Справа № 367/1128/15 Головуючий у І інстанції Чернов Д.Є.
Провадження № 22-ц/780/2376/15 Доповідач у 2 інстанції Ігнатченко Н. В.
Категорія 47 02.06.2015
УХВАЛА

Іменем України

2 червня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого судді : Ігнатченко Н.В.,

суддів : Лащенка В.Д., Кашперська Т.Ц.,

при секретарі : Бобко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу судді Ірпінського міського суду Київської області від 17 лютого 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, -

в с т а н о в и л а:

У січні 2014 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та розірвання шлюбу, який в подальшому уточнила та в якому зазначила, що із 1983 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого мають п'ятьох дітей. В період шлюбу вони на ім'я чоловіка придбали житловий будинок і земельну ділянку по АДРЕСА_3, а також приватизували квартиру АДРЕСА_1, де їм належить 1/2 частина, які просила визнати спільною сумісною власністю подружжя.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 4 лютого 2015 року позовні вимоги роз'єднано в окремі провадження.

Ухвалою судді Ірпінського міського суду Київської області від 17 лютого 2015 року відкрито провадження у справі про поділ майна подружжя.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати, з мотивів порушення судом першої інстанції правил підсудності, зокрема зазначає, що основна частина спільного майна знаходиться по АДРЕСА_1, а відтак справа має розглядатися судом за місцем його знаходження.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід відхилити з наступних підстав.

Відповідно ст. 114 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або його основної частини.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом заявленого позову є поділ спільного майна подружжя, а саме: житлового будинку по АДРЕСА_3 загальною площею 993,8 кв.м з господарськими будівлями і спорудами (сауна, будинок охорони, навіси, вбиральня, гараж-котельня, вольєр, літня кухня, басейн, огорожі, вигрібні ями, свердловина, тенісний корт, замощення, площадка) та земельна ділянка площею 4500 кв.м. за цією ж адресою, а також 1/2 частина квартири АДРЕСА_1.

Тобто, в даному випадку на спірні правовідносини розповсюджуються правила виключної підсудності, а вищезазначена адреса основної частини нерухомого майна - житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами та земельна ділянка, територіально підсудна Ірпінському міському суду Київської області.

Отже, відкриваючи провадження у справі, суддя дійшов обґрунтованого висновку про те, що позовна заява подана з додержанням вимог ст.ст. 119-120 ЦПК України.

Колегія суддів вважає необгрунтованими доводи апеляційної скарги про те, що основна частина майна розташована по пр-ту Тичини, 10 у м. Києві.

Так, відповідно до п.23 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 3 від 1 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», якщо пред'явлено позов про право власності на кілька жилих приміщень (квартир), розташованих у різних районах міста чи в різних містах, або позов про поділ спадкового майна, яке складається з кількох квартир (об'єктів нерухомості) у різних місцевостях, тобто вимоги, для кожної з яких частиною першою статті 114 ЦПК встановлено виключну підсудність, то позов пред'являється до одного із судів за вибором позивача, але за місцезнаходженням основної частини нерухомого майна, яка за своєю вартістю перевищує ті, що знаходяться в інших районах чи місцевостях.

Оскаржуючи ухвалу, відповідач не надав доказів того, що вартість спірної 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 перевищує вартість житлового будинку площею 993,8 кв.м з господарськимим будівлями і спорудами та земельної ділянки по АДРЕСА_3.

У відповідності п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Таким чином доводи апеляційної скарги є безпідставними, а ухвала суду першої інстанції постановлена відповідно до вимог процесуального законодавства і підстав для її скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 114, 303, 307, 312 - 315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу судді Ірпінського міського суду Київської області від 17 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 324 ЦПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді: