справа № 208/2271/15-ц
№ провадження 2-о/208/34/15
РІШЕННЯ

Іменем України

25 травня 2015 р. м. Дніпродзержинськ

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області,

у складі:

судді Гібалюк Т.Я. ,

народних засідателів Сорокіної Н.О., Чередниченко Л.В.,

при секретарі Бардадим О.В.

за участю заявника ОСОБА_1,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Дніпродзержинську цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про визнання особи безвісно відсутньою,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася із заявою про визнання безвісно відсутнім ОСОБА_2, який був зареєстрований в квартирі своїх батьків по вул. Магнітогорській, 23-24 у місті Дніпродзержинську. Заяву мотивує тим, що з 1994 року вона співмешкала з ОСОБА_2 11 серпня 1997 р. у них народилася донька ОСОБА_3. Життям дитини ОСОБА_2 ніколи не цікавився, не приймав участі у її вихованні, не сплачував аліменти. Оскільки ОСОБА_2 ухилявся від сплати аліментів за рішенням суду, він був оголошений у розшук. В теперішній час донька бажає виїхати за межі України у Польщу на навчання, для чого необхідно отримати дозвіл батька. До теперішнього часу місце знаходження ОСОБА_2 заявниці не відоме, адреса його постійного проживання їй не відома, вона не має жодної інформації про життя чоловіка, тому, вважає, що єдиним способом який надасть можливість доньці облаштувати своє життя є визнання ОСОБА_2 безвісно відсутнім.

В судовому засіданні заявниця підтримала свою заяву.

Су, вислухав заявницю, вивчив матеріали справи, вважає що заява ОСОБА_1 про визнання безвісно відсутнім ОСОБА_2 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається із заяви та пояснень заявниці в судовому засіданні, починаючи з 1994 року по 1997 рік вона співмешкала із ОСОБА_2

11 серпня 1997 р. народилася донька ОСОБА_3.

10 вересня 1997 р. ОСОБА_2 встановив своє батьківство відносно дитини ОСОБА_3, яка народилася 11 серпня 1997 р., про що в Дніпровському ВРАГС міста Дніпродзержинська зроблений актовий запис № 77.

Як вбачається із довідки, виданої державним виконавцем Заводського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції, ОСОБА_2 має заборгованість по сплаті аліментів за період з 1 січня 2006 р. по 2 березня 2015 р. в розмірі 60016 грв.

Ухвалою Заводського райсуду м. Дніпродзержинська від 30 грудня 2008 р. був оголошений у розшук ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживав ІНФОРМАЦІЯ_2.

В судовому засіданні заявниця пояснила, що їй не відоме місце перебування ОСОБА_2 з 1997 року.

В судовому засіданні заявниця не надала доказів того які б підтвердили факт відсутності ОСОБА_2 за місцем свого постійного проживання.

Так, вона пояснила, що їй відомо, що по вул. Магнітогорській, 23-24 у місті Дніпродзержинську ОСОБА_2 був зареєстрований проживаючим, там проживали його батьки. Між тим, вона не інтересувалася тим, чи проживає там в теперішній час ОСОБА_2, або його батьки. Також вона не зверталася до органів міліції із заявою про оголошення в розшук ОСОБА_2, як відсутнього за місцем постійного проживання.

Заявницею не надана суду довідка із домоуправління або житлового органу, про відсутність ОСОБА_2 за місцем реєстрації, не надана суду довідка про те, що прийнятими міліцією мірами розшуку ОСОБА_2 не встановлений, про те, що його нема у місцях позбавлення волі, довідки про те, що він не отримував дозвіл на виїзд за кордон. Заявниця не запросила до суду свідків, які б могли підтвердити факт відсутності ОСОБА_2 за місцем його постійного проживання.

В судовому засіданні заявниця пояснила, що вона взагалі не здійснювала ніяких дій для встановлення місця знаходження ОСОБА_2

Суд вважає, що надана заявницею суду копія Ухвали Заводського райсуду міста Дніпродзержинська від 30 грудня 2008 р. про оголошення у розшук ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_3, який ухиляється від сплати аліментів, не може бути достовірним доказом відсутності ОСОБА_2 за місцем своєї реєстрації по вул. Магнітогорській, 23-24 у місті Дніпродзержинську.

Відповідно до положень ст. 43 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування.

Громадянин може бути визнаний безвісно відсутнім тільки у разі якщо виникла необхідність у визнанні громадянина безвісно відсутнім, у разі відсутності відомостей про нього за місцем його постійного, а не тимчасового, проживання, якщо неможливо встановити його місце знаходження доступними для заінтересованих осіб засобами: обяви по телебаченню, у газеті, шляхом розшуку міліцією, звернення до організацій по місцю предполагаємого місця знаходження або до родичів чи знайомих.

Оскільки в судовому засіданні судом не встановлені докази того, що протягом одного року в місці постійного проживання ОСОБА_2 відсутні відомості про місце його перебування, суд вважає необхідним відмовити у визнанні особи безвісно відсутньою.

На підставі викладеного, керуючись ст. 209, 212, 214-215, 224-226 ЦПК України, суд,

вирішив:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання безвісно відсутнім ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_5.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі до канцелярії Заводського райсуду м. Дніпродзержинська апеляційної скарги протягом 10 днів з дня оголошення рішення суду.

Суддя Гібалюк Т. Я.

Народні заседателі: ОСОБА_4,

ОСОБА_5,