Михайлівський районний суд Запорізької області
Справа № 321/541/14-ц
Провадження № 2/321/24/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2015 року смт. Михайлівка

Михайлівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Олійника М.Ю.

за участю:

секретаря судового засідання Засько О.А.

представника позивача Смірнової О.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Приватбанк" до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи - ОСОБА_4, Михайлівська районна державна адміністрація Запорізької області, про звернення стягнення та виселення,

В С Т А Н О В И В:

26 березня 2014 року позивач ПАТ КБ "ПриватБанк" звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення. 29 травня 2014 року позивачем була подана уточнена позовна заява (а.с. 55-56), в якій зазначено, що відповідно до укладеного договору № ZPMIGA від 4 вересня 2008 року ОСОБА_4 отримав кредит у розмірі 105640 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,04 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 4 вересня 2013 року. Згідно умов зазначеного договору, погашення заборгованості повинно здійснюватися в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, що призвело до збитків, які мають вигляд у залученні вільних коштів до страхового резерву, створеного в забезпечення простроченої заборгованості позичальника та необхідності нести витрати по сплаті податків та інших обов'язкових платежів з цих коштів. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором ОСОБА_4 станом на 3 січня 2014 року має заборгованість в сумі 202174,52 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом - 55629,93 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 43816,59 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом - 6455,80 грн., пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором - 86406,75 грн., штраф (фіксована частина) - 250 грн., штраф (процентна складова) - 9615,45 грн. В забезпечення виконання зобов'язань за цим кредитним договором між ПАТ КБ "Приватбанк" та ОСОБА_2 4 вересня 2008 року було укладено договір іпотеки, за яким відповідач надала в іпотеку нерухоме майно, а саме: будинок загальною площею 137,40 кв.м, житловою площею 97,90 кв.м, що розташований за адресою: Запорізька область, АДРЕСА_1. Обумовлена сторонами договору іпотеки ціна предмету іпотеки дорівнює 200000 грн. Договором іпотеки, укладеним між ним та відповідачем, передбачене право іпотекодавця на реєстрацію у предметі іпотеки інших осіб лише при умові отримання від іпотекодержателя письмової згоди на такі дії. Враховуючи той факт, що іпотекодержатель не надавав своєї згоди на відповідну реєстрацію осіб за адресою предмету іпотеки, вважає, що реєстрація осіб у предметі іпотеки є порушенням умов цивільно-правового договору та ст. 629 ЦК України і зняття таких осіб з реєстраційного обліку є захистом прав іпотекодержателя та повинне відбуватись на підставі рішення суду. Посилаючись на такі обставини, позивач просив в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № ZPMIGA від 4 вересня 2008 року у розмірі 202174,52 грн., звернути стягнення на предмет іпотеки - будинок загальною площею 137,40 кв.м, житловою площею 97,90 кв.м, що розташований за адресою: Запорізька область, АДРЕСА_1, виселити відповідача ОСОБА_3 з будинку, а також стягнути з відповідачів судові витрати.

В судовому засіданні представник позивача Смірнова О.К. позовні вимоги підтримала на підставах викладених у позовні заяві та додатково пояснила, що доводи відповідача ОСОБА_3, викладені нею у заяві про перегляд заочного рішення не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду справи, жодних доказів на підтвердження своїх заперечень вона не надала.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3, а також представник відповідача ОСОБА_5 в судове засідання не з'явилися, про час та місце судового розгляду були належним чином повідомлені в порядку, передбаченому ст.ст. 76, 77 ЦПК України (а.с. 135-139), про причини неявки суду не повідомили, письмові пояснення, докази та заперечення на позовну заяву не надали.

Третя особа ОСОБА_4 в судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином.

Представник третьої особи ОСОБА_6 в судове засідання не з'явилася, але надала суду заяву з клопотанням про розгляд справи при її відсутності, просить вирішити спір на розсуд суду.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що є депутатом Михайлівської селищної ради. В листопаді 2014 року йому зателефонували з селищної ради та запитали хто проживає за адресою: АДРЕСА_1, він відповів, що там мешкають ОСОБА_4, ОСОБА_3 та ОСОБА_8 Проте вказані відомості йому були відомі як жителю села Михайлівка, ніяких опитувань сусідів з метою з'ясування, цього питання ним не проводилося, жодних актів про проживання не складалося. На теперішній час він не може стверджувати чи мешкають вказані особи за адресою: АДРЕСА_1. Відомостями хто є власником вказаного будинку та хто в ньому зареєстрований він не володіє.

Заслухавши пояснення представника позивача, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

В ході судового розгляду було встановлено, що 4 вересня 2008 року між ПАТ КБ "Приватбанк" та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір № ZPMIGA (а.с. 9-11). Відповідно до умов якого ОСОБА_4 отримав кредит у розмірі 105640 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,04 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 4 вересня 2013 року.

Згідно умов зазначеного договору погашення заборгованості повинно здійснюватися в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати.

В забезпечення виконання зобов'язань за цим кредитним договором між ПАТ КБ "Приватбанк" та ОСОБА_2 4 вересня 2008 року було укладено договір іпотеки (а.с. 16-20), за яким відповідач надала в іпотеку нерухоме майно, а саме: будинок загальною площею 137,40 кв.м, житловою площею 97,90 кв.м, що розташований за адресою: Запорізька область, АДРЕСА_1. Обумовлена сторонами договору іпотеки ціна предмету іпотеки дорівнює 200000 грн. Згідно зі статями 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону.

Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно вимог ст.1048 ЦК України розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. На підставі ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України.

ОСОБА_4 свої зобов'язання за кредитним договором № ZPMIGA від 4 вересня 2008 року виконував неналежним чином, у зв'язку з чим станом на 3 січня 2014 року має заборгованість в сумі 202174,52 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом - 55629,93 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 43816,59 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом - 6455,80 грн., пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором - 86406,75 грн., штраф (фіксована частина) - 250 грн., штраф (процентна складова) - 9615,45 грн., що підтверджено розрахунком, наданим позивачем (а.с. 4-5).

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.589 ЦК України, ст.33 Закону України "Про іпотеку" у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених ст.12 цього Закону.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.590 ЦК України, звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до положень ст.35 Закону України "Про іпотеку", у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення.

З матеріалів справи вбачається, що позивач направив боржнику за кредитним договором ОСОБА_4 повідомлення №30.1.0.0/2-253 від 25 листопада 2013 року (а.с. 6-8), в якому зазначено, що банк вимагає від ОСОБА_4 повернення суми кредиту в повному обсязі, а також процентів, комісії та штрафних санкцій в тридцятиденний строк з дня отримання цієї вимоги та вказано, що у випадку невиконання цієї вимоги банк має намір продати предмет іпотеки та вимагає добровільно звільнити будинок, що є предметом іпотеки, разом із усіма членами сім'ї та іншими мешканцями.

Оскільки вимога іпотекодержателя була залишена без задоволення, ПАТ КБ "Приватбанк" звернувся до суду із позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки, як це передбачено законодавством і кредитним договором.

Враховуючи викладене, оскільки ОСОБА_4 не виконані умови та строки виконання зобов'язань за кредитним договором № ZPMIGA від 4 вересня 2008 року, суд приходить до висновку про необхідність ухвалити рішення, яким задовольнити позовні вимоги банку про звернення стягнення на предмет іпотеки: будинок загальною площею 137,40 кв.м, житловою площею 97,90 кв.м, що розташований за адресою: Запорізька область, АДРЕСА_1, шляхом продажу вказаного предмету іпотеки публічним акціонерним товариством "ПРИВАТБАНК" з укладанням від імені ОСОБА_2 договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з отриманням кадастрового номеру земельної ділянки, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з реєстрацією правочину купівлі-продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки.

Крім цього, згідно із ч.ч.1,2 ст.ст. 40 Закону звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом.

Після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 109 ЖК Української РСР звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками, встановленими законом. Після прийняття кредитором рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги, якщо сторонами не погоджено більший строк. Якщо громадяни не звільняють жиле приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду.

Із системного аналізу положень ст. 109 ЖК Української РСР та ст. 40 Закону України "Про іпотеку" випливає, що всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги у тому разі, якщо іпотекодержатель прийняв рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. За таких обставин, якщо громадяни не звільняють жиле приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду.

Вимоги закону про направлення мешканцям письмової вимоги іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення не стосуються виселення мешканців на підставі рішення суду про зверненням стягнення на предмет іпотеки з одночасним виселенням мешканців, а стосується позасудового врегулювання звернення стягнення на предмет іпотеки.

Така позиція узгоджується з роз'ясненнями Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, що містяться в п.43 постанови Пленуму №5 від 30.03.2013 року "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають з кредитних правовідносин".

Згідно довідки Михайлівського районного сектору Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області від 12 квітня 2014 року № 2332/471 в будинку за адресою: АДРЕСА_1, зареєстрована ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

За таких обставин, відповідач ОСОБА_3, яка зареєстрована та проживає в будинку за адресою: АДРЕСА_1, підлягає виселенню.

Крім того, судом було детально перевірені доводи відповідача ОСОБА_3 на обгунтування заперечень проти позовних вимог, що були викладені нею в заяві про перегляд заочного рішення (а.с. 102-103).

Так, відповідач ОСОБА_3 зазначила, що в будинку за адресою: АДРЕСА_1, разом з нею проживає її малолітній син ОСОБА_9, 17 липня 2001 року, а тому рішення суду може порушити його права.

Проте вказані доводи відповідача ОСОБА_3 не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду справи, враховуючи наступне:

За клопотанням представника позивача ОСОБА_5 ухвалою суду від 3 грудня 2014 року до участі у справі в якості третьої особи було залучено орган опіки і піклування - Михайлівську районну державну адміністрацію Запорізької області (а.с. 120), представник якої, як вже зазначалося вище, просив вирішити спір на розсуд суду.

З довідки Михайлівського районного сектору Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області від 12 квітня 2014 року № 2332/471 встановлено, що в будинку за адресою: АДРЕСА_1, зареєстрована ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 46). Відповідно до адресного листка прибуття (а.с. 116), разом з ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1, дітей віком до 16 років не зареєстровано.

Натомість, третя особа ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5 року зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 38), та разом з ним проживає син - ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_7 року, що підтверджується копіює талону реєстрації за місцем проживання (а.с. 86).

В матеріалах справи також містяться наступні довідки, видані Михайлівською селищною радою:

- про склад сім'ї від 2 липня 2014 року (а.с. 78), в якій зазначено, що ОСОБА_3 проживає в АДРЕСА_3 та має склад сім'ї: чоловік - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, син - ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_6;

- від 7 серпня 2014 року (а.с. 83), про неможливість надання інформації про осіб, що проживають в АДРЕСА_3 оскільки по господарська книга в смт. Михайлівка не ведеться;

- від 24 листопада 2014 року (а.с. 117), про те, що довідка про склад сім'ї ОСОБА_3 була надана на підставі інформації депутата селищної ради ОСОБА_7

З метою усунення протиріч даних, викладених в цих довідках, за клопотанням представника відповідача ОСОБА_5, депутат ОСОБА_7 був допитаний безпосередньо судом в судовому засіданні та, як зазначалося вище, повідомив, що сусідів він не опитував, актів про фактичне проживання не складав і відповідно стверджувати, що в будинку АДРЕСА_1 дійсно проживає малолітній ОСОБА_9, не може.

Враховуючи викладене, довідка про склад сім'ї від 2 липня 2014 року, не може бути прийнята судом в якості належного та допустимого доказу.

Отже, в ході судового розгляду, належними доказами, а саме: довідкою з Михайлівського районного сектору Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області (а.с.85,86), підтверджено, що малолітній ОСОБА_9 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2, належних та допустимих доказів на спростування цього, відповідачем не було надано, а тому: рішення про звернення стягнення на будинок за іншою адресою: АДРЕСА_1 та виселення, жодним чином не може призвести до порушення прав малолітньої особи.

Таким чином, оцінивши всі наявні в справі докази, суд приходить до висновку, що доводи відповідача ОСОБА_3 не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду справи, а тому, позовні вимоги про звернення стягнення та виселення підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст.88 ЦПК України, з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2021,25 грн., а з відповідача ОСОБА_3 - в сумі 243,60 грн.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 131, 208-209, 212-215 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву Публічного акціонерного товариства "Приватбанк" до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа - ОСОБА_4, про звернення стягнення та виселення - задовольнити.

В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_4 перед Публічним акціонерним товариством Комерційний банк "Приватбанк" за кредитним договором № ZPMIGA від 4 вересня 2008 року в розмірі 202174,52 грн., що складається з наступного: заборгованість за кредитом - 55629,93 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 43816,59 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом - 6455,80 грн., пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором - 86406,75 грн., штраф (фіксована частина) - 250 грн., штраф (процентна складова) - 9615,45 грн., звернути стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки від 4 вересня 2008 року, а саме: будинок загальною площею 137,40 кв.м, житловою площею 97,90 кв.м, що розташований за адресою: Запорізька область, Михайлівський район АДРЕСА_1, шляхом продажу вказаного предмету іпотеки публічним акціонерним товариством "ПРИВАТБАНК" з укладанням від імені ОСОБА_2 договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з отриманням кадастрового номеру земельної ділянки, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з реєстрацією правочину купівлі-продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ "Приватбанк" всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки.

Виселити ОСОБА_3 з житлового будинку АДРЕСА_1 Михайлівського району Запорізької області.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" витрати на сплату судового збору в сумі 2021 (дві тисячі двадцять одну) грн. 25 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" витрати на сплату судового збору в сумі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Запорізької області через Михайлівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Михайлівського районного суду

Запорізької області М.Ю.Олійник