Справа № 2-744/2010 рік.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.09.2010р. Новоселицкий районний суд Чернівецької області

в складі головуючого судді Вівчар Г.А.

при секретарі Щербань В.П.

за участю: представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новоселиця

справу за позовом ОСОБА_3 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4 до ОСОБА_2,

-про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою,

і зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_4 в інтересах якого діє ОСОБА_3,

- про визнання договору купівлі продажу земельної ділянки дійсним, про визнання права власності на земельну ділянку і про визнання не дійсним свідоцтва на право власності на земельну ділянку, суд,

встановив:

ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом в інтересах її неповнолітнього сина ОСОБА_4 в якому зазначила, що 28.12.2008 року помер ОСОБА_5, її колишній чоловік і батько ОСОБА_4.

Після смерті ОСОБА_5 син успадкував земельну ділянку розміром 0.6178 га землі, що знаходиться на території с/ради с. Магала, Новоселицького району відповідно до свідоцтва на право власності на спадкове майно видане 27.08.2009 року зареєстроване в реєстру за №2859.

В вересні жовтні 2009 року ОСОБА_2 самовільно захопив дану земельну ділянку і перешкоджає їй та синові користуватись нею.

24.03.2010 року був складений відповідний акт самовільного захоплення земельної ділянки інспектором землеустрою.

Відповідач на даний час незаконно користується даною земельною ділянкою. Посадив на неї сад, якій обробляє, огородив земельну ділянку металевої сіткою по всьому периметру.

Позивач вважає, що відповідач своїми діями порушив його права як власника земельної ділянки а тому просить суд зобовязати відповідача не чинити перешкоди в користуванні земельної ділянки та привести її в належному стані.

Відповідач звернуся до відповідача з зустрічним позовом в якому зазначив, що в березні 2007 року між ним на померлим ОСОБА_5 був укладений договір купівлі спірної земельної ділянки.

На виконання даної домовленості ОСОБА_5 передав йому сертифікат на право на земельний пай а він дав йому гроші в сумі 15000 доларів США в присутності трьох свідків. ОСОБА_5 з приводу отримання грошей надав йому розписку в якій зобовязався оформити договір купівлі продажу земельної ділянки до 31.12.2007 року. Тому він весною 2008 року почав обробляти спірну земельну ділянку і на законнх підставах посадив на неї сад.

ОСОБА_2 вважає, що між сторонами був укладений договір купівлі продажу земельної ділянки а тому просить суд визнати, що 14.03 2007 року був укладений договір купівлі продажу земельної ділянки між ним та ОСОБА_5, визнати за ним право власності на земельну ділянку розміром 0.6178 га землі і визнати свідоцтво на право власності на земельну ділянку отриману ОСОБА_4 в порядку спадкування не дійсним.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 позов підтримала в повному обсязі і пояснила, що відповідач на її вимоги в добровільному порядку не чинити перешкоди в користуванні земельною ділянкою не реагує, постійно погрожує їй. Просить суд позов в інтересах її сина задовольнити.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 не визнає і пояснила, що їй не відомо про те, щоб її колишній чоловік продав свій земельний пай та отримав від ОСОБА_2 гроші в сумі 15000 доларів США.

Просить суд відмовити в задоволені його позову.

ОСОБА_2 в судовому засіданні суду пояснив, що померлий ОСОБА_5 неодноразово приходив до нього і просив його купити від нього земельний пай, коли він погодився то в присутності свідків, друзів померлого передав йому гроші в сумі 15000 доларів США.

Спірну земельну ділянку почав обробляти в 2008 році, до того часу вона пустувала. Посадив сад, якій на даний час і обробляє вважає, що між ним та померлим був укладений договір купівлі продажу земельної ділянки а тому просить суд відмовити в задоволені позову ОСОБА_3 та задовольнити його позовні вимоги.

Свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 суду показали, що ОСОБА_2 пропонував їм продати їхні земельні ділянки яки знаходяться поряд з земельною ділянкою померлого ОСОБА_5, пропонував їм по 300 доларів США, посилаючись, що за таки ж гроші купив і у ОСОБА_5. Земельну ділянку почав обробляти в кінці 2008 року посадив сад.

Свідки ОСОБА_8 дружина ОСОБА_2 суду показала, що вона в березні 2007 року винесла з хати 1500 доларів США які були передані ОСОБА_5 за земельну ділянку. Гроші він отримав в присутності свідків які прийшли разом з ним на їхне подвіря.

Свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 суду показали, що ОСОБА_5 запропонував ОСОБА_2 купити від нього земельну ділянку, оскільки він мав проблеми у м. Чернівці, скоїв ДТП і потребував великих грошей. Гроші він отримав від ОСОБА_2 яку суму їм не відомо оскільки не рахували при них. Чули що отримав 15000 доларів США.

Матеріалами справи суд установив, що ОСОБА_5 помер 26.12.2008 року про що зроблена відповідна актова запис про його смерть за №85, 27.08.2009 року державним нотаріусом було видано свідоцтво про спадщину на земельну ділянку розміром 0.62 га землі та 0.28 га землі після смерті ОСОБА_5, спадкоємцю за законом першої черги ОСОБА_4, яке зареєстроване в реєстрі за №2859.

ОСОБА_4 отримав відповідний держаний акт в порядку спадкування на земельну ділянку розміром 0.6178 якій зареєстрований в реєстрі за №07, 11.01.2010 року.

24.03.2010 року актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства встановлено, що ОСОБА_2 самовільно захопив земельну ділянку яка належить на праві приватної власності ОСОБА_4.

Суд оцінюючи у сукупності викладені докази у своєї сукупності дійшов висновку, що позов ОСОБА_3 слід задовольнити в повному обсязі а в задоволені позову ОСОБА_2 слід відмовити з наступних підстав.

Згідно з ст..126 ЗК України, Право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами.

Згідно з ч.1 ст. 125 ЗК України , Право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації.

Тому суд вважає, що право власності на спірну земельну ділянку у ОСОБА_4 виникло 11.01.2010 року з дня реєстрації в книзі реєстрації державних актів на право власності на земельну ділянку і його власність підтверджується отриманим державним актом.

Згідно з ст.. 132 ЗК України, Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Суд оцінюючи у сукупності наведені докази дійшов висновку, що вимоги ОСОБА_3 в інтересах свого неповнолітнього сина про зобовязання відповідача не чинити перешкоди у користуванні земельною ділянкою і усунути перешкоди є правомірними і підлягають задоволенню.

Суд виходячи з розяснень Пленуму Верховного Суду України в Постанові від 16.04.2004 року за №7 зі змінами від 19.03.2010 року за №2 Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ, в п.16 абз.4, Відповідно до ст..90,95,212 ЗК України самовільно зайняті земельні ділянки повертаються їх власникам або землекористувачам з передачею останнім незібраного врожаю без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування.

Суд вважає, що слід зобовязати ОСОБА_2 привести в належному стані земельну ділянку розміром 0.6178 га землі, що належить на праві власності ОСОБА_4 і розташована на території с/ради с. Магала, Новоселиць кого району, Чернівецької області та зобовязати його не чинити перешкоди у користуванні земельної ділянки.

Суд виходячи з розяснень Пленуму Верховного Суду України в Постанові від 16.04.2004 року за №7 зі змінами від 19.03.2010 року за №2 Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ, в .18, п.п.є) вирішуючи спори про право власності на земельну ділянку, суди мають виходити з того, що не може бути здійснюватись перехід права власності за судовим рішенням (через визнання права власності на відчужувану земельну ділянку або визнання дійсним договору щодо відчуження, звернення стягнення на земельну ділянку в рахунок зобовязань власника земельної ділянки або передачу її у власність кредитору з цих підстав, видачу виконавчого документа за аналогічним рішенням третейського суду) на земельні ділянки, щодо яких встановлена заборона на продаж або іншим способом відчуження, а саме: сільськогосподарського призначення державної комунальної власності, крім вилучення( викупу) їх для суспільних потреб, відчуження та зміни цільового призначення земельних ділянок, які перебувають у власності громадян та юридичних осіб для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, земельних ділянок, виділених в натурі ( на місцевості) власникам земельних часток (паїв)для ведення особистого селянського господарства , а також земельних часток ( паїв ). Крім передачу їх у спадщину, обміну земельної ділянки на іншу земельну ділянку відповідно до закону ( без доплат) і вилучення (викуп) для суспільних потреб (п.15 розділу Х «Перехідних положень» Земельного Кодексу України).

З державного акту на право власності на земельну ділянку виданий ОСОБА_4 вбачається, що успадкована земельна ділянка розміром 0.6178 га землі має цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Суд оцінюючи у сукупності викладені дійшов висновку, що немає правових підстав вважати, що між ОСОБА_2 і ОСОБА_5 відповідно до поданої розписки від 14.03.2007 року був укладений договір купівлі продажу земельної ділянки а тому в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Керуючись ст..10,58,59,60,61, 208-218, ЦПК України, і на підставі ст.. 125.126,132 ЗК України, п.15 Перехідних положень ЗК України, суд, -

вирішив:

Зобовязати ОСОБА_2, привести в належному стані земельну ділянку розміром 0.6178 га землі, що належить на праві власності ОСОБА_4 і розташована на території с/ради с. Магала, Новоселиць кого району, Чернівецької області.

Зобовязати ОСОБА_2, не чинити перешкоди у користуванні земельної ділянки розміром 0.6178 га землі, що належить на праві власності ОСОБА_4 і розташована на території с/ради с. Магала, Новоселиць кого району, Чернівецької області.

Відмовити в задоволені позовних вимог ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Чернівецької області через Новоселицкий районний суд в 10-денний строк з дня проголошення.

Суддя: