Справа № 367/1181/15ц Головуючий у І інстанції Чернов Д.Є.
Провадження № 22-ц/780/3560/15 Доповідач у 2 інстанції Матвієнко Ю. О.
Категорія 26 23.07.2015
УХВАЛА

Іменем України

23 липня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого - судді : Матвієнко Ю.О.,

суддів Мельника Я.С., Журби С.О.,

при секретарі Петленко І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 15 квітня 2015 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИЛА:

В лютому 2015 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 22 травня 2006 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 було укладено договір, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит в розмірі 2133,12 грн. зі сплатою 12,37% річних на місяць, розрахованих від суми залишку непогашеної заборгованості, строком до 22 травня 2008 року, а відповідач зобов»язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування ним в строки та в порядку, встановлені кредитним договором.

Банк свої обов»язки за договором виконав повністю, натомість відповідач ОСОБА_2 зобов»язання по поверненню кредиту та сплаті процентів в строк, передбачений договором, належним чином не виконував, внаслідок чого за договором утворилася заборгованість по відсоткам, розмір якої станом на 09.12.2014 року становить 13 871,28 грн.

Враховуючи викладене, позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість по відсоткам за договором в розмірі 13 871 грн. 28 коп. та понесені по справі судові витрати.

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 15 квітня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк», посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити по справі нове рішення, яким задовольнити його позов про стягнення заборгованості в повному обсязі.

Заслухавши доповідь доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 22 травня 2006 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 було укладено договір, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит в розмірі 2133,12 грн. зі сплатою 12,37% річних на місяць, розрахованих від суми залишку непогашеної заборгованості, строком до 22 травня 2008 року, а відповідач зобов»язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування ним в строки та в порядку, встановлені кредитним договором.

Банк свої обов»язки за договором виконав повністю, натомість відповідач ОСОБА_2 зобов»язання по поверненню кредиту та сплаті процентів в строк, передбачений договором, належним чином не виконував, внаслідок чого за договором утворилася заборгованість по відсоткам, розмір якої станом на 09.12.2014 року становить 13 871,28 грн.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Враховуючи те, що ОСОБА_2 умови договору в частині повернення кредиту та сплати відсотків за користування ним порушив, що підтверджується наявними в справі доказами, обґрунтованим є висновок суду першої інстанції про порушення ним прав та інтересів позивача.

Разом з тим, відмова суду у задоволенні позову є законною та обґрунтованою і колегія суддів погоджується з нею, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

З матеріалів справи вбачається, що договір між сторонами було укладено 22 травня 2006 року на строк до 22 травня 2008 року включно, і саме з цієї дати почався перебіг трирічного строку, протягом якого позивач міг звернутися до суду з вимогою до відповідача про стягнення з нього заборгованості по відсоткам за договором.

Натомість з позовом до суду ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся лише в лютому 2015 року, тобто після спливу передбаченого ст. 257 ЦК України строку позовної давності, про поновлення якої в суду не просив.

Враховуючи викладене, зважаючи на те, що відповідач ОСОБА_2 в письмових запереченнях на позов просив відмовити в позові з підстав пропуску позивачем строку позовної давності (а.с.23-24), законним та обґрунтованим є висновок суду першої інстанції про відмову в позові з вищевказаних підстав.

Доводи апелянта про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, як підставу для скасування судового рішення, колегією суддів відхиляються, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 309 ЦПК України порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи, натомість справа судом вирішена правильно, відповідно до норм матеріального права та з дотриманням норм процесуального права.

Інших доводів, які б спростували законність та обґрунтованість ухваленого судом першої інстанції рішення, апеляційна скарга ПАТ КБ «ПриватБанк» не містить.

Оскільки судом першої інстанції повно і всебічно з'ясовані всі обставини справи, дана належна правова оцінка доказам, висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, а ухвалене рішення відповідає вимогам матеріального і процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» - відхилити.

Рішення Ірпінського міського суду Київської області від 15 квітня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий :

Судді :