Справа № 342/11/15-ц
Провадження № 2/342/82/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2015 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Ничик Г.І.,

секретаря судового засідання Петруняк Н.А.,

з участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Городенка справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про втрату права користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2, в якому просить постановити рішення, яким визнати відповідача таким, що втратив право на користування житловим будинком, що знаходиться по АДРЕСА_2. Позовні вимоги мотивовані тим, що житловий будинок, розташований по АДРЕСА_2, належить позивачу на праві приватної власності, що підтверджується свідоцтвом про право власності від 21.07.2008 року та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 29471246 від 13.11.2014 р. Відповідач є сином позивача, зареєстрований у належному позивачеві житловому будинку, хоча з 2009 р. не проживає в ньому, фактично з часу одруження проживає в м. Івано-Франківськ. Відповідач взагалі не приймає участі у витратах по утриманню житлового господарства. В даний час позивач є пенсіонером, його житловий будинок має доволі велику житлову площу, після підняття цін на оплату газу та електричної енергії у позивача виникла потреба в оформленні субсидії. Однак, через те, що відповідач зареєстрований в його будинку, позивачу при визначенні субсидії будуть враховані доходи відповідача. Відповідач у добровільному порядку знатися з реєстраційного обліку не бажає, що порушує права позивача та його законні інтереси, як власника житлового будинку. Покликаючись на ст. 41 Конституції України, ст.ст. 9,71, 72, 150, 156 ЖК України, ст.ст. 386, 391, 405 ЦК України, п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», просить позов задовольнити.

В судовому засіданні позивач позов підтримав з наведених в ньому підстав. Суду пояснив, що відповідач протягом останніх шести років не проживає в житловому будинку позивача в АДРЕСА_2, хоча зареєстрований в цьому будинку. Позивач пенсіонер, тому звернувся для отримання субсидії по оплаті за газ, електроенергію. У зв'язку з тим, що відповідач зареєстрований в будинку, він є особою, доходи якої враховуються при призначенні субсидій. Відповідач не приймає участі у витратах на утримання будинку, не бажає надавати інформацію про свої доходи, без поважних причин відсутній тривалий час за місцем реєстрації, між позивачем та відповідачем не укладались домовленості щодо користування житловим будинком.

Відповідач в судове засідання не з'явився. Подав до суду заяву про розгляд справи в його відсутності, позовні вимоги визнає.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступного.

Відповідно до Свідоцтва на право власності на нерухоме майно серії САВ № 317714 від 21.07.2008 р., виданого виконавчим комітетом Городенківської міської ради, будинок за адресою: АДРЕСА_2 належить на праві приватної власності ОСОБА_1 на підставі рішення № 142 від 23.04.2008 р.

Витягом № 19698624 про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданим 29 липня 2008 року обласним комунальним підприємством «Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації», стверджено, що право власності на житловий будинок за адресою АДРЕСА_2 зареєстроване за ОСОБА_1 (номер запису: 3114 в книзі: 28). Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності індексний № 29471246, сформованим 13.11.2014 р., також стверджується, що ОСОБА_1 є власником житлового будинку за адресою АДРЕСА_2, реєстраційний номер об'єкта 16.

Згідно з Технічним паспортом на будинок, що складений 18 лютого 2008 р., житловий будинок побудований в 2007 р., власником будинку є ОСОБА_1.

З будинкової книги № 130 для прописки (реєстрації) громадян, які проживають у будинку АДРЕСА_2 встановлено, що відповідач ОСОБА_2 зареєстрований в згаданому житловому будинку.

Згідно з ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому, у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно, тимчасово. Ст. 310 згаданого кодексу визначено, що фізична особа має право на місце проживання.

В судому засіданні встановлено, що відповідач з 2009 року не проживає в будинку по АДРЕСА_2, хоча зареєстрований в ньому. Факт непроживання відповідача в будинку позивача підтверджують: зазначена в позовній заяві адреса фактичного проживання відповідача - АДРЕСА_1, та ця ж адреса, вказана в поданій відповідачем до суду заяві про розгляд справи в його відсутності.

Ст. 150 ЖК України передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок, користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Згідно з ч. 4 статті 156 ЖК України - до членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Про те, що витрати по сплаті комунальних платежів по утриманню житлового будинку за адресою АДРЕСА_2 несе позивач ОСОБА_1, свідчать додані до матеріалів справи квитанції про оплату електроенергії та газу.

Те, що відповідач ОСОБА_2, син позивача, фактично не проживаючи в будинку є зареєстрованим в ньому, перешкоджає позивачу належно реалізовувати свої права власника об'єкта нерухомості.

Тому при вищенаведених доказах і обставинах справи суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 втратив право користування житловим приміщенням, розташованим в АДРЕСА_2, власником якого є позивач ОСОБА_1

На підставі ст.ст. 29, ст. 310, ч.2 ст. 405 ЦК України, ст. ст. 64,72,150, 156 Житлового кодексу України, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що втратив право на користування житловим будинком, що знаходиться по АДРЕСА_2.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Городенківський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Ничик Г.І.