Справа №2-5865/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2015 року Солом'янський районний суд м. Києва

у складі : головуючого судді - Оксюти Т.Г.

при секретарі - Горупа В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Києві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В :

У липні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів.

Посилається на те, що 09.04.2008 року між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання споживчого кредиту №0, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кошти у розмірі 100000 доларів США 00 центів, зі сплатою 14% річних, строком до 09.04.2018 року.

Для забезпечення виконання зобов'язань по погашенню заборгованості за кредитом, сплаті процентів за користування кредитом, пені за несвоєчасну сплату процентів і несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом 09.04.2008 року між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 був укладений договір поруки №195865 від 09.04.2008 року.

Відповідальність ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є солідарною.

Зазначає, що ПАТ «УкрСиббанк» повністю виконав свої зобов'язання перед ОСОБА_1 за договором про надання споживчого кредиту №0 від 09.04.2008 року.

Відповідач ОСОБА_1 не здійснює платежів в рахунок погашення суми кредиту та нарахованих процентів, чим порушує прийняті на себе договірні зобов'язання.

Таким чином, загальна заборгованість ОСОБА_1 за договором про надання споживчого кредиту №0 станом на 08.07.2015 року становить 49503,02 доларів США та пеня в сумі 86156,83 грн.

У зв'язку з тим, що відповідальність відповідачів є солідарною просив позов задовольнити.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, подав через канцелярію суду заяву про відкладення розгляду справи, у зв'язку із зайнятістю свого адвоката, на що слід зазначити наступне.

Відповідно до приписів вимог ст. ст. 27, 28, 29, 30 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Тобто, вказані принципи щодо обов'язковості доведення тих чи інших обставин є обов'язковими при з'ясуванні обставин справи по суті.

На підставі викладеного, суд вважає неявку відповідача ОСОБА_1 неповажною, оскільки з вищевказаної заяви вбачається, що він особисто подав її через канцелярію суду в день судового засідання 28.10.2015 року, при цьому не надавши доказів зайнятості свого адвоката.

Крім того, в ході розгляду справи відповідач ОСОБА_1 та його представник висловили свою думку щодо заявлених позовних вимог та визнали їх частково, зазначаючи, що розрахунок наданий позивачем є значно завищеним.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилась, про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву в якій підтримала думку ОСОБА_1 та просила справу розглядати без її участі.

З урахуванням викладеного, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Вислухавши думку представника позивача, врахувавши пояснення відповідача ОСОБА_1 та його представника, заяву відповідача ОСОБА_2, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що 09.04.2008 року між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання споживчого кредиту №0, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кошти у розмірі 100000 доларів США 00 центів, зі сплатою 14% річних, строком до 09.04.2018 року.

Погашення кредиту повинно відбуватися щомісячно, не пізніше визначеного числа кожного календарного місяця протягом всього строку дії договору. Погашення нарахованих процентів згідно з п. 1.3.4 кредитного договору відбувається з 01 по 10 число кожного місяця наступного за тим, за які були нараховані відсотки.

Додатковою угодою №1 від 05.05.2010 року до договору про надання споживчого кредиту №0 від 23.08.2007 року сторони домовились про перенесення щомісячного строку сплати процентів, так погашення нарахованих процентів відбувається з 01 по 25 число кожного місяця, наступного за тим, за які були нараховані проценти.

Для забезпечення виконання зобов'язань по погашенню заборгованості за кредитом, сплаті процентів за користування кредитом, пені за несвоєчасну сплату процентів і несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом 09.04.2008 року між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 був укладений договір поруки №195865 від 09.04.2008 року.

Відповідальність ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є солідарною.

Встановлено, що позивач повністю виконав свої зобов'язання перед ОСОБА_1 за договором про надання споживчого кредиту №0 від 09.04.2008 року.

Однак, взяті на себе зобов'язання по погашенню кредиту та сплаті відсотків за користування кредитними коштами в передбачені кредитним договором строки в односторонньому порядку ОСОБА_1 виконувати відмовляється.

Згідно п.п. 4.1 цього ж договору, за порушення відповідачем термінів погашення будь-яких грошових зобов'язань, передбачених кредитним договором, зокрема, термінів повернення кредиту (всієї суми або його частини) та/або термінів сплати процентів та/або комісій, позивач має право вимагати від відповідача додатково сплатити позивачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу, сума якого (еквіваленту) розраховується за офіційним обмінним курсом НБУ гривні до валюти заборгованості станом на дату нарахування такої пені.

Відповідачам, як солідарним боржникам, 25.02.2015 року були направлені вимоги про погашення простроченої заборгованості, що підтверджується повідомлення про вручення поштового відправлення.

Проте, вказані вимоги були залишені відповідачами без уваги.

Таким чином, загальна заборгованість ОСОБА_1 за договором про надання споживчого кредиту №0 станом на 08.07.2015 року становить 49503,02 доларів США та пеня в сумі 86156,83 грн.

Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Позивач виконав взяті на себе зобов'язання в повному обсязі, а відповідач ОСОБА_1 всупереч умовам кредитного договору, не здійснює платежів для погашення суми заборгованості по кредиту та нарахованим процентам, чим порушує взяті на себе договірні зобов'язання.

Згідно зі ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.

Судом встановлено, що кредитний договір сторонами укладено у письмовій формі, зазначено його розмір та умови надання кредиту.

Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Сплата заборгованості по відсотках, пені за несвоєчасне повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом обумовлена договором і підлягає стягненню, оскільки відповідач своєчасно не погасив суму кредиту та відсотки за користування кредитом.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідач ОСОБА_1 не сплативши у вказаний в договорі строк кредит, порушив вимоги ст. 530 ЦК України відповідно до якої, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), тобто згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно п. 1.4 договору поруки №195865 від 09.04.2008 року, ОСОБА_2 несе солідарну відповідальність з ОСОБА_1 перед позивачем за виконання останнім умов кредитного договору усім належним їй майном та грошовими коштами.

Згідно ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу.

Згідно ч. 4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, виходячи із вищенаведеного, суд вважає, що ОСОБА_1 порушив умови договору споживчого кредиту №0 станом на 08.07.2015 року, а тому з нього та ОСОБА_2, як солідарних боржників, слід стягнути на користь позивача заборгованість в сумі 49503,02 доларів США та пеню в сумі 86156,83 грн.

Що стосується посилань відповідача ОСОБА_1 та його представника відносно того, що розрахунок заборгованості є необґрунтованим, то суд не приймає їх до уваги з огляду на наступне.

Згідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначенні законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Враховуючи те, що 09.04.2008 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 та ОСОБА_2 були укладені кредитний договір та договір поруки, суд приходить до висновку, що вони дійшли згоди щодо істотних умов договору та взяли на себе зобов'язання щодо виконання даних договорів.

Підписанням вказаних договір позичальник ОСОБА_1 та поручитель ОСОБА_2 свідчили, що вони до підписання цих договорів ознайомились з усіма умовами, на яких АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк» здійснює кредитування фізичних осіб, та свідомо обрали умови кредитування, викладені в цих договорах.

Таким чином вищевказані посилання представника відповідачів є надуманими та необґрунтованими.

Також, суд не приймає до уваги заперечення відповідача ОСОБА_1 та його представника в частині застосування строку позовної давності, оскільки з розрахунку наданого позивачем вбачається, що ОСОБА_1 був здійснений останній платіж в рахунок погашення кредиту у січні 2015 року, у зв'язку з чим строк позовної давності позивачем не пропущений.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Стаття 88 ЦПК України не передбачає солідарного стягнення судових витрат.

Оскільки даних спір вирішено на користь позивача, позов задоволено, суд приходить до висновку, що судові витрати, понесені позивачем, повинні бути відшкодовані відповідачами в рівних частинах, а саме стягненню підлягає сума судового збору 1827,00 грн. з кожного.

Керуючись статтями 509, 525, 526, 530, 551, 554, 625, 651, 1054, 1055 ЦК України, статтями 3, 4, 10, 11, 57-60, 88, 169, 209, 212-215, 218, 223, 226 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», , місцезнаходження якого за адресою: м. Харків, пр. Московський, 60 заборгованість за договором про надання споживчого кредиту №0 від 09.04.2008 року в сумі 49503,02 доларів США та пеню в сумі 86156,83 грн.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», , місцезнаходження якого за адресою: м. Харків, пр. Московський, 60 витрати по сплаті судового збору в сумі 1827,00 грн. з кожного.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Солом'янський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя