Справа №592/9726/13-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Хитров Б. В.
Номер провадження 22-ц/788/188/15 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2015 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Кононенко О. Ю.,

суддів - Бойка В. Б. , Шевченка В. А.

за участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Сумської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 18 грудня 2014 року

у справі за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и л а :

У вересні 2013 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 21 вересня 2006 року між ним та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір, за умовами якого ОСОБА_3 отримав кредит у розмірі 10 тис. грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Так як ОСОБА_3 не виконував зобов'язання за кредитним договором, позивач просив стягнути з ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором від 21 вересня 2006 року, яка станом на 31 липня 2013 року складає 42457 грн. 95 коп., з яких: 8215 грн. 46 коп. заборгованість за кредитом, 31744 грн. 49 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом, а також штрафи у розмірі 500 грн. (фіксована частина) та 1998 грн. (процентна складова).

Справа розглядалася судами неодноразово.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 18 грудня 2014 року позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 19904 грн. 49 коп. - загальної заборгованості за кредитним договором № б/н від 21 вересня 2006 року, що утворилася станом на 31 липня 2013 року, яка складається з: 1142 грн. 47 коп. - заборгованість за тілом кредиту,17338 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 500 грн. - штраф (фіксована частина), 924 грн. 02 коп. - штраф (процентна складова)

У задоволенні іншої частини позову відмовлено у зв'язку з пропуском строку позовної давності.

Вирішено питання судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

При цьому зазначає, що судом не з'ясовано строк дії картки та коли закінчилася її дія, чи сплив строк позовної давності.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення відповідача ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_5, які підтримали доводи апеляційної скарги, представника ПАТ КБ «ПриватБанк» - Гакаля Р.В., який проти скарги заперечував, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено місцевим судом та вбачається з матеріалів справи, 21 вересня 2006 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 було укладено договір кредиту, за умовами якого кредитор надав позичальнику грошові кошти у розмірі 10000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 36 % річних на суму залишку заборгованості.

Укладений сторонами договір складається з підписаної відповідачем заяви і Умов та правил надання банківських послуг.

Погашення заборгованості здійснюється щомісячними платежами у розмірі 7% від суми заборгованості шляхом внесення коштів як на карту клієнта, так і шляхом списання банком коштів з дебетної карти (а.с.7).

Зі змісту підписаної відповідачем заяви вбачається, що строк дії кредитного ліміту відповідає строку дії кредитної картки.

Згідно з п. 9.12 Умов і правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту його підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий самий термін.

Відповідно до пунктів 3.1.1, 5.4 Правил користування платіжною карткою граничний строк дії картки (місяць і рік) указано на ній і вона дійсна до останнього календарного дня такого місяця, строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі визначено останнім днем місяця вказаного на картці (поле MONTH).

Судом встановлено, що внаслідок невиконання зобов'язання за кредитним договором у відповідача виникла заборгованість, яка станом на 31 липня 2013 року складає 42457 грн. 95 коп., з яких: 8215 грн. 46 коп. заборгованість за кредитом, 31744 грн. 49 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом, та штрафи у розмірі 500 грн. та 1998 грн.

З матеріалів справи вбачається, що останній платіж був здійснений відповідачем за кредитним договором 20 серпня 2007 року, а з вимогами про стягнення заборгованості за кредитом банк звернувся 12 вересня 2013 року.

Частково задовольняючи позовні вимоги ПАТ «ПриватБанк», місцевий суд виходив з того, що сторона відповідача не довела закінчення строку дії кредитної картки та погашення своїх зобов'язань перед банком по поверненню кредитних коштів, тому стягнув з відповідача заборгованість в межах 3 х річного строку позовної давності з серпня 2010 року. При цьому суд виходив з того, що за умовами укладеного договору строк погашення кредиту, процентів по кредиту та ін. настає щомісяця за попередній місяць ( п.п. 5.3, 5.4). Таким чином, нараховані за липень 2010 року суми мають бути сплачені у серпні 2010 року, а тому подавши до суду позов 12 вересня 2013 року позивач втратив можливість захистити своє порушене право на стягнення щомісячних платежів за липень, які мали бути сплачені у серпні 2010 року, а також у попередні до серпня 2010 року строки.

Проте, з таким висновком суду погодитись не можна.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону рішення суду відповідає не в повній мірі.

З матеріалів справи вбачається, що 21 вересня 2006 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 було укладено договір кредиту, за умовами якого кредитор надав позичальнику грошові кошти у розмірі 10000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 36 % річних на суму залишку заборгованості.

Унаслідок невиконання зобов'язання за кредитним договором з 20 серпня 2007 року виникла заборгованість за кредитним договором, яка станом на 31 липня 2013 року складає 42457 грн. 95 коп., з яких: 8215 грн. 46 коп. заборгованість за кредитом, 31744 грн. 49 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом та штрафи у розмірі 500 грн. та 1 998 грн.

Згідно з п. 9.12 Умов і правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту його підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий самий термін.

Крім того, відповідно до пункту 6.4 Умов і правил надання банківських послуг у разі незгоди зі змінами правил чи тарифів клієнт зобов'язаний пред'явити банку письмову заяву про розірвання цього договору та погасити заборгованість, яка утворилась перед банком, у тому числі й заборгованість, яка утворилась упродовж 30 днів з моменту повернення карт, виданих держателю і його довіреним особам.

Відповідно до пунктів 3.1.1, 5.4 Правил користування платіжною карткою граничний строк дії картки (місяць і рік) указано на ній і вона дійсна до останнього календарного дня такого місяця, строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі визначено останнім днем місяця вказаного на картці (поле MONTH) (а.с. 10, зворот).

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Зокрема, ч. 2 ст. 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Отже, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Згідно зі ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.

Скасовуючи рішення судів першої та апеляційної інстанції по даній справі, суд касаційної інстанції в своїй ухвалі від 01 жовтня 2014 року зазначив, що поза увагою судів залишилося те, що відповідно до пунктів 3.1.1, 5.4 Правил користування платіжною карткою граничний строк дії картки (місяць і рік) указано на ній і вона дійсна до останнього календарного дня такого місяця, строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі визначено останнім днем місяця вказаного на картці (поле МONТН).

Також вказав, що судами не з'ясовано строк дії картки та коли закінчилася її дія, чи сплив строк позовної давності відповідно до ст. 256, ч. ч. 1, 5 ст. 261, ч. 4 ст. 267 ЦК України, з урахуванням цих обставин і факту пред'явлення позову у вересні 2013 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 338 ЦПК України висновки і мотиви, з яких скасовані рішення є обов'язковими для суду першої чи апеляційної інстанції при новому розгляді справи.

Проте, судом першої інстанції при новому розгляді справи не було повно та всебічно з'ясовано строк дії картки та коли закінчилася її дія, чи сплив строк позовної давності відповідно до ст. 256, ч. ч. 1, 5 ст. 261, ч. 4 ст. 267 ЦК України, з урахуванням цих обставин, факту пред'явлення позову у вересні 2013 року та заяви відповідача про застосування строку позовної давності.

Як зазначено в правовій позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 19 березня 2014 у справі № 6-14цс14, відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності ( ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінчення строку дії договору.

Згідно зі ст. 360-7 ЦПК, рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідності із рішенням Верховного Суду України.

Отже, вказана постанова Верховного Суду України є обов'язковою при розгляді даної цивільної справи, на що також було наголошено Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ в ухвалі від 01 жовтня 2014 по даній справі.

Тобто, з даної правової позиції вбачається обов'язковість встановлення строку дії картки та коли закінчилась її дія.

Проте, при новому розгляді справи, суд першої інстанції в основу оскаржуваного рішення поклав рішення Апеляційного суду Сумської області від 24 квітня 2014 року у даній справі, яке було скасоване ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 жовтня 2014 року, не з'ясував строк дії картки та коли закінчилася її дія, чи сплив строк позовної давності з урахуванням цих обставин, про застосування якої відповідач просив під час розгляду справи у суді першої інстанції (заява від 14 жовтня 13 р. на а.с. 24), а також наголошує на цьому у апеляційній скарзі, та дійшов до передчасного висновку про часткове задоволення позову ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК».

Як встановлено місцевим судом, картка, яка була видана відповідачеві 21 вересня 2006 року при укладенні договору кредиту, по об'єктивним причинам на момент пред'явлення позову (вересень 2013 року) у нього не збереглась.

Відповідно до наданого банком розрахунку заборгованості за договором б/н від 21 вересня 2006 року останній платіж по погашенню заборгованості по кредиту ОСОБА_3 здійснено 20 серпня 2007 року (а.с. 5-6).

З позовної заяви вбачається, що банк вимагає повернення кредиту в повному обсязі.

Оскільки за договором визначені щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг позовної давності щодо повернення кредиту в повному обсязі починається зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України).

З інформації та довідки ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» від 26 січня 2015 року вбачається, що строк дії картки типу: 414960535, № 219225, яка була видана ОСОБА_3, складає два роки і дійсна вона до 30 вересня 2008 року (а.с. 235-236).

Отже, строк дії картки закінчився зі спливом останнього дня місяця її дії, тобто 30 вересня 2008 року, а відповідно з цього часу почався перебіг позовної давності, який сплив на момент пред'явлення позову позивачем відповідно до ст. 256, ч. ч. 1, 5 ст. 261, ч. 4 ст. 267 ЦК України.

З урахуванням встановлених обставин, факту пред'явлення позову у вересні 2013 року та заяви відповідача про застосування строку позовної давності, оскаржуване рішення суду підлягає скасуванню на підставі п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України з ухваленням нового рішення про відмову банку у задоволенні позову у зв'язку зі спливом позовної давності.

Згідно зі ст. 88 ЦПК України з ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» підлягає стягненню на користь ОСОБА_3 212 грн. 29 коп. (424,58 грн. : 2) компенсації судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п. 2 ч. 1 ст. 307, п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 309, ст. 313, ч. 2 ст. 314, ст. ст. 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Скасувати рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 18 грудня 2014 року та ухвалити нове рішення.

Відмовити ПУБЛІЧНОМУ АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВУ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» у задоволенні позову до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 21 вересня 2006 року у зв'язку зі спливом позовної давності.

Стягнути з ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» на користь ОСОБА_3 212 грн. 29 коп. компенсації судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.

Рішення набрало законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий -

Судді -