АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/5412/15 Справа № 415/1039/12 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Тамакулова В.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2015 року м. Дніпропетровськ

20 липня 2015 року року колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого-судді: Тамакулової В.О.

суддів: Котушенко С.П., Романюк М.М.,

при секретарі: Порубай М.Л.,

яка розглянула в відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на додаткове рішення Заводського районного суду м.Дніпродзержинська від 17 лютого 2014 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 "Про поділ спільного майна подружжя" та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ПАТ "Астра банк" "Про поділ майна, що перебуває в спільній сумісній власності подружжя", -

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 05 грудня 2013р. позов ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на 1/2 частини квартири, розташованої за адресою: м. Дніпродзержинськ, пр-т. Леніна, 30-10; право власності на 1/2 частини гаражу, розташованого за адресою: м. Дніпродзержинськ, провулок Цегельний, №5;

Визнано за ОСОБА_2, право власності на 1/2 частини квартири, розташованої за адресою: м. Дніпродзержинськ, пр-т. Леніна, 30-10; право власності на 1/2 частини гаражу, розташованого за адресою: м. Дніпродзержинськ, провулок Цегельний, №5;

Виділено ОСОБА_2 в натурі та визнано за ним право власності в цілому на квартиру, розташовану за адресою: м. Дніпродзержинськ, пр-т. Леніна, 30-10, вартістю 248 779 грн.;

Виділено ОСОБА_4 в натурі та визнано за нею право власності в цілому на гараж, розташований за адресою: м. Дніпродзержинськ, провулок Цегельний, №5, вартістю 52 482 грн.,

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 різницю вартості отриманого сторонами майна у розмірі 98 148 (дев'яносто вісім тисяч сто сорок вісім) грн. 50 коп. та судовий збір у розмірі 1 609 (одна тисяча шістсот дев'ять) грн. 50 коп.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 відмовлено.

04 лютого 2014р. позивач ОСОБА_4 звернулась до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення про земельну ділянку на якій знаходиться гараж.

17 лютого 2014 року додатковим судовим рішенням визнано за ОСОБА_4О право власності на земельну ділянку 0,007га, що розташована під гаражем № 5, по провулку Цегельному в м. Дніпродзержинську.

04 червня 2015 року додатковим рішенням суду стягнуто з ОСОБА_4О на користь ОСОБА_2 вартість 1/ 2 частки земельної ділянки у розмірі 56125 грн.

В скарзі апелянт посилається на порушення норм процесуального права, просить скасувати додаткове рішення й залишити заяву про ухвалення додаткового рішення без розгляду.

У запереченні на апеляційну скаргу, позивач просить скаргу відповідача залишити без задоволення, а рішення суду І інстанції - без змін.

Колегія суддів перевірила законність, обґрунтованість рішення суду, в межах заяв-лених вимог та апеляційної скарги і дійшла до висновку, що скарга підлягає відхиленню, з наступних підстав.

Згідно вимог ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ст. 61 СК України об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту

Ст. 69 Сімейного кодексу України передбачає, що поділ майна, яке було спільною сумісною власністю подружжя, означає припинення щодо нього режиму об'єкта права спільної сумісної власності.

За ст.377 ЦК України, до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Як вбачається з позовної заяви ОСОБА_4 вона просила суд поділити спільне майно подружжя квартиру, автомобіль ОСОБА_5, гараж з розташованою під ним земельною ділянкою, виділивши їй гараж №5, з розташованою під ним земельною ділянкою площею 0,0071га.(арк. 5) та грошову компенсацію різниці вартості майна.

Суд, при ухваленні рішення 05 грудня 2013 року не вирішив питання стосовно розподілу розташованої під гаражем №5, за адресою: м. Дніпродзержинськ, провулок Цегельний, земельної ділянки площею 0,0071 га.

Відповідно до ч.1 ст.220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які брали участь у справі, ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.

Згідно роз'яснень, наданих у п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009р. "Про судове рішення у цивільній справі" додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею 220 ЦПК; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов'язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні.

Враховуючи що, за рішенням суду від 05 грудня 2013 року позивач ОСОБА_4 набула право власності на гараж, розташований за адресою: м. Дніпродзержинськ, провулок Цегельний, №5, суд, приймаючи до уваги, що ухвалення додаткового рішення у справі в частині визнання за позивачем ОСОБА_4 права власності на земельну ділянку розміром 0,0071 га, розташовану під вищевказаним гаражем не міняє суті основного рішення, та не містить в собі висновки про права і обов'язки осіб, які не брали участі у справі, її вимоги досліджувались в судовому засіданні, керуючись ч.1 ст.220 ЦПК України постановив законне та обгрунтоване рішення.

При розгляді спору, суд І інстанції в повному обсязі з'ясував права та обов'язки сто рін, перевірив доводи, обставини справи, надав їм належну оцінку і постановив рішення, яке відповідає вимогам Закону.

Доводи апеляційної скарги про неможливість ухвали додаткового рішення по обєкту який не був предметом спору, протирічать матеріалам справи та вимогам Закону.

Додаткове рішення суду від 04 червня 2015 року, яким визначено суму грошової компенсації вартості земельної ділянки і стягнуто її з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 сторони не оскаржили.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 Олегівни- відхилити.

Додаткове рішення Заводського районного суду м.Дніпродзержинська від 17 лютого 2014 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 "Про поділ спільного майна подружжя" та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ПАТ "Астра банк" "Про поділ майна, що перебуває в спільній сумісній власності подружжя" залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею чинності.

Головуючий: Тамакулова В.О

С у д д і: ОСОБА_6

ОСОБА_7