РІШЕННЯ

Іменем України

Справа № 285/1699/15-ц

провадження 2/0285/753/15

26.05.2015 року м. Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області

в складі : головуюча - суддя Заполовська Тетяна Григорівна

з участю секретаря Сарган О.А.

сторони по справі: позивач - ОСОБА_1, відповідач - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Новоград-Волинський цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить встановити факт, що вона постійно проживала однією сім'єю разом з ОСОБА_3, померлою ІНФОРМАЦІЯ_5 на день відкриття спадщини.

Свої вимоги обгрунтовує тим, що сестра на протязі останніх півтора року хворіла, не могла себе обслуговувати і тому прожива у неї в квартирі АДРЕСА_1, хоча місцем реєстрації померлої була квартира АДРЕСА_2. Поховала її за власний рахунок. Після смерті сестри відкрилась спадщина на майно, а саме на 1/3 частину квартири АДРЕСА_2. Покійна на ім'я сестри склала заповіт, однак ОСОБА_1 не зверталась до нотаріуса в шестимісячний термін із заявою про прийняття спадщини. Встановлення вказаного факту має для неї юридичне значення, оскільки обумовлює для неї можливість прийняття спадщини після смерті сестри. Аналогічна заява в окремому провадженні залишена ухвалою суду без розгляду, оскільки ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечив проти задоволення заяви. З метою захисту своїх спадкових прав змушена звернутись до суду з позовною заявою.

В судовому засіданні позивач наполягала на задоволенні позовних вимог.

Відповідач в судовому засіданні заперечив проти задоволення позову. Пояснив, що хвора матір лише останні два тижні перед смертю жила у сестри ОСОБА_1. А сам він близько п'яти років, включаючи і на момент смерті матері, фактично проживав у цивільної дружини по АДРЕСА_7.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_4, сусідка, пояснила, що ОСОБА_3 останній рік дуже хворіла, останнім часом лежала, за нею доглядала сестра ОСОБА_1 у себе вдома.

Свідок ОСОБА_5, сусідка позивача, повідомила, що знала сестер ОСОБА_1 та ОСОБА_3. ОСОБА_3 була онкохвора, худа, висохла, не могла себе самостійно обслуговувати. Останній рік жила у сестри ОСОБА_1, оскільки вдома АДРЕСА_2 не було ремонту та комфортних умов для проживання.

ОСОБА_7, допитана в судовому засіданні в якості свідка, поянила, що знала сестер з дитинства, оскільки з ОСОБА_1 проживає через стінку. І ОСОБА_3, і її діти ОСОБА_9 та ОСОБА_2 жили у тітки ОСОБА_1, оскільки вдома не було ремонту. ОСОБА_1 доглядала ОСОБА_3 вдома, сама її хоронила, ще хоронила і сина ОСОБА_3 ОСОБА_9.

Свідок ОСОБА_8 повідомила, що вона дружила з сестрами і знала їх з малих років. ОСОБА_3 була онкохвора, не могла вільно рухатись, тому ОСОБА_1 за нею доглядала у себе вдома.

Заслухавши пояснення учасників судового засідання, судом зроблені наступні висновки.

З свідоцтва про смерть вбачається що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 смерть зареєстровано міським ВРАЦС Новоград-Волинського МУЮ в Житомирській області (а.с. 5).

Як видно з свідоцтва про право власності на житло, квартира АДРЕСА_2 належить на праві часткової власності гр. ОСОБА_3 та членам сім"ї ОСОБА_2, ОСОБА_9 (а.с.6).

За життя ОСОБА_3 склала заповіт на ім"я ОСОБА_1, що стверджується копією заповіту (а.с.9).

Відповідно до довідки ОП "Житлосервіс" від 2014 р. на момент смерті ОСОБА_3 проживали та були прописані: ОСОБА_2, 1971 р.н., ОСОБА_9, 1978 р.н., який нині є покійним ( а.с. 10).

В акті обстеження від 26.12.2014 року зафіксовано, що з 2004 року в квартирі АДРЕСА_1 разом з сім"єю ОСОБА_1 (позивача) проживала її рідна сестра ОСОБА_3 (а.с. 11).

Також вказані факти підтвердилися і показаннями свідків, допитаних в судовому засіданні, які також узгоджувалися і з поясненнями позивача та і поясненнями відповідача.

На підставі наведеного, суд вважає доведеним факт постійного проживання однією сім"єю позивача ОСОБА_1 зі спадкодавцем ОСОБА_3 на момент смерті, тобто на час відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину. Спадщину, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України він не заявив про відмову від неї.

Згідно зі ст. 256 ЦПК України справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, розглядаються в судовому порядку, коли чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення, а також при неможливості одержання заінтересованими особами відповідних документів або відновлення загублених чи знищених документів, що посвідчують ці факти.

Оскільки зазначений юридичний факт породжує правові наслідки і від цього залежить виникнення майнових прав у позивача, а встановити зазначені факти іншим шляхом неможливо, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Судові витрати, відповідно до ст. 88 ЦПК України, стягнути з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст.1258,1268 ЦК України, ст.ст. 256, 259 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Встановити факт постійного проживання однією сім"єю ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 в м. Новоград-Волинський, на день її смерті, тобто на час відкриття спадщини.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 243,60 грн. судових витрат по сплаті судового збору.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення або з дня отримання його копії.

Головуюча Т.Г. Заполовська