Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
№ 22-ц778/503/15 Головуючий у 1 інстанції: Філь О.Є.
Суддя-доповідач: Стрелець Л.Г.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2015 р. м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізькій області у складі:

головуючого Савченко О.В.,

суддів Стрелець Л.Г.,

Гончар М. С.

при секретарі: Мосіній О. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 15 липня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства "Шахтоуправління "Покровське" про відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2014 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ПАТ "Шахтоуправління "Покровське" про відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування позову зазначала, що її син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 працював в ПАТ "шахтоуправління "Покровське" за професією гірник очисного вибою, 5 розряду дільниці №7.

16 січня 2013 року її син, під час виконання своїх трудових обов'язків, обслуговуючи секції механізованого комплексу МКЮ.4У, через відсутність запобіжного клапану у поршневій порожнині передньої нижньої гідро стійки секції механізованого кріплення МКЮ.4У № 36, що призвело до неконтрольованого зростання тиску робочої рідини, і як наслідок, розриву плунжера по каналу "глибокої свердловки", потрапив під удар робочої рідини, що вирвалася з гідростійки.

Від удару її син отримав множинні травми від яких помер.

В результаті загибелі сина вона зазнала моральну шкоду, яка полягає в тому, що вона тяжко пережила втрату сина, самої рідної людини, єдиної дитини.

Порушено її звичайні життєві зв'язки, нормальний уклад життя.

Враховуючи характер, глибину та обсяг її душевних страждань, вважає, що відповідач повинен відшкодувати моральну шкоду в розмірі 500 000 грн. 00 коп.

Посилаючись на зазначені обставини просила суд стягнути з відповідача на її користь у відшкодування моральної шкоди 500 000 грн. 00 коп., судові витрати покласти на відповідача.

Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 15 липня 2014 року позовні вимоги задоволені частково.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Шахтоуправління "Покровське" на користь ОСОБА_3 грошову компенсації у розмірі 50 000 грн. 00 коп., в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Шахтоуправління "Покровське" на користь держави судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

В задоволені іншої частини позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_3 - ОСОБА_4 зазначає, що рішення ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, тому просить рішення суду змінити, позовні вимоги задовольнити повному обсязі., в решті рішення суду залишити без змін.

Сторони до апеляційного суду не з'явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про що у справі є докази (рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення), подали письмові заяви про розгляд справи у їх відсутності. Зважаючи на вимоги ч. 2 ст. 305 ЦПК України, така неявка сторін не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Справа розглянута у відсутність осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Відповідно ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Згідно з ч.1 ст. 3 ЦПК України у кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування.

Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім'єю.

Відповідно до вимог ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Умови праці на робочому місці, безпека технологічних процесів, машин, механізмів, устаткування та інших засобів виробництва, стан засобів колективного та індивідуального захисту, що використовуються працівником, а також санітарно-побутові умови повинні відповідати вимогам нормативних актів про охорону праці.

Власник або уповноважений ним орган повинен впроваджувати сучасні засоби техніки безпеки, які запобігають виробничому травматизмі та загибелі працівників.

Встановлюючи розмір моральної шкоди, що підлягає стягненню з відповідача суд першої інстанції виходив з характеру та обсягу спричинених позивачу моральних страждань, принципів справедливості та розумності, а також з того, що позивачка втратила любиму та дорогу людину на утримання та турботу якої розраховувала і ця втрата не може бути відновлена, що призводить до обмеження життєдіяльності, моральним стражданням, втраті нормальних життєвих зв'язків, і обґрунтовано прийшов до висновку про часткове задоволення позову про стягнення моральної шкоди.

Враховуючи викладене, висновки суду першої інстанції про заподіяння позивачу моральної шкоди в зв'язку із смертю її сина відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до положень п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 31 березня 1995 року № 4 „Про судову практику в справах про відшкодування моральної ( немайнової) шкоди" розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, так як не має і не може бути точних критеріїв майнового виразу душевного болю, спокою. Будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз.

Суд першої інстанції повно з'ясував обставини справи, правильно встановив правовідносини, що виникли між сторонами, та дав їм належну оцінку.

Ті докази та обставини, на які представник позивача ОСОБА_4 посилається в апеляційній скарзі, були предметом дослідження суду першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом першої інстанції були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Фактично доводи зводяться до іншої оцінки обставин справи, які відрізняються від зробленої судом першої інстанції оцінки, і підстав для скасування судового рішення не містять.

Рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не має, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому відповідно до частини 1 ст. 308 ЦПК України апеляційна скарга відповідача підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 307,308,314,317 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_3 - ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 15 липня 2014 року в цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте вона може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: