АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа №22ц/796/8930/15 Головуючий у 1 інстанції - Мальченко О.В.
Доповідач - Панченко М.М.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 вересня 2015 року м.Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м.Києва у складі:

головуючого - Панченка М.М.

суддів - Кирилюк Г.М., Вербової І.М.

при секретарі - Мікітчак А.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1, який діє за дорученням ОСОБА_2, на рішення Деснянського районного суду м.Києва від 22 травня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про захист прав споживачів,-

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2014 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 і, керуючись Законом України «Про захист прав споживачів», з урахуванням уточнень до позову, просив розірвати договір купівлі-продажу від 23.08.2013 року, за яким позивач в інтернет-магазині «ІНФОРМАЦІЯ_1» придбав у відповідача велотренажер за 8.700 грн., та стягнути матеріальний збиток у сумі 21.967 грн., з урахуванням збільшення вартості товару на час звернення позивача до суду /а.с.1-6, 69/.

Позивач послався на те, що велотренажер відразу після його придбання виявився зіпсованим, у зв»язку з чим протягом гарантійного терміну позивач повернув його до магазину для проведення гарантійного ремонту. Оскільки ремонт не дав позитивних результатів, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Рішенням Деснянського районного суду м.Києва від 22 травня 2015 року у позові відмовлено /а.с.89-92/.

Відмовляючи у позові, суд послався на те, що з часу виявлених недоліків придбаного товару позивач звернувся з вимогами щодо їх усунення та повернення коштів до особи, яка не є продавцем товару, не перебуває з останнім у трудових відносинах та не була уповноважена продавцем товару особою на огляд проведення ремонтних робіт велотренажеру та надання згоди на розірвання договору купівлі-продажу.

Крім того, суд посилався на те, що у позовній заяві представником позивача було зазначено про те, що 23.08.2013 року ним в інтернет-магазині «ІНФОРМАЦІЯ_1» був придбаний велотренажер FinnloVaron XTR 3193 (серійний номер 31910712/2235А).

При цьому, у адресованій директору інтернет-магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1» заяві від 2.07.2014 року представник позивача посилається на придбання 23.08.2013 року ними в інтернет-магазині «ІНФОРМАЦІЯ_1» велотренажеру Finnlo Varon XTR3191 (серійний номер 31910712/2235F), тобто з іншими реквізитами.

Також, як на довід про відмову у позові, суд послався на те, що, вимагаючи стягнення матеріального збитку у сумі 21.967 грн., указаний розмір збитку встановлений на час проведення товарознавчого дослідження, в той час, як, відповідно до ч.7 ст.8 Закону України «Про захист прав споживачів», при розірванні договору розрахунки із споживачем у разі підвищення ціни на товар провадяться, виходячи із його вартості на час пред»явлення відповідної вимоги.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1, який діє за дорученням ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Деснянського районного суду м.Києва від 22 травня 2015 року, та ухвалити нове, яким задовольнити позов у повному обсязі /а.с.95-101/.

Заслухавши доповідь по справі, пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить задовольнити. Рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову у повному обсязі з таких підстав.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з»ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Однак зазначеним вимогам закону ухвалене у справі рішення першої інстанції не відповідає.

Відповідно до ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Як слідує з матеріалів справи фізична особа-підприємець ОСОБА_3, яка в силу своєї підприємницької діяльності займається роздрібною торгівлею спортивного обладнання через інтернет, з цією метою орендує торгову площу у магазині «ІНФОРМАЦІЯ_1», що по АДРЕСА_1 у м.Києві.

Указана обставина сторонами не заперечується.

Віднайшовши через інтернет необхідний йому товар, зокрема велотренажер, та використавши реквізити зазначені на сайті інтернет-магазину рекламу поширену продавцем ОСОБА_3, позивач, з метою придбання велотренажеру, звернувся до указаного магазину.

Як слідує із матеріалів справи, 23.08.2013 року між сторонами укладено договір купівлі-продажу, за яким позивач в інтернет-магазині «ІНФОРМАЦІЯ_1» придбав за 8.700 грн. у відповідача ОСОБА_3 велотренажер Finnlo Varon XTR 3191, серійний номер 31910712/2235F.

На підтвердження укладення договору купівлі-продажу велотренажера за 7.800 грн. позивачу при доставці йому цього товара за місцем проживання покупця, виданий товарний чек від 23.08.2013 року, на якому проставлений відбиток печатки продавця приватного підприємця ОСОБА_3, а також виданий гарантійний талон з гарантійним терміном 2 роки/а.с.78/.

Таким чином, між сторонами виникли відносини договору купівлі-продажу, відповідно до якого, в силу ст.655 ЦК України, відповідач ОСОБА_3, як продавець, передала майно (товар) у власність позивачу ОСОБА_2, як покупцю, а покупець прийняв цей товар і оплатив продавцю його вартість у сумі 7.800 грн.

Вирішуючи спір, колегія суддів виходить з того, що у чинному законодавстві договір укладений за допомогою мережі Інтернет відноситься до категорії договорів, укладених на відставні (п.8 ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів»), тобто, договорів, укладених продавцем (виконавцем) із споживачем за допомогою засобів дистанційного зв»язку поза торговельними або офісними приміщеннями.

Оскільки на цей час відсутній спеціальний закон, який би регулював електронну комерцію, тому продаж товарів через інтернет-магазини охоплюється чинним правовим полем. Згідно з роз»ясненнями Міністерства економічного розвитку і торгівлі України у листі №3502-05/43517-14 від 19.11.2012 суб»єкти господарювання які здійснюють торгівлю за допомогою мережі Інтернет повинні керуватися вимогами Правил продажу товарів на замовлення та поза торговельними або офісними приміщеннями. Отже, інтернет-торгівля повністю підпадає під дію Закону України «Про захист прав споживачів». Із зазначеного слідує, що відносини, які виникають між покупцем і продавцем товарів, робіт і послуг в Інтернеті не відрізняються від традиційних правил купівлі-продажу і регулюються, зокрема, положеннями Цивільного кодексу України та Закону України «Про захист прав споживачів».

Протягом декількох місяців після придбання велотренажеру, позивачем, при використанні цього товару, були виявлені дефекти виробника, які проявилися в характерних постукуваннях в механізмі велотренажеру та западанні педалей, що унеможливлювало використання велотренажеру за його призначенням.

В січні 2014 року позивач через працівників Інтернет-магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1», що по АДРЕСА_1 у м.Києві здав велотренажер в гарантійний ремонт, а через місяць забрав його з ремонту.

Оскільки вище зазначені недоліки в ході першого ремонту усунуті не були, позивач вдруге через магазин здав велотренажер в гарантійний ремонт, який тривав два тижні.

Всього, таким чином, протягом гарантійного терміну велотренажер перебував двічі у ремонті.

Позивач, у відповідності до вимог ч.9 ст.8 Закону України «Про захист прав споживачів» звернувся до директора магазину ОСОБА_4 з письмовою вимогою надати йому в користування аналогічний товар на період ремонту велотренажеру, однак указана вимога всупереч нормі указаного Закону не була виконана.

В силу своєї правової необізнаності позивач не вимагав фіксування магазином прийому в гарантійний ремонт велотренажеру, а працівники магазину в порушення Правил торгівлі не виявили ініціативи документально підтвердити звернення позивача до магазину за захистом своїх прав споживача.

17.07.2014 року позивач звернувся до вище зазначеного магазину з письмовою заявою і просив, відповідно до ч.4 ст.17 Закону України «Про захист прав споживачів» провести експертизу товару та відповідно до ч.7 ст.8 цього ж Закону повернути кошти за товар. Заява була прийнята працівником магазину ОСОБА_5, який поставив свій підпис про прийняття заяви /а.с.10/.

Як зазначив позивач, указану заяву він подав працівнику магазина ОСОБА_6 в приміщенні магазину і розписався особисто у прийнятті цієї заяви /а.с.11/.

Жодної письмової відповіді позивачу на його заяви не було надано, однак, 21.07.2014 року до позивача приїхали додому директор магазину ОСОБА_4 та продавець ОСОБА_5, які забрали велотренажер, з їх слів, на експертизу.

11.08.2014 працівник магазину ОСОБА_6 зателефонував на домашній телефон позивачу і повідомив, що товар дійсно має виробничий дефект, а тому магазин погоджується повернути позивачу сплачені за товар 7.800 грн.

Після того, як позивач повідомив ОСОБА_6, що, в силу ч.3 ст.7 Закону України «Про захист прав споживачів» кошти повинні бути повернуті у сумі, що складає вартість товару на момент вимоги, а не на момент продажу товару, що на той час складало 13.600 грн., указаний працівник магазину сказав, що взагалі магазин відмовляється повертати кошти.

На цей час, після проведення магазином експертизи, якою виявлений виробничий дефект велотренажеру, останній залишається у володінні магазину.

У зв»язку з указаними неправомірними діями працівників магазину, позивач звернувся до Державної інспекції України з питань захисту прав споживачів і отримав відповідь від 21.08.2014 року за №Ш-1797/7 про те, що, відповідно до ст.31 Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про державний бюджет України на 2014 рік» перевірку суб»єкта господарювання можна здійснити виключно з дозволу КМ України.

На неодноразові претензії позивача про розірвання договору та повернення вартості товару на момент вимоги, магазин не реагує /а.с.20-24/.

Визначаючи вартість товару, позивач провів товарознавче дослідженні на предмет встановлення ринкової вартості велотренажеру Finnlo Varon XTR3193 (серійний номер 31910712/2235А).

Згідно висновку експерта №14235 від 18.05.2015 року, виконаного Київським експертно-дослідним центром слідує, що ринкова вартість нового велотренажера Finnlo Varon XTR plus 3193 серійний номер 31910712/2235А в мережі магазинів м.Києва станом на час дослідження становить 21.967 грн. з ПДВ.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає вимоги позивача про розірвання договору та повернення вартості придбаного товару неналежної якості у сумі, що становить вартість товару на момент пред»явлення вимоги такими, що відповідають вимогам ч.1 ст.8, ч.3 ст.7 Закону України «Про захист прав споживачів».

Так, відповідно до ч.1 ст.8 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов»язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника: 1) розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми.

Відповідно до п.12. ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів» істотний недолік - недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, виник з вини виробника (продавця, виконавця), після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з нижченаведених ознак: а) він взагалі не може бути усунутий; б) його усунення потребує понад чотирнадцять календарних днів; в) він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором.

Тобто, оскільки спірний велотренажер перебував у ремонті більше 14 днів, його недолік, виявлений позивачем, є суттєвим.

При цьому, доводи суду першої інстанції в тій частині, що вимоги позивача після виявлення недоліків у велотренажері були направлені безпосередньо до магазину, а не до продавця ФОП ОСОБА_3, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки свій товар, ФОП ОСОБА_3 реалізовувала безпосередньо через магазин «ІНФОРМАЦІЯ_1», що по АДРЕСА_1 у м.Києві і за погодженням з директором цього магазину ОСОБА_4, який безпосередньо зі своїми працівниками брали активну участь у прийомі на ремонт придбаного позивачем велотренажера і проводили йому дослідження на предмет його придатності до використання.

Так, із гарантійного талону, виданого позивачу при покупці ним 23.08.2013 року велотренажеру зазначено, що продавцем, який відпустив покупцю товар - велотренажер, є особа на прізвище ОСОБА_6, який на час продажу був працівником інтернет-магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1» /а.с.78/.

Із зазначеного слідує, що відповідачка ОСОБА_3, у спірному договорі купівлі-продажу велотренажера, виступала, як власник-продавець товару, але безпосередній відпуск товару здійснювали працівники інтернет-магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1», та є підтвердженням того, що ОСОБА_3 здійснювала безпосередню реалізацію належного їй товара на підставі договірних відносин з указаним магазином. Однак відповідачка ОСОБА_3, з метою уникнення відповідальності у подібних спірних ситуаціях, приховує свою будь-яку причетність до інтернет-магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1».

Таким чином, колегія суддів вважає, що директор магазину ОСОБА_4, до якого позивач звернувся з вимогою усунення недоліків неякісного велотренажеру, не міг не повідомити про продаж неякісного товару ФОП ОСОБА_3, яка є найбільш зацікавленою особою у вирішенні цього спору і яка, на думку суду, ухиляється від вирішення конфлікту, що виражається, зокрема, у відсутності у неї волевиявлення на проведення експертного висновку щодо виявленого дефекту у велотренажері.

Крім того, як слідує з матеріалів справи, в період дії гарантійного терміну була надіслана претензія безпосередньо відповідачу ОСОБА_3 на неякісний велотренажер, яка одержана нею 8.09.2014 року і в порушення Закону України «Про захист прав споживачів» - залишена без реагування /а.с.20-21,22/.

В указаній претензії йшлося про продаж неякісного товару та пропонувалось врегулювати спірні відносини у добровільному порядку.

Так, відповідно до ч.5 ст.8 Закону України «Про захист прав споживачів» слідує, що продавець, виробник (підприємство, що задовольняє вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті) зобов»язані прийняти товар неналежної якості у споживача і задовольнити його вимоги. Доставка великогабаритних товарів і товарів вагою понад п»ять кілограмів продавцю, виробнику (підприємству, що задовольняє вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті) та їх повернення споживачеві здійснюється за рахунок продавця, виробника (підприємства, що задовольняє вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті)

Вище зазначене спростовує доводи представників ОСОБА_3 в судовому засіданні, що позивач не звертався до неї, як до безпосереднього продавця неякісного велотренажеру, та свідчить про її ухилення від виконання своїх зобов»язань, в частині захисту інтересів покупця, якому продано неякісний товар.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про задоволення позову в повному обсязі.

Посилання суду на те, що у серійному номері велотренажера в дійсності міститься літера «А», а позивач у зверненні до директора магазину зазначає цю літеру як «F», на думку колегії суддів ніяким чином не впливає на обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_2, які підлягають задоволенню. Указана описка в літері не може виступати доказом того, що позивачем не визначено та не конкретизовано відносно якого неякісного товару виник спір.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку про скасування рішення суду першої інстанції, як ухваленого всупереч дійсним обставинам справи та ухвалення нового рішення про задоволення позову.

Відповідно до ст.88 ЦПК України, в порядку розподілу судових витрат, колегія суддів дійшла висновку про стягнення з ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір у сумі 365 (триста шістдесят п»ять) грн. 40 коп.

Керуючись ст.ст.307,309 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, який діє за дорученням ОСОБА_2, задовольнити.

Скасувати рішення Деснянського районного суду м.Києва від 22 травня 2015 року та ухвалити нове рішення наступного змісту.

Розірвати договір від 23 серпня 2013 року купівлі-продажу велотренажера Finnlo Varon XTR3191 (серійний номер 31910712/2235А), укладений між ОСОБА_2 та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 (ІПН: НОМЕР_1).

Стягнути з ОСОБА_3 (ІПН: НОМЕР_1) на користь ОСОБА_2 матеріальні збитки у сумі 21.967 (двадцять одна тис. дев»ятсот шістдесят сім) грн.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІПН: НОМЕР_1) в дохід держави судовий збір у сумі 365 (триста шістдесят п»ять) грн. 40 коп.

Рішення набирає чинності негайно, але може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів з моменту проголошення шляхом подання касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий

Судді