Справа № 524/9749/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.01.2015 року Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області у складі:

Головуючої судді - Кривич Ж.О.,

при секретарі - Власовій М.М.,

з участю ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Спецсервіс-Кременчук» про визнання незаконним наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності та про стягнення майнової і моральної шкоди-

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2014 року ОСОБА_1 звернулася в суд із зазначеним позовом. Посилаючись на статті 36,43,55 Конституції України, статті 149,252 Кодексу законів України про працю, вона просила суд визнати незаконним наказ директора КП «Спецсервіс-Кременчук» за №14-16/к/п/т від 15.10.2014 року про притягнення її до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани, а також стягнути на її користь вартість лікування в сумі 6 000,00грн. та моральну шкоду в сумі 60 000,00 грн.

В судовому засіданні 12.12.2014 року ОСОБА_1 позовні вимоги в частині стягнення майнової шкоди зменшила з 6 000,00 грн. до фактичної вартості витрат на лікування - 1 200,00 грн.; інші вимоги підтримала у повному обсязі.

ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 суду пояснили, що 15 жовтня 2014 року адміністрація КП «Спецсервіс-Кременчук», де позивач сумлінно працює собаківником з 2007 року, незаконно оголосила їй догану за порушення трудових обов'язків, якого вона не вчиняла. Так, після закінчення її робочого часу та без її участі адміністрація нібито виявила неприбраний труп собаки у воль'єрі із живими тваринами. ОСОБА_1 вважала, що насправді такого факту не було і звертала увагу суду на те, що відповідач порушив процедуру притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності, оскільки не запропонував їй надати пояснення та не врахував, що вона є головою профгрупи первинної профспілкової організації працівників Кременчуцького КАТП-1628.

ОСОБА_1 пояснила, що незаконне оголошення догани стало причиною її душевних страждань та призвело до захворювання - гіпертонічного кризу, вегетосудинної дистонії по змішаному типу, астено-невротичного синдрому. На лікування вона витратила 1200,00 грн.; моральну шкоду оцінила у 60 000,00 грн.

Представники відповідача Волік О.В., Кожушко М.В. та Рєзніков С.В. позов не визнали. Суду пояснили, що оскаржувана догана знята самою адміністрацією підприємства з підстав порушення процедури притягнення до дисциплінарної відповідальності - роботодавцю не було відомо про те, що позивач є головою профгрупи. Натомість, сам факт невиконання ОСОБА_1 трудових обов'язків мав місце - 16 вересня 2014 року сталася смерть цуценяти у воль'єрі, труп якого ОСОБА_1 не виявила і не прибрала.

Представники вважали також безпідставними вимоги ОСОБА_1 про стягнення майнової та моральної шкоди.

Свідки з боку позивача - ветеринарні лікарі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 стверджували, що ОСОБА_1 добросовісно виконує свої трудові обов'язки. ОСОБА_6 16.09.2014 року працював з 8-00 до 12-00; журнал обліку тварин не заповнював, заявив, що у цей день було виявлено двох загиблих тварин у воль'єрах.

Свідок ОСОБА_7 показав, що журнал обліку тварин заповнював він і обидві загиблі тварини були виявлені зранку. Про те, що заклякле мертве цуценя знайшли після закінчення робочого часу собаківника ОСОБА_1, його не повідомили, оглянути тварину не пропонували.

Свідки з боку відповідача ОСОБА_4 та ОСОБА_8 підтвердили факт виявлення мертвої тварини у воль'єрі 16.09.2014 року. Так, свідок ОСОБА_8 пояснила, що заклякле мертве цуценя о 16 год.15 хв. знайшла вона. Свідок ОСОБА_4 пояснила, що про цей випадок дізналася від ОСОБА_8 Вони були членами створеної директором комісії, яка оглядала тварину. Комісія дійшла висновку про те, що смерть тварини настала приблизно 5-6 годин тому, і собаківник ОСОБА_1 цього не виявила і труп собаки не прибрала.

Також свідки пояснили, що 17.09.2014 року ОСОБА_1 відмовилась від надання письмових пояснень, які запропонував їй надати директор підприємства ОСОБА_3

Суд, вислухавши пояснення сторін та дослідивши надані ними докази, встановив такі фактичні обставини справи:

ОСОБА_1 працює собаківником у відповідача з 17 квітня 2007 року (а.с. 8). Відповідно до посадової інструкції собаківника ОСОБА_1, зокрема, зобов'язана забезпечити своєчасний та якісний догляд за тваринами, чистити собак та котів, приміщення та воль'єри для них. Із посадовою інструкцією ОСОБА_1 ознайомлена (а.с.86, зворот).

Згідно графіку роботи пункту тимчасової перетримки тварин на вересень 2014 року робочий день позивачки 16 вересня тривав з 7.00 до 16.00 години. О 16 год.15 хв. інший працівник підприємства - реєстратор тварин ОСОБА_8 у воль'єрі №9, де утримуються цуценята, побачила труп одного з них. Про це вона письмово доповіла директору підприємства (а.с. 49). У доповідній вона висловила думку про те, що смерть тварини настала під час робочого дня, оскільки тіло цуценяти було заклякле. Цей факт також підтвердила письмово начальник служби відлову та утримання безпритульних тварин ОСОБА_4 (а.с. 50).

Наказом директора підприємства №14-22з від 16.09.2014 для перевірки обставин інциденту була створена комісія на чолі із директором та за участю свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_8 (а.с. 51). Комісія, як зазначено у акті №1 від 16.09.2014 року, «факт наявності трупу собаки» встановила (а.с. 52).

Ці події відбувалися після закінчення робочого часу ОСОБА_1, тому вона їх учасницею не була і у роботі комісії участі не приймала. До участі у комісії не було запрошено ветеринара ОСОБА_7, який був на роботі. Директор підприємства ОСОБА_3 пояснив це тим, що у адміністрації є претензії до якості роботи самого ОСОБА_7

На другий день 17.09.2014 року адміністрація запропонувала ОСОБА_1 надати пояснення, чому вона своєчасно не виявила та не прибрала мертве цуценя, що створювало загрозу здоров'ю та життю інших тварин. ОСОБА_1 відмовилася надати письмові пояснення, що відповідач підтверджує актом (а.с. 53). ОСОБА_1 ці обставини заперечує і стверджує, що адміністрація пояснень від неї не вимагала.

Відповідно до журналу реєстрації та обігу тварин в пункті тимчасової перетримки безпритульних тварин КП «Спецсервіс-Кременчук», який заповнюють ветеринари підприємства, 16.09.2014 року загинули дві тварини (а.с. 107 ). Ці дані збігаються з тими, якими підприємство звітувалося перед Управлінням житлово-комунального господарства (а.с. 114 ).

15 жовтня 2014 року директор підприємства своїм наказом №14-16/к/п/т оголосив ОСОБА_1 догану за неналежне виконання вимог посадової інструкції - пунктів 2.1.1., 2.1.2., 2.2.1., 2.2.5. Із наказом ОСОБА_1 була ознайомлена 15.10.2014року (а.с. 15).

З 16.10. по 21.10.2014 року позивач перебувала на лікарняному (а.с. 17), лікувалась амбулаторно, а з 21.10.2014 по 31.10.2014 року - на денному стаціонарі (а.с. 137) з приводу гострої вертеброгенної цервікокраніалгії з вираженим больовим, м'язево-тонічним синдромом, вегетосудинної дистонії за змішаним типом з помірним вегетативним розладом, астеноневротичним синдромом.

Підтверджені витрати ОСОБА_1 на придбання ліків в аптеках міста становлять 905,85 (а.с. 91 ).

31 жовтня 2014 року адміністрації підприємства стало відомо про те, що ОСОБА_1 очолює профспілкову групу КП «Спецсервіс-Кременчук», яка входить до складу ППО працівників КАТП-1628 ВПмК. З підстав недотримання процедури притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності 03 листопада 2014 року відповідач зняв дисциплінарні стягнення з ОСОБА_1, зокрема і те, що оскаржується у цій справі.

В даний час ОСОБА_1 продовжує працювати собаківником у відповідача.

Вирішуючи спір, суд виходить із такого:

Відповідно до статті 147 Кодексу законів про працю України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення:

1) догана;

2) звільнення.

Статтею 149 КЗпП України передбачено, що до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

Статтею 237-1 КЗпП України встановлено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

Відповідно до частини 3 статті 252 КЗпП України зміна умов трудового договору, оплати праці, притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників, які є членами виборних профспілкових органів, допускається лише за попередньою згодою виборного профспілкового органу, членами якого вони є.

З огляду на встановлені судом обставини суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 слід задовольнити частково. Оскаржуване дисциплінарне стягнення було застосоване відповідачем із порушенням процедури, передбаченої статтею 252 КЗпП України - без попередньої згоди виборного профспілкового органу, членом якого є ОСОБА_1

Оцінюючи надані сторонами докази у відповідності до статті 212 ЦПК України - належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне:

Письмові докази у справі, якими є журнал реєстрації та обігу тварин і звітні дані підприємства за вересень 2014 року, достеменно підтверджують кількість тварин, які загинули 16 вересня 2014 року - 2 тварини. Показання свідків носять суперечливий характер, часом взаємно виключний. Так, свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_8 заявляють про виявлення мертвої тварини о 16 год.15 хв., у той час як свідок ОСОБА_7 категорично заявляє, що обох мертвих тварин він виявив під час огляду вранці і ці дані зазначив у журналі. Ветеринар у роботі створеної комісії з огляду тварини участі не приймав. Сама позивачка під час цих подій була відсутня на роботі. З урахуванням таких обставин неможливо більш менш точно встановити, коли загинуло цуценя, тіло якого ОСОБА_1 не прибрала з воль'єру - незадовго до закінчення її робочого часу, або після цього, і тоді вона із зрозумілих причин не прибрала його з вольєру, чи вдень, коли вона об'єктивно мала змогу і зобов'язана була своєчасно це встановити і прибрати тіло.

Отже, суд не має достатніх доказів, щоб дійти висновку про умисне невиконання позивачкою своїх трудових обов'язків.

Пояснення учасників судового розгляду, наявні у справі письмові документи свідчать про те, що на підприємстві існує застарілий конфлікт між керівництвом та трудовим колективом. Діяльність комунального підприємства не раз ставала предметом службових розслідувань та перевірок (а.с. 9, 51-81). Після зміни керівництва підприємства у травні 2014 року конфлікт триває.

ОСОБА_1 оскаржувала до суду інший наказ про притягнення її до дисциплінарної відповідальності - №14-14 к/п/т від 09.10.2014 року та вимагала стягнення на свою користь 50 000,00 грн. моральної шкоди та 5 000,00 грн. майнової шкоди. Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 04.12.2014 року її позов задоволено частково - з відповідача на користь ОСОБА_1 стягнуто 1 000,00 грн. моральної шкоди; у задоволенні інших позовних вимог відмовлено. Рішення не набрало законної сили.

В даний час у провадженні суду є інший спір за позовом ОСОБА_1 до відповідача ОСОБА_8 про захист честі, гідності та ділової репутації та про стягнення 20 000,00 грн. У зазначених спорах (позовні заяви, а.с. 125-136 ) ОСОБА_1 так само зазначає, що незаконний наказ від 09.10.2014р, а у спорі з ОСОБА_8 - неправомірна поведінка останньої, викликали у неї захворювання на вегетосудинну дистонію, астеноневротичний синдром, гіпертонічний криз, стали причиною моральних страждань та потягли витрати на лікування.

Зважаючи на це та приймаючи до увагу подальші дії відповідача, який сам зняв догану з позивачки, дізнавшись про порушення процедури притягнення її до дисциплінарної відповідальності, суд приходить до висновку, що визнання судом наказу незаконним є належною та достатньою сатисфакцією душевних переживань ОСОБА_1 через оголошення їй догани 15.10.2014 року. ОСОБА_1 продовжує працювати у відповідача, отже ніяких негативних змін у її житті через оспорюваний наказ не сталося.

Оскільки позивач не надала суду належних, допустимих, та достатніх доказів того, що її захворювання виникли внаслідок стресу, пережитого через притягнення її до дисциплінарної відповідальності цим наказом, судом не встановлений причинно-наслідковий зв'язок між діями відповідача і заявленою майновою шкодою, тому підстав для стягнення з відповідача на користь позивачка витрат на лікування немає.

На підставі викладеного, відповідно до статей 215-218 ЦПК України,

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Спецсервіс-Кременчук» - задовольнити частково.

Визнати незаконним наказ директора Комунального підприємства «Спецсервіс-Кременчук» №14-16/к/п/т від 15 жовтня 2014 року про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді догади.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Спецсервіс-Кременчук» в частині стягнення майнової та моральної шкоди залишити без задоволення.

Стягнути із Комунального підприємства «Спецсервіс-Кременчук» на користь держави судовий збір в сумі 243,60 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя