Дана», третя особа - «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» про відшкодування витрат в порядку регресу.

Згідно ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини.

Так, рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 липня 2014 року, яке набрало чинності, в задоволенні позову Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1, Приватного підприємства «Дана», третя особа - «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» про відшкодування витрат в порядку регресу відмовлено (а.с.5-6).

Відповідно до ст. 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у зв'язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Зобов'язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок іншої особи, в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочинну або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України).

Об'єктивними умовами виникнення зобов'язань із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або незбільшення майна у іншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна на стороні набувача шляхом зменшення або відсутності збільшення на стороні потерпілого; 4) відсутність правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб.

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Аналіз наведеної норми закону дає підстави до висновку, що ст.1212 ЦК України застосовується лише в тих випадках, коли безпідставне збагачення однієї особи за рахунок іншої не може бути усунуто з допомогою інших, спеціальних способів захисту. Зокрема, у разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер правовідносин виключає можливість застосування до них судом положень частини першої статті 1212 ЦК України.

Судом встановлено, що правовою підставою для виплати ПП «Дана» страхового відшкодування було вмотивоване рішення позивача про здійснення страхового відшкодування, прийняте на підставі поданих відповідачем документів в порядку передбаченому ст.ст. 36,41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Та обставина що рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 липня 2014 року, відмовлено в задоволенні позову про відшкодування витрат в порядку регресу, не свідчить про безпідставність отримання відповідачем страхового відшкодування, оскільки, як зазначалось раніше, і встановлено судом, страхове відшкодування отримано відповідачем на підставі вмотивованого рішення позивача про здійснення його виплати.

Крім того, відповідач не знав та не міг знати про наявність перешкод для отримання зазначеного страхового відшкодування, та скористався своїм правом на отримання страхового відшкодування відповідно до Закону.

Посилання позивача на те, що кошти в сумі 25 500 грн. підлягають поверненню, оскільки були виплачені безпідставно, не знайшли свого підтвердження.

Таким чином, позовна заява Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1, Приватного підприємства «Дана» про повернення безпідставно отриманих коштів є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд в силу ст.88 ЦПК України, враховує, що позовні вимоги оплачені позивачем, судом залишено без задоволення, позивач не звільнений від їх оплати, у зв'язку з чим поверненню не підлягають.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 88, 212-215 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1, Приватного підприємства «Дана» про повернення безпідставно отриманих коштів - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційний суд Дніпропетровської області через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Н.В. Басова