Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Справа № 22-ц/778/569/15 Головуючий у 1 інстанції: Кравцов С.О.
Суддя-доповідач: Крилова О.В.
У Х В А Л А

Іменем України

21 січня 2015 року м. Запоріжжя.

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Крилової О.В.

суддів: Дзярука М.П.

Трофимової Д.А.

При секретарі: Семенчук О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Веселівського районного суду Запорізької області від 27 листопада 2014 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Веселівської дитячо-юнацької спортивної школи Веселівської районної ради Запорізької області про стягнення середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати,

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2014 року ОСОБА_3 звернуся до суду із вищевказаним позовом, в якому зазначав, що 01 квітня 2011 р. наказом № 9 директора Веселівської ДЮСШ його було поновлено на посаді тренера-викладача ДЮСШ.

05.05.2010 р. відділом освіти Веселівської РДА був прийнятий наказ № 221, яким з метою оптимізації управління освітньою галуззю було вирішено скоротити штат та наказано директору ДЮСШ вивести із штатного розпису посаду тренера -1 ставка.

Наказом № 5 по Веселівській ДЮСШ від 05.05.2010 р. було виведено із штатного розпису посаду тренера - 1 ставка.

06 листопада 2011 року він був звільнений із займаної посади у зв'язку із скороченням штату працівників, п.1 ст.40 КЗпП України (наказ від 06.11.2001 року № 19-к).

На день звільнення відповідач заборгував належну йому заробітну плату за період роботи з 01.04.2011 року по 06.06.2011 року, а також вихідну допомогу у розмірі посадового окладу.

Відмову виплатити йому усі кошти, які слід було виплатити на день звільнення з роботи, відповідач обгрунтував відсутністю грошових коштів.

Оскільки, відповідач в добровільному порядку оплату належних йому сум не проводив, він був вимушений звернутися до Веселівського районного суду Запорізької області за захистом свого порушеного права, справа слухалась неодноразово.

26.11.2013 року Апеляційним судом Запорізької області по цивільній справі № 22-ц778/3664/13 було винесено рішення, яким частково задоволені його вимоги та стягнуто з відповідача на його корить заборгованість по заробітній платі в сумі 2555 грн. 08 коп. та вихідну допомогу в розмірі 1 142 грн. 00 коп., а всього 3697 грн. 08 коп.

17 грудня 2013 року Веселівським районним судом Запорізької області було видано виконавчий лист № 0804/1016/2012 про стягнення з Веселівської дитячо-спортивної школи Веселівської районної ради Запорізької області на його користь заборгованість по заробітній платі в сумі 2 555 грн. 08 коп. та вихідну допомогу в розмірі 1 142 грн. 00 коп., а всього 3 697 грн. 08 коп.

Даний виконавчий лист було пред'явлено на виконання до відділу державної виконавчої служби Веселівського районного управління юстиції Запорізької області лише 05.08.2014 року, рішення суду було виконано в повному обсязі та кошти перераховані на його рахунок.

Як вважає позивач, що з моменту звільнення і по день фактичної оплати заборгованості затримка виплати нарахованих сум при звільненні складає 776 робочих днів ( з 07 червня 2012 року по 05 серпня 2014 року включно ).

Посилаючись на п. 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, який затверджено Постановою КМУ від 08.02.1995 року № 100, обчислення середньої заробітної плати провадиться виходячи з виплат за останні повні 2 календарних місяці роботи.

За його підрахунками сума компенсації заборгованості середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати становить 40 282 гривень 16 копійок. Відповідно до розрахунку наданого позивачем - 2284 грн. 00 коп. ( сума заробітної плати за останні 2 місяці) / 44 роб.днів ( сума кількості робочих днів у останніх двох місяців ) = 51 грн. 91 коп. ( середня вартість одного робочого дня );

776 днів ( кількість робочих днів затримки розрахунку ) * 51 грн. 91 коп. ( вартість одного робочого дня ) = 40 282 грн.

Відповідач на момент звільнення заборгував йому оплату праці на загальну суму 3697 грн. 08 коп. та не провів її до 05.08.2014 року. В зв'язку із цим позивач вважає, що він має право на отримання середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні в сумі 40282 грн. 16 коп.

Як зазначає позивач, що на момент звернення до суду вказана сума компенсації відповідачем добровільно не проведена.

Посилаючись на зазначені обставини, просив суд, стягнути зазначену суму.

Рішенням Веселівського районного суду Запорізької області від 27 листопада 2014 року позовні вимоги залишено без задоволення.

Не погоджуючись з рішенням районного суду ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення районного суду скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції послався на те, що затримка у виконанні обов'язку здійснити розрахунок в тому числі і на підставі ухваленого судового рішення виникла у відповідача з об'єктивних причин, які від нього не залежать, зокрема, відповідач є бюджетною установою та не має власних коштів для здійснення розрахунку.

Разом з тим, враховуючи, що затримка мала місце, суд виходив з того, що законом встановлений строк для звернення до суду з позовом про вирішення трудового спору, і цей строк був пропущений позивачем.

Рішенням Апеляційного суду Запорізької області у справі № 22-ц /778/3665/13 від 26.11.2013р. стягнуто з Веселівської ДЮСШ на користь ОСОБА_3 заробітну плату в розмірі 2555,08 грн. за період роботи з 01.04.2011 року по 06.06.2011 року та вихідну допомогу в розмірі 1142 грн., а разом 3697,08 грн.

Відповідно до платіжного доручення № 16 від 23 грудня 2013 року та банківської квитанції № 11/2/72 від 02 червня 2014 року рішення Апеляційного суду Запорізької області виконано в повному обсязі, а саме виплачено ОСОБА_3 заробітну плату та вихідну допомогу в суму 3697,08 грн.

Таким чином, судом встановлено, що днем фактичного розрахунку є 02.06.2014 року. Посилаючись на вимоги ст.233 КЗпП України та роз'яснення п.25 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці" від 24 грудня 1999 року № 13, суд першої інстанції зробив висновок, що тримісячний строк для звернення до суду з позовом слід обчислювати з 02.06.2014 року, тобто з дня фактичного розрахунку по заробітній платі.

Судом були враховані фактичні обставини, зокрема такі:

17 грудня 2013 року Веселівським районним судом Запорізької області було видано виконавчий лист № 0804/1016/2012 про стягнення з Веселівської дитячо-спортивної школи Веселівської районної ради Запорізької області на його користь заборгованість по заробітній платі в сумі 2555 гр. 08 коп. та вихідну допомогу в розмірі 1 142 грн. 00 коп., а всього 3 697 грн.08 коп., який знаходився на виконані у відділу державної виконавчої служби Веселівського районного управління юстиції Запорізької області. На здійснення виконання відповідач передав до УДССУ у Веселівському районі 23.12.2013 року платіжне доручення № 216 про перерахування коштів ОСОБА_3 відповідно до виконавчого листа. Розпорядженням № від 08.01.2014 року зазначені кошти у сумі 3142 грн. 52 коп. перераховані на картковий рахунок ОСОБА_3 ВАТ " РайфайзенБанк Аваль". Залишок заборгованості виконавчою службою за відповідним розпорядженням також був позивачеві.

24.06.2014 була винесена постанова про закінчення виконавчого провадження.

Суд першої інстанції врахував, що ОСОБА_3 було відомо про перерахування залишку заборгованості на депозит виконавчої служби, зокрема, ОСОБА_3 неодноразово звертався до виконавчої служби щодо отримання залишку заборгованості і був детально проінформований про хід виконання. ОСОБА_3 було достовірно відомо про те, що 02 червня 2014 року надійшли гроші в сумі 630 грн. 01 коп. на депозитний рахунок виконавчої служби.

Також позивач отримав повідомлення № 5097 від 26.06.2014 р. про закінчення виконавчого провадження, та постанова про закінчення виконавчого провадження ним не оскаржена.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з роз'яснень, Конституційного суду України якими визначено, що у зв'язку з неоднозначним застосуванням судами загальної юрисдикції ст. 233 КЗпП України, (рішення від 22.02.2012 року у справі № 1-5/2012) 4-рп/2012) Конституційний суд України надав офіційне тлумачення вказаного положення Кодексу та дійшов висновків, що в аспекті конституційного звернення положення частини першої статті 233 Кодексу законів про працю України у взаємозв'язку з положеннями статей 116, 117, 237-1 цього кодексу слід розуміти так, що для звернення працівника до суду з заявою про вирішення трудового спору щодо стягнення середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку при звільненні та про відшкодування завданої при цьому моральної шкоди встановлено тримісячний строк, перебіг якого розпочинається з дня, коли звільнений працівник дізнався або повинен був дізнатися про те, що власник або уповноважений ним орган, з вини якого сталася затримка виплати всіх належних при звільненні сум, фактично з ним розрахувався.

Також Верховний Суд у п. 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці " від 24 грудня 1999 року № 13 зазначив, що не проведення розрахунку з працівником у день звільнення або, якщо в цей день він не був на роботі, наступного дня після його звернення з вимогою про розрахунок є підставою для застосування відповідальності, передбаченої ст.117 КЗпП. У цьому разі перебіг тримісячного строку звернення до суду починається з наступного дня після проведення зазначених виплат незалежно від тривалості затримки розрахунку.

З вищевикладеного суд зробив правильний висновок, що тримісячний строк для звернення до суду з відповідною позовною заявою слід рахувати з 02.06.2014 року, тобто з дня фактичного розрахунку по заробітній платі по 02.09.2014 року (три місяці).

Позов був пред'явлений позивачем до суду лише 30.09.2014 року, тобто за межами тримісячного строку на звернення до суду.

З огляду на викладене, судова колегія не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення суду.

Керуючись ст.ст. 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Веселівського районного суду Запорізької області від 27 листопада 2014 року в цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий:

Судді: