Номер провадження: 22-ц/785/8177/15
Головуючий у першій інстанції Котов В. Г.
Доповідач Сидоренко І. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.11.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі: головуючого судді - Сидоренко І.П., суддів - Погорєлової С.О., Цюри Т.В., при секретарі - Колмакові В.І, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Южного міського суду Одеської області від 19 серпня 2015року по справі за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту , -

встановила:

19 березня 2015року представник ПАТ «УкрСиббанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позову представник позивача послався на те, що 13 грудня 2007р. між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (зараз ПАТ «УкрСиббанк») та ОСОБА_2 було укладено договір про надання споживчого кредиту за №0, відповідно до умов якого банк надав ОСОБА_2 кредит в сумі 25000 доларів США, а ОСОБА_2 зобов'язався повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 13 грудня 2017р. та сплачувати протягом 30 календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, проценти за користування кредитом у розмірі 13,4 % річних.

З метою забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_2 за кредитним договором, 13 грудня 2007р. між банком та ОСОБА_3 було укладено Договір поруки №165386, яким встановлена солідарна відповідальність позичальника та поручителя.

У зв'язку з неналежним виконанням ОСОБА_2 своїх зобов'язань перед банком, станом на 02 березня 2015р. утворилась заборгованість у розмірі 14753,15 доларів США, що за курсом НБУ станом на 02.03.2015р. становить 409593грн. 47коп., з яких:

- кредитна заборгованість в розмірі 14091,34 доларів США, що за курсом НБУ на 02.03.2015р. становить 391219,56грн.;

- заборгованість по процентам в розмірі 46,30 доларів США, що за курсом НБУ на 02.03.2015р. становить 1 285,43грн.;

- пеня за прострочення сплати по кредиту в розмірі 489,01 доларів США, що за курсом НБУ на 02.03.2015р. становить 13 576,44грн.;

- пеня за прострочення сплати по процентам в розмірі 126,50 доларів США, що за курсом НБУ на 02.03.2015р. становить 3 512,02грн.

На підставі вищевикладеного позивач просив суд стягнути на свою користь солідарно з відповідачів суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 14753,15 доларів США, що за курсом НБУ станом на 02 березня 2015р. становить 409593,47грн. та витрати по сплаті судового збору (а.с.1-3).

Рішенням суду від 19 серпня 2015року позовні вимоги банку задоволені в повному обсязі. Судом стягнуто солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 14753 долара США 15 центів, що за курсом НБУ становить 409593грн.47коп., та в рівних частках витрати по сплаті судового збору в розмірі 3654грн. (а.с.96-99).

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні вимог банку у повному обсязі, при цьому апелянт посилається на те, що судом першої інстанції порушені норми матеріального та процесуального права, так як суд не повно з'ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам, судом не з'ясовано обставини по справі стосовного факту чи було застосовано кредитором право на повернення кредиту достроково (а.с.118-119).

Колегія суддів, заслухав суддю-доповідача, сторони по справі, вивчивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд 1 інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Згідно ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Задовольняючи позов банку, суд першої інстанції виходив з того, що кредитний договір та договір поруки укладені у відповідності до вимог діючого законодавства, відповідачі допустили порушення умов договору і свої зобов'язання за договором не виконують, що призвело до утворення заборгованості по кредиту.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду, оскільки вони відповідають обставинам справи, зібраним доказам, яким суд дав належну оцінку та нормам ЦК України.

Судом першої інстанції були встановлені факти і відповідні їм правовідносини, які виникли між сторонами.

13 грудня 2007р. між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», який у зв'язку зі зміною найменування юридичної особи згідно з вимогами Закону України «Про акціонерні товариства» на даний час має назву Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», та ОСОБА_2 було укладено договір про надання споживчого кредиту №0, відповідно до умов якого позивач надав ОСОБА_2 кредит (грошові кошти) в іноземній валюті в сумі 25000 доларів США, а ОСОБА_2 зобов'язався повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 13 грудня 2017р. За використання кредитних коштів у межах установленого строку кредитування процентна ставка встановлена в розмірі 13,4% річних. По закінченню 30 календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту та кожного наступного місяця кредитування, процентна ставка підлягає перегляду відповідно до умов п.10.2 даного договору. Зазначений договір сторони підписали (а.с.6-15).

Відповідно до п. 5.5. кредитного договору, у випадку не сплати позичальником чергового ануїтетного платежу в установлений цим договором день сплати ануїтетного платежу більше ніж на один місяць, та/або порушення інших умов договору та/або у випадку порушення позичальником та/або заставодавцем та/або поручителем та/або гарантом умов укладеного з банком договору щодо надання забезпечення виконання зобов'язань. Позичальника за цим договором, банк має право вимагати дострокового повернення кредиту та нарахованих процентів у порядку встановленому розділом 12 цього договору.

Відповідно до п. 8.1 кредитного договору, у випадку порушення зобов'язання позичальником в частині не сплати чергового ануїтетного платежу в установлений день сплати такого платежу чи сплати у розмірі меншому ніж передбачено цим договором:

- на прострочену суму основного боргу Банк нараховує підвищені проценти, в розмірі діючої процентної ставки на момент виникнення такої простроченої суми основного боргу збільшеної на 9,5%. Нарахування підвищеної процентної ставки на прострочену суму основного боргу починається з дня виникнення простроченої суми основного боргу - (дня сплати ануїтетного платежу);

- на суму прострочених процентів, Банк може нарахувати пеню, починаючи з 32 календарного дня, якщо рахувати з дати виникнення прострочених процентів. Пеня нараховується в наступному порядку, а саме:

- в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу, якщо такої заборгованості виражена у гривні;

- в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу, сума якого розраховується за офіційним обмінним курсом НБУ гривні до валюти заборгованості станом на дату нарахування такої пені, якщо сума такої заборгованості виражена в іноземній валюті;

- пеня нараховується за кожен день прострочення, включаючи день погашення заборгованості, і розраховується за методом «факт/360» (метод «факт/360» передбачає, що розрахунку використовується фактична кількість днів у місяці, але умовно в році 360 днів), але в будь-якому випадку такий розмір пені не може перевищувати розмір, встановлений чинним законодавством України на момент її нарахування.

Позичальник повинен сплатити пеню за цим договором за першою вимогою Банку.

Відповідно до п. 8.3 кредитного договору, Відповідно до вимог ст.. 611 ЦК України при порушенні позичальником вимог п.п.2.3., 4.9, 5.3., 5.5., 5.6., 5.8., 5.10., 8.4., 10.2., 10.14. цього договору банк набуває право вимоги дострокового повернення кредиту та нарахованих процентів у порядку встановленому розділом 12 цього договору.

На забезпечення виконання кредитного договору, 13 грудня 2007р. між банком та ОСОБА_3 було укладено договір поруки. Зазначеним договором була встановлена солідарна відповідальність боржника і поручителя перед кредитором, що відповідає вимогам ч.2 ст. 554 ЦК України (а.с.16-17).

Банком умови кредитного договору були виконані належним чином і ОСОБА_2 отримав кредитні кошти в сумі 25000доларів США .

Відповідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Судом було встановлено, що ОСОБА_2 не були виконані належним чином умови кредитного договору по поверненню кредитних грошових коштів, внаслідок чого перед банком за договором кредитування у нього виникла заборгованість по кредиту станом на 02 березня 2015р. у розмірі 14753,15 доларів США, що за курсом НБУ станом на 02.03.2015р. становить 409593,47грн., з яких:

- кредитна заборгованість в розмірі 14091,34 доларів США, що за курсом НБУ на 02.03.2015р. становить 391219,56 грн.;

- заборгованість по процентам в розмірі 46,30 доларів США, що за курсом НБУ на 02.03.2015р. становить 1 285,43 грн.;

- пеня за прострочення сплати по кредиту в розмірі 489,01 доларів США, що за курсом НБУ на 02.03.2015р. становить 13 576,44 грн.;

- пеня за прострочення сплати по процентам в розмірі 126,50 доларів США, що за курсом НБУ на 02.03.2015р. становить 3 512,02 грн.

З матеріалів справи вбачається, що 29 серпня 2014р. банк направляв на ім'я відповідачів листи-вимогу про погашення заборгованості за кредитом (а.с.45-46,47-48).

Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.525 ЦПК України, одностороння відмова від виконання договірного зобов'язання не допускається.

Згідно з ч. 1 ст. 553, ч. 1 ст. 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

За змістом указаних норм матеріального права поручитель хоча й пов'язаний із боржником певними зобов'язальними відносинами, є самостійним суб'єктом у відносинах із кредитором. Поручитель, зокрема, має право висувати заперечення проти кредитора і в тому разі, коли боржник від них відмовився або визнав свій борг (ч. 2 ст. 555 цього Кодексу).

Порука є спеціальним додатковим заходом майнового характеру, спрямованим на забезпечення виконання основного зобов'язання.

Підставою для поруки є договір, що встановлює зобов'язальні правовідносини між особою, яка забезпечує виконання зобов'язання боржника, та кредитором боржника.

Обсяг зобов'язань поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов'язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель.

Згідно із ч. 1 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників, так і від будь-кого з них окремо. Правові наслідки порушення зобов'язання, забезпеченого порукою, передбачені ст. 554 ЦК України

На підставі викладеного, оцінюючі зібрані по справі докази в їх сукупності, виходячи із встановленого в судовому засіданні факту неналежного виконання ОСОБА_2 кредитних зобов'язань та з боку ОСОБА_3 умов договору поруки, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що пред'явлені позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець (кредитор) має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів.

Відповідно до ч. 1 ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки, тощо.

З матеріалів справи вбачається, що банк скористався правом, передбаченим п.5.10 та п.п.12.1,12.2 кредитного договору та направив на адресу як позичальника, так і поручителя, вимоги про дострокове повернення кредиту, які відповідачі не виконали протягом 31 календарного дня з дати одержання вказаної вимоги, то термін повернення кредиту та сплати за кредит вважаються такими, що настали на 32 календарний день, рахуючи з дати одержання позичальником вказаної вимоги банку, а у випадку неотримання повідомлення банку - на 41 календарний день з дати відправлення позичальнику повідомлення банку про дострокове повернення кредиту від банку.

Таким чином, колегія суддів вважає, що відповідач ОСОБА_2 не виконав взяті на себе зобов'язання, передбачені кредитним договором, не виконав вимогу банку про повернення кредиту та інших платежів: відсотків за користування кредитом, пені, тому суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення вимог позивача.

Доводи апеляційної інстанції не спростовують висновків суду першої інстанції.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, а доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 303,304, 307, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Южного міського суду Одеської області від 19 серпня 2015року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення.

Касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвали апеляційного суду шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: І.П.Сидоренко

Судді: Т.В.Цюра

С.О.Погорєлова