02.02.2015 Єдиний унікальний № 371/2264/14-ц
Провадження №2/371/17/15
27 січня 2015 року Миронівський районний суд Київської області
у складі: головуючого-судді Пархоменко В.М
при секретарі- Овчаренко В.С.
представника позивача - ОСОБА_1
відповідача- ОСОБА_5
представника відповідача- ОСОБА_6
представника Ємчиської сільської ради - Товмача В.В
представника реєстраційної служби Миронівського райуправління юстиції - Пархомук Л.І
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Миронівка цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, Ємчиської сільської ради Миронівського району, реєстраційної служби Миронівського районного управління юстиції про визнання недійсним рішення Ємчиської сільської ради, визнання свідоцтв про право власності на земельну ділянку недійсними, скасування їх державної реєстрації
У листопаді 2014року позивач звернулася до суду з названим позовом, у ході розгляду справи позовні вимоги уточнила, посилаючись на те, що вона є власником житлового будинку, який розташований по АДРЕСА_1 Миронівського району Київської області.
У 2004 році вона отримала державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,25га, на якій розташований житловий будинок з відповідними господарськими будівлями і спорудами.
На північний захід до її земельної ділянки за адресою : АДРЕСА_2 Миронівського району Київської області розташована садиба відповідача ОСОБА_5
Технічна документація із землеустрою на земельні ділянки ОСОБА_5 - земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,25га та земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,178га виготовлена ТОВ "Земприватцентр" та затверджена рішенням №165-20-У1 двадцятої сесії шостого скликання Ємчиської сільської ради Миронівського району Київської області.
Під час розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_5 до неї з вимогою усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою було встановлено, що ОСОБА_5, приватизовуючи свої земельні ділянки, приватизувала частину належної їй земельної ділянки, на якій розташовані житловий будинок, господарські будівлі і споруди.
Здійснена відповідачем приватизація є незаконною та порушує її право власності на нерухоме майно. Ємчиська сільська рада, приймаючи рішення №165-20-У1 від 05.04.2013року про затвердження технічної документації на земельні ділянки ОСОБА_5, порушила положення статті 12 ЗК України, так як замість передачі у власність відповідачеві земельних ділянок комунальної власності фактично передала їй частину приватизованої нею земельної ділянки.
Посилаючись на вказані обставини, просить визнати недійсним (уточнила позовну вимогу) вказане рішення, а також видані відповідачеві реєстраційною службою Миронівського райуправління юстиції свідоцтва про право власності на земельні ділянки та скасувати їх державну реєстрацію.
У судовому засіданні позивач ОСОБА_4 та її представник позовні вимоги підтримали, просять їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.
Відповідач ОСОБА_5 та її представник позов не визнали, просять у його задоволенні відмовити з тих підстав, що рішення сільської ради є законним і підстав для визнання його недійсним та скасування державної реєстрації земельних ділянок немає.
Представник Ємчиської сільської ради Товмач В.В також позов не визнав, пояснив, що рішення сільської ради є законним, прийняте на підставі технічної документації, розробленої землевпорядною організацією, земельна ділянка відведена відповідачеві відповідно до норм ЗК України.
Представник реєстраційної служби Миронівського районного управління юстиції Пархомук Л.І позов не визнала і пояснила, що не вбачає підстав для визнання недійсними свідоцтв про право власності на земельні ділянки та скасування їх державної реєстрації, оскільки подані в реєстраційну службу документи відповідають чинному законодавству.
Заслухавши пояснення сторін, вивчивши письмові матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Пунктом 10 частини 2 статті 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу шляхом визнання незаконним рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.
За змістом статті 78 ЗК України право власності на землю-це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками.
Згідно ст.116 ЗК України безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян.
Згідно зі ст.188 ЗК України громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідної міської (сільської,селищної) ради за місцем знаходження земельної ділянки. Рішення органу місцевого самоврядування приймається у місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів,що підтверджують розмір земельної ділянки.
Право власності та право користування земельною ділянкою виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Приступати до використання земельної ділянки до встановлення меж у натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації забороняється(ст.125 ЗК України).
Відповідно до ст.96 ЗК України землекористувачі зобов»язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів.
Згідно ст.107 ЗК України основою для відновлення меж є дані земельно-кадастрової документації, яка ведеться згідно із Інструкцією ведення державного земельного кадастру, затв.Держкомземом. У разі неможливості виявлення дійсних меж їх встановлення здійснюється за фактичним використанням земельної ділянки. Якщо фактичне використання ділянки неможливо встановити, то кожному виділяється однакова за розміром частина спірної ділянки
Згідно ч.2 ст.386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутись до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.
Судом установлено, що позивачеві ОСОБА_4 на праві приватної власності належить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 Миронівського району, розташований на земельній ділянці площею 0,25га, призначенням якої є обслуговування житлового будинку і господарських будівель. Вказане підтверджується копією державного акта на право приватної власності на землю (а.с7) та копією договору купівлі-продажу житлового будинку (а.с.8).
Рішенням тридцять четвертої сесії п"ятого скликання Ємчиської сільської ради Миронівського району Київської області від 17.09.2009року № 605-34-У "Щодо передачі земельної ділянки у власність гр.ОСОБА_5" надано дозвіл ОСОБА_5 на виготовлення технічної документації на право власності на земельну ділянку по АДРЕСА_2 Миронівського району Київської області для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд площею 0,25 га та 0,18 га для ведення особистого селянського господарства .

Як убачається з технічної документації із землеустрою ,виготовленої ТОВ "Земприватцентр" згідно заяви ОСОБА_5 на підставі зазначених рішень сесії Ємчиської сільської ради 28.09.2011року був складений акт про встановлення в натурі (на місцевості)меж земельної ділянки та відбулась передача на зберігання межових знаків землекористувачам за участю власників земельних ділянок ОСОБА_4 та ОСОБА_5, представників сільської ради, ТОВ "Земприватцентр". Вказаний акт підписаний позивачем та відповідачем, жодних претензій з їх боку щодо меж земельних ділянок не було, що вказує на те, що сторонами всі питання були узгоджені, узгоджені межі земельних ділянок, позивач та відповідач погоджувались із існуючими межами та розмірами земельних ділянок

У судовому засіданні позивач, відповідач та представник Ємчиської сільської ради підтвердили, що розміри їх земельних ділянок не змінилися, межа на якому місці була визначена, на тому і залишилась.

Згідно зі статтею 152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів.

Відповідно до ч.1 ст.155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси( ст.21 ЦК України).

Статтею 60 ЦПК України передбачений обов"язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Суд вважає, що позивач не надала доказів, що оспорюване нею рішення сільської ради порушує її законні права та інтереси.

При розгляді даної справи суд не бере до уваги висновок судової земельно-технічної експертизи №2570/14-41 від 08.14(а.с.14) та обставини, викладені у рішенні Миронівського районного суду від 08.10.2014року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, третя особа: Ємчиська сільська рада про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, оскільки вказана експертиза призначена і проведена в рамках іншої цивільної справи та інших позовних вимог між цими ж сторонами, рішення по якій не набрало законної сили, а тому відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України не є тими обставинами, що не підлягають доказуванню.

Підставами для визнання недійсним акта державного чи іншого органу є невідповідність його вимогам чинного законодавства або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов'язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв'язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів громадянина - позивача у справі.

З урахуванням наведеного суд прийшов до висновку, що рішення 34 сесії п"ятого скликання Ємчиської сільської ради Миронівського району Київської області № 605-34-У від 17.09.2009 року про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність є законним та не підлягає скасуванню, оскільки не порушує законних прав та інтересів позивача.

Суд також не вбачає підстав для визнання недійсними свідоцтв про право власності на земельні ділянки та скасування їх державної реєстрації на ім"я ОСОБА_5, оскільки вони відповідають чинному законодавству і не порушують права та свободи позивача.

На підставі ст.ст.16,21 ,386 ЦК України, ст.ст.96,107,116,188,152,155 ЗК України,

Керуючись ст.ст.8,10,11,60,209,212-215,218 ЦПК України,суд

Вирішив:

позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5, Ємчиської сільської ради Миронівського району, реєстраційної служби Миронівського районного управління юстиції про визнання недійсним рішення Ємчиської сільської ради, визнання свідоцтв про право власності на земельну ділянку недійсними, скасування їх державної реєстрації залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку в Апеляційний суд Київської області через Миронівський районний суд в 10-денний строк з дня його проголошення .

Рішення суду в повному обсязі виготовлено 02.02.2015року

Суддя підпис В.М.Пархоменко

Згідно з оригіналом

Суддя В.М.Пархоменко