Справа №423/431/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2015 року Попаснянський районний суд Луганської області

в складі: головуючого судді Закопайло В.А.

при секретарі Кузьменко Ю.О.

за участю прокурора Неустроєвої В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Попасна цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, -

встановив:

Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого мають спільну дитину - дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка після розірвання шлюбу залишилася постійно мешкати разом з позивачем та знаходиться на його утриманні.

Посилаючись на вищезазначені обставини, а також на те, що відповідачка після розірвання шлюбу протягом тривалого часу ніяких стосунків із дитиною не підтримує, її долею не цікавиться, не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, ухиляється від виконання своїх обов'язків щодо виховання та матеріального утримання своєї малолітньої дитини, позивач в поданій заяві просить суд позбавити відповідачку батьківських прав по відношенню до малолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, а також стягнути з відповідачки на його користь аліменти на утримання малолітньої дочки у розмірі 1/4 частки всіх видів доходів, починаючи з дня подачі заяви та до досягнення дитиною повноліття. Справу просив розглянути без його участі.

Відповідач згідно наданої письмової заяви позов визнав в повному обсязі, справу просив розглянути бей його участі.

Представник третьої особи на боці позивача, який не заявляє самостійних вимог, - органу опіки та піклування Попаснянської районної військово-цивільної адміністрації - позовні вимоги визнав обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Справу просив розглянути без його участі.

Суд, вислухавши думку прокурора, який вважає задоволення позову доцільним та в інтересах малолітньої дитини, дослідивши письмові матеріали справи, вважає необхідним позов задовольнити в повному обсязі з наступних підстав.

Так, згідно ст.10 п.3 та ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно вимог ст.150 СК України на батьків покладені обов'язки щодо виховання та розвитку своїх неповнолітніх дітей, а саме - виховання дитини, піклування про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, поважання дитини. При цьому передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до ст.164 ч.1 СК України «мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Також, відповідно до п.16 Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Із наданих позивачем письмових доказів (а.с.5-19) судом встановлено, що сторони дійсно перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого мають спільну дитину - дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка після розірвання шлюбу залишилася постійно мешкати разом з позивачем та знаходиться на його утриманні. При цьому відповідачка після розірвання шлюбу дійсно протягом тривалого часу ніяких стосунків із дочкою не підтримує, її долею не цікавиться, не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, ухиляється від виконання своїх обов'язків щодо виховання та матеріального утримання своєї малолітньої дитини. Крім того, судом встановлено, що відповідачка протягом тривалого часу веде аморальний спосіб життя, за місцем свого мешкання характеризується незадовільно, зловживає спиртними напоями.

Також судом враховуються й висновки Ради опіки та піклування Попаснянської районної військово-цивільної адміністрації (а.с.26), згідно яких позбавлення відповідачки батьківських прав відносно малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, є доцільним та таким, що в повному обсязі відповідає правам та законним інтересам малолітньої дитини.

Вирішуючи таким чином позовні вимоги в частині позбавлення батьківських прав судом враховується, що згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. А відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів судом враховується стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів та наявність у нього інших утриманців, а також інші обставини, що мають істотне значення.

При цьому судом враховується, що відповідачка не працює, хронічними хворобами не страждає, інших утриманців не має.

Враховуючи вищенаведене суд вважає, що при таких обставинах позов підлягає задоволенню в повному обсязі, так як судом встановлено, що відповідачка дійсно навмисно ухиляється від виконання покладених на неї батьківських обов'язків щодо виховання своїх дітей, забезпечення їх навчання, фізичного і духовного розвитку та необхідного медичного догляду та лікування дітей, що на думку суду негативно впливає на їх фізичний розвиток та ставить під загрозу їх майбутнє здоров'я та життя.

Вирішуючи позов таким чином суд вважає необхідним стягнути з відповідачки на користь держави судовий збір у розмірі 243 грн.60 коп.

На підставі викладеного, ст.ст.150,164-166,180-184,191 СК України, Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», керуючись ст.ст.10,60,212-215,292,294 ЦПК України, суд -

Вирішив:

Позов задовольнити в повному обсязі.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянку України, позбавити батьківських прав відносно малолітньої дитини - дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_2, не працюючої, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частки всіх видів доходів щомісяця, але не менш 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 20 травня 2015 року та до досягнення дочкою повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 243 грн.60 коп.

Копію рішення надіслати на адресу сторін для повідомлення.

Після набрання рішенням чинності копію рішення направити на адресу відділу ДРАГС Попаснянського районного управління юстиції для повідомлення.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення або з дня отримання копії рішення до судової палати з цивільних справ апеляційного суду Луганської області через Попаснянський райсуд.

Суддя: