Справа № 395/1656/14-ц
Провадження № 2/395/22/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2015 рокум. Новомиргород

Новомиргородський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого - судді ЩЕНЮЧЕНКА С.В.,

при секретареві РУДЕНКО І.М.,

за відсутності сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит»» (далі - заявник, позивач, ПАТ «Банк «Фінанси та кредит»») до ОСОБА_1 (далі - відповідач, ОСОБА_1) про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2014 р. до Новомиргородського районного суду надійшла позовна заява ПАТ «Банк «Фінанси та кредит»» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заявник вказав, що 17.05.2013 р. між позивачем та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір про відкриття відновлювальної лінії у формі овердрафту № 012-061759/13-00938-вкл-к від 17 травня 2013 року, відповідно до якого банк надає позичальнику в тимчасове користування на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності кредитні ресурси шляхом відкриття на картковий рахунок позичальника відновлювальної кредитної лінії кредитного ліміту в сумі 13.333,33 гривні зі сплатою відсотків за користування кредитними ресурсами 60 відсотків річних, а позичальник зобов'язується повністю повернути отримані кредитні ресурси в строк до 18.05.2016 р. та сплатити відсотки за користування кредитними ресурсами у розмірі та в терміни, встановлені даним договором.

Позивачем було відкрито на ім'я відповідача картковий рахунок, зараховано на нього грошові кошти на суму 13.333,33 гривні та видано платіжну картку.

За прострочення повернення кредитних ресурсів та або сплати відсотків позичальник сплачує банку пеню з розрахунку 60 % річних від простроченої суми за кожен день прострочення платежу. Сплата пені не звільняє позичальника від зобов'язання сплати відсотків за весь час фактичного користування кредитними ресурсами.

Проте, відповідач, починаючи з травня 2013 року, не виконує свої зобов'язання, на даний час борг несплачений, внаслідок чого станом на 22 вересня 2014 року виникла заборгованість в сумі 23.901, 26 гривні, в тому числі:

- всього на кінець звітного періоду - 20.497,11 гривень;

- заборгованість за кредитним договором - 7.777,78 гривень;

- заборгованість прострочена (несанкціонована) за кредитним договором - 4.755,91 гривень;

- заборгованість по відсоткам - 7.963,42 гривні;

- нараховані по простроченим відсоткам (несанкціоновані заборгованості) - 00,00 гривень;

- загальна сума пені - 3.404,15 гривень.

Всупереч згаданому договору ОСОБА_1 станом на 22.09.2014 р. порушила умови кредитного договору і має прострочену заборгованість.

Оскільки у добровільному порядку нарахована сума боргу відповідачем не сплачена, посилаючись на ст. ст. 11, 525, 526, 549, 550, 610, 1054 ЦК України, позивач просить суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитом в сумі 23.901,26 грн., в тому числі пеня 3.404,15 гривень, а також судові витрати у справі.

Оповіщені у встановленому порядку про час і місце розгляду справи сторони жодного разу у судове засідання не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили.

Як вбачається з письмових заяв:

представника позивача, він просить суд розглянути справу в його відсутність, позовні вимоги підтримує повністю;

відповідач ОСОБА_1 12.12.2014 р. не визнала позов повністю і пояснила, що через відсутність копії свідоцтва про реєстрацію фінансової установи неможливо судити про легальність організації.

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних доказів, оскільки у справі мається достатньо матеріалів про їх права та взаємовідносини.

Безпосередньо дослідивши докази в справі: оглянувши письмові докази та інші матеріали справи, суд вважає за необхідне задовольнити позов повністю із таких міркувань.

У судовому засіданні безспірно з'ясовано, що 17.05.2013 р. між позивачем та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір про відкриття відновлювальної лінії у формі овердрафту № 012-061759/13-00938-вкл-к від 17 травня 2013 року, відповідно до якого банк надає позичальнику в тимчасове користування на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності кредитні ресурси шляхом відкриття на картковий рахунок позичальника відновлювальної кредитної лінії кредитного ліміту в сумі 13.333,33 гривні зі сплатою відсотків за користування кредитними ресурсами 60 відсотків річних, а позичальник зобов'язується повністю повернути отримані кредитні ресурси в строк до 18.05.2016 р. та сплатити відсотки за користування кредитними ресурсами у розмірі та в терміни, встановлені даним договором.

Позивачем було відкрито на ім'я відповідача картковий рахунок, зараховано на нього грошові кошти на суму 13.333,33 гривні та видано платіжну картку.

За прострочення повернення кредитних ресурсів та або сплати відсотків позичальник сплачує банку пеню з розрахунку 60 % річних від простроченої суми за кожен день прострочення платежу. Сплата пені не звільняє позичальника від зобов'язання сплати відсотків за весь час фактичного користування кредитними ресурсами.

Проте, відповідач, починаючи з травня 2013 року, не виконує свої зобов'язання, на даний час борг несплачений, внаслідок чого станом на 22 вересня 2014 року виникла заборгованість в сумі 23.901, 26 гривні, в тому числі:

- всього на кінець звітного періоду - 20.497,11 гривень;

- заборгованість за кредитним договором - 7.777,78 гривень;

- заборгованість прострочена (несанкціонована) за кредитним договором - 4.755,91 гривень;

- заборгованість по відсоткам - 7.963,42 гривні;

- нараховані по простроченим відсоткам (несанкціоновані заборгованості) - 00,00 гривень;

- загальна сума пені - 3.404,15 гривень.

Таким чином, всупереч згаданому договору ОСОБА_1 станом на 22.09.2014 р. порушила умови кредитного договору і має прострочену заборгованість.

Статтями 1049, 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором.

В добровільному порядку нарахована сума боргу відповідачем не сплачена.

Відповідно до вимог згаданої угоди, а також ч. 2 ст. 1050 ЦК України у разі невиконання або неналежного виконання відповідачем своїх зобов'язань за договором кредитор має право вимагати дострокового погашення кредиту у повному обсязі зі сплатою всіх сум, належних до сплати на дату пред'явлення вимоги, включаючи проценти за кредит (в тому числі прострочені відсотки), пеню.

Вказані обставини також підтверджуються: кредитним договором між сторонами, довідками про сплату позики та відсотків протягом досліджуваного періоду, іншими матеріалами справи.

Суд відкидає заперечення відповідача, що через відсутність копії свідоцтва про реєстрацію фінансової установи неможливо судити про легальність організації, бо представник позивача надав суду Статут ПАТ «Банк «Фінанси та кредит»», банківську ліцензію, довідку з Єдиного державного реєстру, витяг Державної реєстраційної служби, котрі спростовують твердження ОСОБА_1

До того ж згідно до ст. ст. 40, 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність», ст. ст. 509, 526, 530, 536, 543, 548, 572, 590, 625, 651-652, 1046, 1048-1050 ЦК України вказане порушення тягне цивільну відповідальність. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, повинен сплатити за час прострочення 3% річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлено інший розмір процентів.

Таким чином, позов ПАТ «Банк «Фінанси та кредит»» до ОСОБА_1 підлягає задоволенню в обумовленому судом обсязі.

Суд вважає, що відповідно до вимог ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ст. ст. 79-80, 88 ЦПК України слід стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача його витрати в справі, пов'язані зі сплатою судового збору у сумі 243,60 грн.

Ураховуючи наведене, на підставі кредитного договору від 17.05.2013 р. за № 012-061759/13-00938-вкл-к, ст. ст. 40, 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність», ст. ст. 3, 11, 15-16, 22, 509, 526, 530, 536, 543, 548, 572, 590, 625, 1046, 1048-1050 ЦК України, керуючись ст. ст. 3, 8, 10, 208-215, 223, 292, 294, 296 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ПАТ «Банк «Фінанси та кредит»» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити повністю.

Стягнути з відповідача ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Публічного Акціонерного Товариства «Банк «Фінанси та кредит» заборгованість по кредиту в сумі 23.901 (двадцять три тисячі дев'ятсот одна) гривня 26 копійок, в тому числі пеня 3.404 (три тисячі чотириста чотири) гривні 15 копійок.

Стягнути з відповідача ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Публічного Акціонерного Товариства «Банк «Фінанси та кредит»» витрати по сплаті судового збору у сумі 243 (двісті сорок три) гривні 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду Кіровоградської області через Новомиргородський районний суд.

Головуючий:

суддя С. В. Щенюченко