Справа № 192/1197/15-ц
Провадження № 2/192/426/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" жовтня 2015 р. СОЛОНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - судді Щербини Н.О.,

за участі секретаря судового засідання Сербіної Л.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в смт Солоне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на те, що з 19 жовтня 2004 року вона перебувала у шлюбі з відповідачем, який 23 вересня 2011 року було розірвано за рішенням Ленінського районного суду м.Вінниці.

В період шлюбу у них народилася дитина - син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні, а домовленості щодо сплати аліментів між нею та відповідачем не досягнуто.

Оскільки відповідач ухиляється від виконання свого обов'язку утримувати дитину, вона змушена звернутися за стягненням аліментів до суду.

Відповідач має нерегулярний, мінливий дохід, тому на підставі ст.184 СК України, просить суд визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Позивач вважає, що з відповідача мають стягуватися аліменти у розмірі 643 гривень щомісячно на утримання дитини, оскільки з 1 січня 2015 року прожитковий мінімум, встановлений Законом України «Про державний бюджет України на 2015 рік» на одну особу віком від 6 до 18 років становить 1286 гривень, тобто для нормальної життєдіяльності кожної людини такого віку щомісячно необхідно витрати не менше вказаної суми. Оскільки права і обов'язки кожного з батьків є рівними за законом, то як вона, так і відповідач повинні забезпечувати дитину з розрахунку суми не менше, ніж по 1/2 частині від мінімального від мінімального прожиткового мінімуму щомісячно кожний.

Позивачка просить стягнути з відповідача аліменти в фіксованому розмірі, а саме в розмірі 1/2 частини від мінімального прожиткового мінімуму на час подання позову, а при визначені розміру стягуваних аліментів просить суд врахувати, що дитині необхідні нормальні харчування, одяг та інші речі для забезпечення її нормального фізичного та духовного розвитку.

Позивач ОСОБА_1, яка належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи (а.с.25), у судове засідання не з'явилась, надавши суду письмову заяву (а.с.41), за якою прохала розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та прохала їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, згідно повідомлення про вручення судової повістки про виклик до суду (а.с.39), у судове засідання не з'явився, заявою просив розглянути справу за його відсутності, надав довідку про те, що він офіційно працює та отримує заробітну плату (а.с.30), а листом від 15 вересня 2015 року надіслав до суду копії квитанцій про добровільну сплату аліментів на утримання сина (а.с.16-20) .

У зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд у відповідності з ч.2 ст.197 ЦПК України ухвалив здійснювати розгляд справи у відсутність сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, але не з'явились в судове засідання, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно ст.ст. 180-182 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані матеріально утримувати своїх неповнолітніх дітей.

Судом встановлено, що сторони з 19 жовтня 2004 року перебували у шлюбі, зареєстрованому відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області за актовим записом №2179, а позивач мала прізвище «ОСОБА_1» (а.с.6).

В період зареєстрованого шлюбу у них народилася спільна дитина - син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.5), а шлюб між сторонами було розірвано рішенням Ленінського районного суду м.Вінниці від 23 вересня 2011 року (а.с.6).

Судом також встановлено, що ОСОБА_1 26 вересня 2014 року уклала шлюб з ОСОБА_6, який зареєстровано виконавчим комітетом Сурсько-Михайлівської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області, актовий запис №5 (а.с.4), внаслідок чого змінила своє прізвище з «ОСОБА_1» на «ОСОБА_1».

Спільний син сторін проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою Сурсько-Михайлівсьької сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області від 21 липня 2015 за №846 (а.с.7).

В судовому засіданні встановлено, що відповідач в добровільному порядку здійснював сплату аліментів на користь позивача з серпня 2014 року по серпень 2015 року в розмірі по 200-300 гривень щомісячно (а.с.17-19), проте будь-якої домовленості щодо розміру щомісячного утримання сина між сторонами не досягнуто, у зв'язку з чим аліменти необхідно стягнути з відповідача в примусовому порядку від дня пред'явлення позову до досягнення дитиною повноліття, оскільки права та обов'язки кожного з батьків є рівними за законом. При цьому судом не вирішується питання щодо стягнення аліментів за минулий період, а лише вирішується питання про обов'язок утримання дитини відповідачем з моменту пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття.

При визначенні розміру аліментів, суд відповідно до ст. 182 СК України враховує матеріальне становище платника аліментів, який офіційно працевлаштований вантажником в товаристві з обмеженою відповідальністю підприємстві «Авіс», де отримує заробітну плату (а.с.36), стан здоров'я як відповідача, так і дитини, її вік та потреби і вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у частці від його заробітку (доходу) в розмірі ? частини щомісячно до досягнення дитиною повноліття, оскільки права та обов'язки кожного з батьків є рівними за законом, в тому числі і по утриманню дітей. Будь-яких інших доказів на підтвердження матеріального стану, стану здоров'я як відносно дитини, так і відносно відповідача, сторонами не надано, а інших утриманців, зазначених в п. 3 ч. 1 ст. 182 СК України відповідач не має.

Крім цього, у зв'язку з частковим задоволенням позову, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір, оскільки позивачка при зверненні з позовом до суду звільнена від цих витрат.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.180-182,184 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 10, 11, 57, 60, 209, 212-215, 367 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця м.Вінниця, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ? частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27 липня 2015 року до досягнення дитиною повноліття, відмовивши в задоволенні решти позову.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 487 (чотириста вісімдесят сім) гривень 20 копійок судового збору.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області через Солонянський районний суд Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий: суддя Н. О. Щербина