АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И [1]

27 серпня 2015 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого - Немировської О.В.,

суддів - Чобіток А.О., Ящук Т.І.,

при секретарі - Басюк Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 18 березня 2015 року,

встановила:

у жовтні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість за договором позики в розмірі 323 725 грн., пеню в розмірі 705 073 грн. 05 коп., інфляційні втрати в розмірі 44 026 грн. 60 коп., заборгованість по відсотках в розмірі 252 505 грн. 50 коп., посилаючись на те, що 07 липня 2011 року між сторонами було укладено договір позики, умови якого відповідач не виконує. В ході розгляду справи позивач звернувся до суду із заявою про зміну позовних вимог та остаточно просив стягнути на його користь заборгованість за договором позики в розмірі 25 000 доларів США, пеню в розмірі 18 300 доларів США, а також заборгованість по відсотках в розмірі 22 500 доларів США.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 18 березня 2015 року позов було задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики в розмірі 199 287 грн. 50 коп., відсотки в розмірі 179 358 грн. 75 коп., пеню в розмірі 145 880 грн. 28 коп. та судовий збір.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити в повному обсязі, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи.

Заслухавши доповідь судді Немировської О.В., пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач посилався на те, що 07 липня 2011 року між ним та відповідачем було укладено договір позики, відповідно до умов якого ОСОБА_1 надав у позику ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 199 287 грн. 50 коп., що станом на день укладення договору становило 25 000 дол. США, строком до 07 жовтня 2011 року зі сплатою 2% на місяць. Позивач зазначав, що відповідач свої зобов'язання не виконав, у зв'язку з чим просив стягнути на його користь заборгованість за договором позики в розмірі 25 000 доларів США, пеню в розмірі 18 300 доларів США, а також заборгованість по відсотках в розмірі 22 500 доларів США. та судові витрати.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 18 березня 2015 року позов було задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики в розмірі 199 287 грн. 50 коп., відсотки в розмірі 179 358 грн. 75 коп., пеню в розмірі 145 880 грн. 28 коп. та судовий збір.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачу було надано грошові кошти не в доларах США, а в гривні, а тому поверненню підлягає позика в розмірі 199 287 грн. 50 коп., а також розраховані у гривні пеня та відсотки. Такий висновок суду є законним та обґрунтованим, відповідає встановленим у справі обставинам.

Суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального права та послався на положення ст. 530, 533, 526, 527, 549, 625, 638, 1046, 1047, 1048, 1049, 1050 ЦК України.

В своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на те, що судом першої інстанції не було враховано те, що позику було надано в доларах США, а тому заборгованість, а також відсотки та пеня мають бути стягнені також в доларах США. Однак, такі доводи апелянта є необґрунтованими та не можуть бути підставою для скасування рішення суду.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 07 липня 2011 року між сторонами було укладено договір позики, відповідно до умов якого ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_1 у позику грошові кошти в розмірі 199 287 грн. 50 коп., що за курсом НБУ на дату укладення договору становило 25 000 дол. США. Згідно п.2 договору, грошові кошти було передані позикодавцем та отримані позичальником під час підписання договору в розмірі 199 287 грн. 50 коп.

Судом першої інстанції було вірно встановлено про те, що сторонами було досягнуто згоди щодо істотних умов договору, зокрема щодо його предмету, встановленого у п.2, а саме - передачі грошових коштів у гривні.

Крім того, про отримання грошових коштів в розмірі 199 287 грн. 50 коп. свідчить також заява ОСОБА_2 від 07 липня 2011 року, посвідчена приватним нотаріусом КМНО Русанюком З.З.

Доводи апелянта про те, що судом першої інстанції не було враховано укладення між сторонами мирової угоди також не можуть бути підставою для скасування рішення суду, оскільки положеннями ст. 175 ЦПК України передбачено, що суд затверджує мирову угоду у разі якщо її умови не суперечать закону та не порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. Крім того, відповідач, у разі визнання ним суми боргу у доларах США, не позбавлений права виконати зобов'язання за договором позики у добровільному порядку.

Враховуючи викладене, судом першої інстанції було повно та всебічно встановлено обставини справи, перевірено їх доказами, правильно застосовано норми матеріального права при дотриманні норм процесуального права, доводи, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду не спростовують, а тому рішення слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, а рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 18 березня 2015 року без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді

№ справи: 760/21530/14-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/7629/2015

Головуючий у суді першої інстанції: Кушнір С.І.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Немировська О.В.