Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2015 року Галицький районний суд м. Львова в складі:

головуючого - судді Стрельбицького В.В.,

при секретарях Тарапацькому Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту та визнання права,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просить встановити факт його проживання однією сім'єю з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1) та визнати за ним право на спадкування за законом після померлої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1).

В обґрунтування позову покликається на те, що з 2005 року він проживав з ОСОБА_3 однією сім'єю як чоловік та дружина, вони вели спільне господарство та наприкінці березня 2014 року, з метою забезпечення належного матеріального становища у сім'ї, він виїхав до Росії на заробітки, а ОСОБА_3 залишилась у Львові. 11.03.2014 року позивач уклав з Міжнародним благодійним фондом "Оберіг надії" договір про надання благодійної допомоги відповідно до проекту "Домашня опіка, гуманітарна допомога для самотніх людей похилого віку", згідно умов якого Фонд зобов'язувався надавати ОСОБА_3 всіляку допомогу, а позивач - здійснювати благодійні внески за надану Фондом допомогу. На початку липня 2014 року він дізнався, що ОСОБА_3 померла. Звернувшись до приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Шапіро І.В. із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3, йому стало відомо, що таку ж заяву було подано відповідачкою. У зв'язку з наведеним, виникла необхідність у встановленні факту проживання однією сім'єю.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, дав пояснення аналогічні доводам викладеним у позові. Просить позов задоволити.

Представник відповідача в судовому засіданні позов заперечив та додатково пояснив, що ОСОБА_2 була знайомою з ОСОБА_3 понад 10 років, оскільки вони відвідували одну церкву. Вони були подружками та відповідач здійснювала догляд за ОСОБА_3, купувала продукти, починаючи з 2007 року. При цьому, ОСОБА_3 ніколи не представляла їй ОСОБА_1, як чоловіка. Просить відмовити в позові.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Згідно свідоцтва про смерть від 08.07.2014р. /а.с.6/ ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у м.Львові.

11.03.2014 року між ОСОБА_1 та Міжнародним благодійним фондом "Оберіг надії" було укладено договір про надання благодійної допомоги, відповідно до проекту "Домашня опіка, гуманітарна допомога для самотніх людей похилого віку", згідно умов якого Фонд зобов'язувався надавати ОСОБА_3 допомогу у веденні господарства, покращення побутових умов, надання гуманітарної допомоги, закупівлю продуктів, психологічну та юридичну допомогу, придбання ліків, забезпечення підтримки життєдіяльності, медичне лікування тощо, а ОСОБА_1 - здійснювати благодійні внески за надану Фондом допомогу /а.с.7-9/.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні показав, що в період з 2003 по 2008 рік він працював дільничим інспектором та обслуговував АДРЕСА_1. Познайомився з ОСОБА_1 і ОСОБА_3 у 2005 році. ОСОБА_1 проживав у квартирі ОСОБА_7 та остання представляла його, як чоловіка. Вони вели спільне господарство. Після 2008 року він бачив їх періодично і завжди разом, останній раз взимку 2013-2014 років.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні показала, що вона є президентом благодійного фонду "Оберіг надії". В березні 2014 року до них звернувся ОСОБА_1 в рамках проекту "Домашня опіка, гуманітарна допомога для самотніх людей похилого віку", повідомивши, що планує виїхати на заробітки і просив їх доглянути ОСОБА_3 При укладенні договору на вул.Б.Хмельницького у м.Львові, ОСОБА_3 та ОСОБА_1 сказали, що вони проживають у цивільному шлюбі, як чоловік і жінка. Позивач виконував свої зобов'язання за договором щодо оплати належним чином.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні показала, що вона є волонтером благодійного фонду "Оберіг надії" та здійснювала догляд за ОСОБА_3 в період весна-літо 2014 року. У ОСОБА_3 бувала в середньому раз на тиждень, прибирала в квартирі, ходила за покупками (продуктами та ліками). ОСОБА_3 повідомляла, що в неї є чоловік, який перебуває на заробітках та має повернутись і розпочати ремонт. В квартирі вона бачила чоловічі речі. Коли ОСОБА_3 давала їй гроші на покупки, то зазначала, що ці гроші передав їй чоловік.

Частина 2 ст. 3 Сімейного кодексу України передбачає, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Згідно ч.4 ст.3 Сімейного кодексу України, сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Як видно з довідки №7006 від 22.09.2014р. /а.с.27/, ОСОБА_3 була зареєстрована та проживала в квартирі АДРЕСА_1

Також в судовому засіданні встановлено, що 25.09.2014 року ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса ЛМНО Шапіро І.В. із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 /а.с.31/, а у відповідь 27.11.2014 року отримав повідомлення від приватного нотаріуса, в якому було зазначено про подачу ОСОБА_2 заяви на прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3, а також запропоновано надати документи, які підтверджують родинні стосунки із спадкодавцем /а.с.28/.

Відповідно до ст.1264 Цивільного кодексу України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Згідно до ст.1268 ч.5 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст.1296 ч.3 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що матеріалами справи достатньо стверджується факт проживання позивача однією сім'єю з ОСОБА_3 з 2005 року, а тому суд вважає, що позов ОСОБА_1 є цілком обґрунтованим та підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 3-11, 60, 88, 212- 215 ЦПК України, суд,-

вирішив:

Позов задоволити.

Встановити факт проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 (і.п.н. НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2) однією сім'єю з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1).

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 (і.п.н. НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2) право на спадкування за законом після померлої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок - судових витрат по справі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 10-ти днів після його оголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Стрельбицький В.В.