АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого: Корчевного Г.В.,

суддів: Лапчевської О.Ф., Слободянюк С.В.,

при секретарі Бугай О.О.,

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» - Кузика Тараса Степановича на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 05 листопада 2014 року в цивільній справі за заявою ОСОБА_2 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, в цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та за позовом третьої особи з самостійними вимогами ОСОБА_3 до ОСОБА_2, Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» про визнання договору іпотеки недійсним, -

УСТАНОВИЛА:

У вересні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою, в якій просив суд визнати виконавчий лист № 2- 1783/11, виданий 10.10.2012 р. Дніпровським районним судом м. Києва на стягнення зі ОСОБА_2 на користь ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" заборгованості у розмірі 3176208,53 грн. у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та за позовом третьої особи з самостійними вимогами ОСОБА_3 до ОСОБА_2, Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" про визнання договору іпотеки недійсним. Заяву обґрунтовував тим, що 17 грудня 2012 року між ПАТ "Акціонерний комерційний промислово - інвестиційний банк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" укладено договір відступлення права вимоги, а тому на даний час ОСОБА_2, як боржник, не має ніяких зобов'язань перед ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк", у звязку з чим, на підставі ст. 369 ЦПК України, просить визнати виконавчий документ слід таким, що не підлягає виконанню з інших причин.

Унікальний номер справи: 2-2783/2011
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/15866/2014
Головуючий у суді першої інстанції: Бірса О.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Корчевний Г.В.
Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 05 листопада 2014 року визнано виконавчий лист № 2-2783/11, виданий 10.10.2012 року Дніпровським районним судом м. Києва про стягнення зі ОСОБА_2 на користь ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" заборгованості у розмірі 3176208,53 грн. у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово - інвестиційний банк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та за позовом третьої особи з

самостійними вимогами ОСОБА_3 до ОСОБА_2, Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" про визнання договору іпотеки недійсним, таким, що не підлягає виконанню. У задоволенні клопотання ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" про залучення співвідповідача відмовлено.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду, представника ТОВ «Кредитні ініціативи» - Кузик Т.С. звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 05 листопада 2014 року скасувати та поставити нову ухвалу, якою в задоволенні заяви ОСОБА_2 відмовити повністю.

Свою апеляційну скаргу мотивує тим, що ухвала суду 1-ї інстанції підлягає скасуванню, оскільки постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, при цьому суд першої інстанції не в повній мірі дослідив матеріали справи, не надав належну оцінку доказам, невірно встановив факти, які мають юридичне значення для вирішення цієї справи.

Посилається, що задовольняючи заяву ОСОБА_2 та відмовляючи в задоволенні клопотання Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» щодо залучення ТОВ «Кредитні Ініціативи» в якості співвідповідача, суд правомірно виходив з положення ст. 33 ЦПК України, оскільки питання про залучення співвідповідача передбачено процесуальним законом на етапі розгляду цивільної справи по суті. При цьому в судових засіданнях представником Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» неодноразово подавались належні докази, які достовірно підтверджували перехід права вимоги до ТОВ «Кредитні Ініціативи», у зв'язку із чим відбулася заміна кредитора/стягувача за кредитним договором № 20-0408/2-1, боржником згідно з яким є ОСОБА_2.

Зазначає, що в такому випадку суд мав застосувати норми ст. 37 ЦПК України, відповідно до якої у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного пронесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов'язкові для нього так само, як вони були обов'язкові для особи, яку він замінив.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку про відхилення скарги з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

Судом першої інстанції встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 26 січня 2012 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 29.08.2012 р., позовні вимоги за позовом Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово- вестиційний банк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - задоволено, стягнуто із ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" суму заборгованості та судові витрати в загальному розмірі 3176208,53 грн.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що згідно положень ст. 368 ЦПК України, питання, пов'язані зі зверненням судового рішення цо виконання, вирішує місцевий суд, який розглянув справу. За кожним судовим рішенням, яке вабрало законної сили, за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, чи прокурора, який здійснював у цій справі представництво інтересів громадянина або держави в суді, видається один виконавчий лист.

З огляду на вказане, на виконання вимог ст. 368 ЦПК України, 10.10.2012 р.Дніпровським районним судом м. Києва було видано представнику позивача виконавчий лист № 2-2783/11.

05.03.2011 р. головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції Мурихіним С.В. відкрито виконавче провадження №42283035 на примусове виконання виконавчого листа № 2-2783/2011, виданого 10.10.2012 року Дніпровським районним судом м. Києва про стягнення зі ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" суми заборгованості в розмірі 3174388 гривень 53 копійки, 1700 гривень судового збору та 120 гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, а всього 3176208 гривень 53 копійки.

17 грудня 2012 року між ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" укладено договір відступлення прав вимоги. Відповідно до розділу 4 даного договору, права вимоги набуваються новим кредитором з моменту підписання сторонами та скріплення відбитком печаток сторін Реєстру Позичальників, що є додатком № 1 до цього договору.

Визнаючи виконавчий лист № 2-2783/11, виданий 10.10.2012 року Дніпровським районним судом м. Києва про стягнення зі ОСОБА_2 на користь ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" заборгованості у розмірі 3176208,53 грн. у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово - інвестиційний банк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та за позовом третьої особи з самостійними вимогами ОСОБА_3 до ОСОБА_2, Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" про визнання договору іпотеки недійсним, таким, що не підлягає виконанню, суд першої інстанції обґрунтовано керувався нормами ч. 2 ст. 369 ЦПК України, відповідно до якої суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за виконавчим документом.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, та зазначає, що відповідно до ст. 369 ЦПК України, ухвалою суду можна визнавати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню лише у випадках: а) якщо його було видано помилково; б) якщо обов'язок боржника відсутній у зв'язку з його припиненням добровільними виконанням боржником чи іншою особою; в) з інших передбачених законом причин.

З огляду на фактичні обставини справи, колегія суддів вважає, що не знайшли підтвердження матеріалами справи доводи апеляційної скарги відносно порушення судом першої інстанції ч. 1 ст. 37 ЦПК України, а саме: неправомірної відмови в задоволенні клопотання ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» про залучення до участі у справі правонаступника - ТОВ «Кредитні ініціативи».

Як вбачається з матеріалів справи, ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» не заявляв клопотання про залучення до участі у справі правонаступника, оскільки ним було заявлено клопотання про залучення співвідповідача у справу - ТОВ «Кредитні ініціативи».

Таким чином, вірним є висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні вказаного клопотання, оскільки питання залучення співвідповідача ЦПК України передбачено на етапі розгляду цивільної справи по суті (ст. 33 ЦПК України), у даному випадку судом здійснюється розгляд питань, пов'язаних з виконанням кінцевого судового рішення у справі, сторонами у якому згідно ч.3 ст. 369 ЦПК України є стягував та боржник, а розділ VI ЦПК України на даному етапі не передбачає можливості залучення співвідповідачів.

Відносно інших доводів апеляційної скарги колегія суддів зазначає, що вони є необґрунтовані з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції:

10.10.2012 р. Дніпровським районним судом м. Києва представнику позивача було видано виконавчий лист №2-2783/11.

19.10.2012 р. постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві МурихінаС.В. №34757125 відкрито виконавче провадження, одночасно винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 19.10.2012 р. №34757125.

17.12.2012 р. між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» укладено Договір відступлення прав вимоги, за яким первісний кредитор (ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк») передав новому кредитору (ТОВ «Кредитні ініціативи») права вимоги за кредитним договором №20-0408/2-1 від 11.03.2008 р.

21.12.2012 р. ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва по справі 4с/2604/237/2012 постанову про відкриття виконавчого провадження від 19.10.2012 р. №34757125 та постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 19.10.2012 р. №34757125 скасовано.

27.02.2014 р. ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» повторно звернувся до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві із заявою про відкриття виконавчого провадження та арешт майна боржника та надав оригінал виконавчого листа №2- 2783/2011 від 10.10.2012 р.

Як встановлено судом першої інстанції, внаслідок укладення договору про відступлення права вимоги відбулась заміна кредитора, а саме ТОВ «Кредитні ініціативи» набуло статусу нового кредитора/стягувача за кредитним договором №20- 0408/2-1 від 11.03.2008 p., тобто обов'язок боржника по відношенню до стягувача - ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» є відсутнім з 17.12.2012 року, у зв'язку з чим звернення до виконання у 2014 році виконавчого листа №2-2783/2011 від 10.10.2012 p., стягувачем за яким є ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», було безпідставним.

Згідно ч. 4 ст. 369 ЦПК України якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню.

З огляду на фактичні обставини справи, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано визнав виконавчий лист №2-2783/2011 від 10.10.2012 p., стягувачем за яким є ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Колегія суддів вважає, що за таких обставин доводи апеляційної скарги, що мало місце неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, та невідповідність висновків суду обставинам справи, а тому ця ухвала підлягає скасуванню, з постановленням нової ухвали, не знайшли підтвердження матеріалами справи.

Відповідно до вимог ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

Згідно положень ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

З огляду на те, що доводи апеляційної скарги висновків в ухвалі суду не спростовують та містяться лише на формальних міркуваннях, колегія суддів вважає, що ухвала Дніпровського районного суду міста Києва від 05 листопада 2014 року обґрунтована та законна і скасуванню не підлягає.

Відповідно до ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Керуючись, ст. ст. 303, 304, 307, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» - Кузика Тараса Степановича - відхилити.

Ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 05 листопада 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає чинності негайно, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів з моменту проголошення шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: