АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/8583/15 Справа № 205/880/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - Шавула В. С. Доповідач - Каратаєва Л.О.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Каратаєвої Л.О.

суддів: - Кочкової Н.О., Григорченка Е.І.

за участю секретаря - Добролюбової І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на заочне рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 04 серпня 2015 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

в с т а н о в и л а:

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 04 серпня 2015 року у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, котрим суд виконав всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, прийняте на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 214 ЦПК України передбачено, що при прийнятті рішення суд вирішує, зокрема, питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги та якими доказами це підтверджується, чи є інші фактичні дані, що мають значення для вирішення справи та докази, що їх підтверджують.

Вказані вимоги ЦПК України суд першої інстанції не врахував.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.309 ЦПК підставами для скасування рішення суду першої інстанції ї ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам.

Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно застосовуються.

Відповідно до вимог статті 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов'язанні має право вимагати доказів того, що обов'язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред'явлення такої вимоги.

Як вбачається з матеріалів справи, 04 травня 2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір № DNHDAN02002828, відповідно до умов якого банк зобов'язався надати позичальнику кредитні кошти шляхом надання готівки, на строк з 04.05.2007 року по 03.05.2012 року включно, у вигляді не поновлюваної кредитної лінії у розмірі 37 996,30 доларів США, з яких 27 203,98 доларів США на купівлю автомобіля; 1 365,30 доларів США страхування наземного транспорту; 136,50 доларів США на особисте страхування; 9 010,80 доларів США на сплату страхових платежів у випадках та згідно порядку, передбачених п.п.2.1.3, 2.2.7 даного договору, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,84% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, сплати винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 1,0% від суми виданого кредиту у момент надання кредиту.

ОСОБА_4, як позичальник зобов'язався за кредитним договором щомісяця надавати банку кошти в сумі 485,00 доларів США для погашення заборгованості за кредитним договором, що складається із заборгованості за кредитом, відсотками, винагороди.

Банк свої зобов'язання за кредитним договором виконав належним чином, про що свідчать заяви на видачу готівки та платіжне доручення від 04.05.2007 року.

Згідно наданого позивачем розрахунку, відповідач допустив прострочення повернення кредитних коштів, у зв'язку із чим, за ним утворилась заборгованість, яка станом на 28.01.2015 року становить 80 628,13 доларів США, з якої: заборгованість за кредитом - 23 817,20 доларів США; заборгованість по процентам за користування кредитом - 16 740,87 доларів США; пені - 40 070,06 доларів США.

Також, з матеріалів справи вбачається, що рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 листопада 2010 року було відмовлено у задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором № DNHDAN02002828 від 04.05.2007 року (цив.спр.№2-1278/2010).

Крім того, заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 29 червня 2011 року позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» до ПАТ «Акцент-Банк», ОСОБА_4 про звернення стягнення, задоволено у повному обсязі (а.с.22-23).

В рахунок погашення заборгованості за договором № DNHDAN02002828 від 04.05.2007 року - в розмірі 206 627,51 грн.,- звернуто стягнення на предмет застави - автомобіль Great Wall, модель Hover, 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить на праві власності ОСОБА_4, шляхом продажу вказаного автомобіля ПАТ КБ «ПриватБанк» з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою покупцем, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ, а також наданням ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу. А також, стягнуто судові витрати.

23 вересня 2011 року Індустріальним судом м. Дніпропетровська видано виконавчий лист.

Суд першої інстанції відмовляючи у задоволені позовних вимог посилався на те, що позивач у повній мірі реалізував своє право з відшкодування заборгованості за кредитним договором № DNHDAN02002828 від 04.05.2007 року укладеним із ОСОБА_4 та не надав жодних доказів щодо примусового виконання заочного рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 29.06.2011 року, також не надав жодних доказів того, що заборгованість за кредитним договором № DNHDAN02002828 від 04.05.2007 року є не сплаченою.

Проте, колегія суддів не може погодитись з такими висновками оскільки вони суперечать наявним в матеріалах справи доказам.

До позовної заяви позивачем надано розрахунок заборгованості, який не спростований та на який суд першої інстанції не звернув уваги, та взагалі не надав йому оцінки. Вказаний розрахунок містить вичерпані дані щодо погашення кредиту та залишку з нарахованими відсотками за користування, пені.

Посилання суду першої інстанції на наявність рішення про звернення стягнення на майно, що перебувало в заставі (автомобіль) не може бути підставою для відмови у задоволенні позову, оскільки вказаний автомобіль на цей час не реалізований.

Таким чином, колегія суддів вважає наявними та обґрунтованими підстави для задоволення позовних вимог в частині стягнення заборгованості за кредитом - 23 817,20 доларів США; заборгованість по процентам за користування кредитом - 16 740,87 доларів США.

Що стосується стягнення пені за несвоєчасне повернення кредиту, то колегія суддів вважає за необхідне застосувати положення ч.3 ст.551, ч.2 ст.616 ЦК, відповідно до яких розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Суд має право зменшити розмір збитків та неустойки, які стягуються з боржника, якщо кредитор умисно або з необережності сприяв збільшенню розміру збитків, завданих порушенням зобов'язання, або не вжив заходів щодо їх зменшення.

Крім того, пеня може бути стягнена лише у гривнях.

Враховуючи, що рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 29 червня 2011 року позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» до ПАТ «Акцент-Банк», ОСОБА_4 про звернення стягнення, задоволено у повному обсязі (а.с.22-23) та в рахунок погашення заборгованості за договором № DNHDAN02002828 від 04.05.2007 року - в розмірі 206 627,51 грн.,- звернуто стягнення на предмет застави - автомобіль Great Wall, модель Hover, 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить на праві власності ОСОБА_4, шляхом продажу вказаного автомобіля ПАТ КБ «ПриватБанк» з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою покупцем, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ, а також наданням ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу, ПАТ КБ «ПриватБанк» сприяв штучному збільшенню розміру пені шляхом не прийняття заходів для продажу автомобіля, а також з 2011 р. не звертаючись з позовом про стягнення заборгованості.

Враховуючи, що розмір пені значно перевищує розмір заборгованості (заборгованість за кредитом - 23 817,20 доларів США; пеня - 40 070,06 доларів США) та кредитор умисно або з необережності сприяв збільшенню розміру пені та не вжив заходів щодо її зменшення, суд вважає за необхідне зменшити розмір пені, що підлягає стягненню до 127178 грн.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне задовольнити апеляційну скаргу частково, рішення суд першої інстанції скасувати та ухвалите нове - про часткове задоволення позовних вимог ат стягнення з відповідача на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитом - 23 817,20 доларів США; заборгованості по процентам за користування кредитом - 16 740,87 доларів США, пені - 127178 грн. В решті позовних вимог відмовити.

В зв'язку із частковим задоволенням позовних вимог стягнути з відповідача на користь банку судові витрати в розмірі 3045 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Заочне рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 04 серпня 2015 року скасувати.

Позовні вимоги публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованості за кредитом - 23 817,20 доларів США; заборгованості по процентам за користування кредитом - 16 740,87 доларів США, пеню - 127178 грн., судовий збір в розмірі 3045 грн.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, протягом двадцяти днів може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді: