Номер провадження: 22-ц/785/4645/15
Головуючий у першій інстанції Домусчі Л. В.
Доповідач Сидоренко І. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.09.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі: головуючого судді - Сидоренко І.П., суддів - Погорєлової С.О., Мартинової К.П., при секретарі - Колмакові В.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 24 березня 2015р. по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

встановила:

11 грудня 2014р. ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що він знаходиться у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою з 08 січня 2000р. Від шлюбу мають сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 Позивач вказав, що фактично сімейні стосунки припинилися, шлюб існує формально, він не мешкає разом з відповідачкою, та не бажає зберігати шлюб.

Рішенням суду від 24 березня 2015р. позов ОСОБА_3 задоволений. Суд розірвав шлюб між ОСОБА_3 і ОСОБА_2, зареєстрований 08 січня 2000р. у виконавчому комітеті Камїянської сільської ради Савранського району Одеської області, повторний актовий запис № 01 від 05 грудня 2014р. (а.с.43-44).

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати, надати строк для примирення, оскільки суд безпідставно не задовольнив її заяву про надання такого строку, а вона вважає, що сім'ю можливо зберегти за ради їх сумісної дитини, яка хворіє і потребує допомоги (а.с.50).

Колегія суддів, заслухав суддю-доповідача, сторони, їх представників, вивчивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд 1 інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_3, суд першої інстанції встановив обставини справи та фактичні взаємини подружжя, причини розірвання шлюбу, суд виходив з того, що подружжя припинило сумісне проживання, сім'я розпалася остаточно і шлюб носить формальний характер, та оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, що розірвання шлюбу може відбутися за їхньою спільною заявою або за заявою когось з них, у зв'язку з чим дійшов обґрунтованого висновку про неможливість збереження шлюбу та наявність правових підстав для його розірвання.

Судова колегія погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, який відповідає обставинам по справі і вимогам діючого законодавства.

Згідно з частиною 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Відповідно до ч.3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України.

При розгляді справ про розірвання шлюбу суд за правилами ст.112 СК України з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства (ст.111 СК України). За змістом статті 111 СК України суд не зобов'язаний призначати строк для примирення подружжя.

В судовому засіданні апеляційної інстанції відповідачка ОСОБА_2 підтвердила, що ОСОБА_3 дійсно залишив сім'ї, але вона бажає зберегти сім'ю.

Позивач ОСОБА_3 наполягав на розірванні шлюбу, зберігати шлюб з відповідачкою не бажає, вказавши, що шлюб розпався остаточно, відновленим бути не може, він проживає з іншою жінкою.

Судова колегія критично ставиться до твердження відповідачки ОСОБА_2 про можливість збереження сім'ї сторін, оскільки судом апеляційної інстанції сторонам ухвалою від 19 травня 2015р. було надано строк для примирення, але позивач не бажає зберігати сім'ю, і пояснив, що він створив іншу сім'ю.

Згідно з роз'ясненнями, викладеними у п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Передбачене ч. 1 ст. 111 СК України вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення (ч.5 ст.191 ЦПК України). Судам слід використовувати надану законом можливість відкласти розгляд справи для примирення подружжя, особливо за наявності неповнолітніх дітей. При визначенні строку на примирення суд заслуховує думку сторін та враховує конкретні обставини справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Суд апеляційної інстанції використав надану законом можливість відкласти розгляд справи для примирення подружжя. Разом з тим, надання останнім строку на примирення результатів не принесли, подружжя заходів щодо примирення не вживало.Навпаки за наданій судом строк для примирення апелянт ОСОБА_2 подала 24 червня 2015р. до Суворовського районного суду м. Одеси позовну заяву до ОСОБА_3 про стягнення додаткових витрат на дитину і аліментів на її утримання (а.с.125-128). В даній позовній заяві ОСОБА_2 вказала, що ОСОБА_3 ще 18 вересня 2014р. скасував довіреність на її ім'я на розпорядження його рахунками, що, на думку судової колегії, також свідчить про припинення стосунків між сторонами вже тривалий час.

Судова колегія вважає безпідставними доводи адвоката в інтересах ОСОБА_2 відносно того, що рішення суду безумовно підлягає скасуванню з тих підстав, що судом не було вирішено питання щодо подальшого облаштування життя дитини, що в порушені вимог ч.1 ст.110 СК України позовну заяву було підписано ні особисто позивачем, а його представником, оскільки укладання письмового договору про участь батьків у вихованні дитини є не обов'язковим при відсутності спору між батьками, в даному випадку сторони не заперечували про проживання дитини з матерію.

Відносно порушення вимог ч.1 ст.110 СК України слід зазначити, що нормою вказаною статті передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя, та не вказано, що він не може бути підписаний представником. Слід зазначити, що позивач ОСОБА_3 в суді першої інстанції подав 24 березня 2015р. заяву про те, що він підтримує свої позовні вимоги в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Необґрунтованими є доводи адвоката в інтересах ОСОБА_2 щодо скасування рішення суду з підстав недоведеності позивачем позовних вимог, оскільки сторони підтвердили, що вони тривалий час не мешкають разом, позивач вказав в судовому засіданні апеляційної інстанції, що він не бажає проживати з відповідачкою з причин постійних сварок, та на даний час він має іншу сім'ю.

З урахуванням вищевикладеного судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст.304, 307, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 24 березня 2015р. - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення.

Касаційна скарга може бути подана безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Судді апеляційного суду Одеської області І.П.Сидоренко

С.О.Погорєлова

К.П. Мартинова