Справа № 283/693/15-ц
Провадження №2/283/333/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

26 травня 2015 року м. Малин

Малинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді Міхненка С.Д.

секретаря - Ільніцької С.В.

за участю позивача , відповідача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 та Морозівської сільської ради Малинського району про встановлення факту постійного проживання разом з ОСОБА_4 на час відкриття спадщини та визнати право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , -

ВСТАНОВИВ :

25 березня 2015 року позивач звернулась до суду з вимогами до відповідачів.

В судовому засіданні позов підтримала повністю, пояснила , що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Нова Рутвянка померла її рідна баба ОСОБА_4

Після смерті баби відкрилась спадщина на житловий будинок АДРЕСА_1.

Батько позивача - ОСОБА_5 , який був сином ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2, тобто ще до відкриття спадщини на майно померлої ОСОБА_4, а тому у відповідності до положень статті 1266 ЦК України позивач має право на спадщину як спадкоємець першої черги.

До спадкоємців першої черги на майно померлої ОСОБА_4 належить також ОСОБА_1, однак остання в термін встановлений законодавством не прийняла спадщину, рішенням Малинського районного суду відповідачу було відмовлено у визначені додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, інші спадкоємці відсутні.

Фактично з дитинства ОСОБА_2 проживала разом з своєю бабою ОСОБА_4 Вона з бабою проживали в однієї кімнаті, а в іншій проживав син ОСОБА_4 - ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3.

В селі, де вони разом проживали ( Нова Рутвянка ) позивач пішла в школу. Позивач не бажала проживати в сім'ї свої батьків, оскільки її мати не займалась її вихованням, зловживала спиртним напоями.

Після отримання позивачем паспорту в ньому була зазначена адреса її реєстрації та проживання - АДРЕСА_1. Номер будинку - АДРЕСА_1 зазначено помилково, оскільки сільська рада, коли видавала довідку для отримання позивачем паспорту невірно зазначила номер будинку, вірний номер будинку є АДРЕСА_1. В наступному сільська рада видала уточнюючу довідку, яка усунула розбіжності в адресі її місця проживання.

До дня смерті ОСОБА_4 позивач постійно проживала з нею та допомагала бабі по господарству.

30 листопада 2012 року позивач виписалась з її місця проживання та зареєструвалась за місцю проживання свого чоловіка в с. Старі Вороб'ї.

Посилання відповідача на те, що позивач згідно довідки Морозівської сільської ради в період з 2011 по 2012 роки проживала в с. Воробївщина не відповідає дійсності , оскільки позивач постійно проживала з своєю бабою, що підтверджує безпосередньо ї сільський голова с. Морозівка та сусіди.

Відповідач ОСОБА_1 заперечила по суті позову , зазначила , що померла ОСОБА_4 була її матір'ю.

Позивач в період з 2011 по 2012 роки відповідно до довідки Морозівської сільської ради проживала в с. Воробївщина , а тому остання не є такою , що прийняла спадщину.

З її матір'ю, починаючи з 1980 року по день смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_3) проживав брат відповідача ОСОБА_6, який власної сім'ї не мав. Після смерті брата матір до дня своєї смерті проживала сама.

Представник відповідача Морозівської сільської ради - сільський голова Олексієнко М.П. при вирішення позову покладається на розсуд суду. Пояснила , що дійсно позивач на момент смерті ОСОБА_4 проживала в її будинку по АДРЕСА_1.

В паспорті позивача невірно зазначений номер будинку - АДРЕСА_1 , оскільки такого номеру будинку по АДРЕСА_1 не існує. Вірним є номер будинку - АДРЕСА_1.

Чи дійсно позивач, починаючи з дитинства проживала постійно з померлою ОСОБА_4 їй достовірно невідомо, однак вона неодноразово бачила ОСОБА_2 в домоволодінні її баби. Після смерті ОСОБА_4 позивачеві сільською радою була видана довідка для отримання коштів на поховання.

Під час допиту свідок ОСОБА_9 дав показання, що він проживає в с. Нова Рутвянка Малинського району. По сусідству з ним проживала померла ОСОБА_4 Він неодноразово допомагав по господарству ОСОБА_4

ОСОБА_2 з дитинства , я якого саме часу не пам'ятає, постійно проживала з ОСОБА_4 до дня її смерті.

Свідок ОСОБА_10 надала показання аналогічні показанням свідка ОСОБА_9

Свідок ОСОБА_11 дала показання, що відповідач по справі є її матір'ю.

Свідок неодноразово разом з матір'ю приїжджала до своєї баби ОСОБА_4 і допомагали їй по господарству. ОСОБА_4 проживала одна, а позивач по справі лише навідувалась до баби, однак постійно там не проживала.

Заслухавши сторони дослідивши надані сторонами докази, суд вважає, що заявлений позов до ОСОБА_1 підлягає задоволенню повністю, а в позові до Морозівської сільської ради слід відмовити з наступних підстав.

Частиною 3 статті 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4, яка була матір'ю відповідача по справі ОСОБА_1 , а також бабою позивача по справі. ( а.с. 11).

При життя, 09 липня 2009 року, ОСОБА_4 склала заповіт , яким заповідала все належне їй майно в тому числі і спірний житловий будинок ОСОБА_1 ( а.с. 21).

ОСОБА_1 неодноразово зверталась до Малинського районного суду з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви в нотаріальну контору про прийняття спадщини на майно померлої ОСОБА_4

Рішенням Малинського районного суду від 22 квітня 2015 року , яке набрало законної сили , в задоволенні вимог ОСОБА_1 відмовлено за безпідставністю.

Довідками виконавчого комітету Морозівської сільської ради від 26 червня 2014 року (а.с.18), від 22 грудня 2014 року (а.с. 20 ) підтверджується , що ОСОБА_2 була зареєстрована в АДРЕСА_1 з 11 липня 2007 року по 30 листопада 2012 року, а також, що позивач проживала разом з ОСОБА_4 до дня смерті останньої , вели спільне господарство.

Дані обставини також підтверджуються відміткою в паспорті ОСОБА_2 про її реєстрацію у спірному будинку з 11 липня 2007 року по 30 листопада 2012 року ( а.с.8) та показами свідків, які є сусідами померлої ОСОБА_4 - ОСОБА_9 та ОСОБА_10 та поясненням представника відповідача - сільським головою Олексієнко М.П.

Статтею 1266 ЦК України передбачено, що внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Батько позивача по справі та син ОСОБА_4, ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2. (а.с.14)

Тому суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 як спадкоємець першої черги за законом має право на спадщину, що відкрилась на майно померлої ОСОБА_4, за правом представлення.

Також суд вважає, що дослідженими в ході розгляду справи доказами доведено факт постійного проживання ОСОБА_2 разом з спадкодавцем ОСОБА_4 на час відкриття спадщини.

Довідка виконкому Морозівської сільської ради від 14 січня 2015 року № 25 ( а.с. 55) в якій зазначено, що ОСОБА_2 в період з 2011 по 2012 роки проживала в АДРЕСА_2, суперечить зібраними та дослідженими судом доказами, а тому суд критично оцінює дану довідку.

Виписками з погосподарських книг Морозівської сільської ради ( а.с. 16 ) підтверджується що будинок по АДРЕСА_1 належав померлій ОСОБА_4

На час набуття спадкодавцем ОСОБА_4 права власності на житловий будинок державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими, як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу твід 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року №7/5 і зареєстроване в Міністерстві юстиції 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами).

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 01 липня 2004 року « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень ».

Отже, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України від 01 липня 2004 року « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень »., спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину.

Як роз'яснено у п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року « Про судову практику у справах про спадкування », свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

За положеннями п.3 глави 13 Порядку, постанова нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії видається на вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії.

Позивачем надано суду копію постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 25 березня 2015 року. ( арк..с.33).

Отже, суд приходить до висновку, що постанова про відмову у вчиненні нотаріальних дій , зокрема у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спірний будинок , свідчить про втрату позивачем умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтв про право на спадщину.

Тому суд приходить до висновку, що заявлений позов в частині вимог до ОСОБА_1 є доведеним та обґрунтованим.

В позові до Морозівської сільської ради слід відмовити, оскільки при наявності іншого відповідача по справі, який поряд з позивачем є спадкоємцем на майно померлої ОСОБА_4, Морозівська сільська рада не є належним відповідачем по справі.

З відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 685,45 грн.

Керуючись ст.ст. 3,10,11,60, 61,88,213,214,215 ЦПК України, на підставі ст.ст.1266 ,1269 ЦК України,суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_2 разом з спадкодавцем ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, на час відкриття спадщини.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 .

В позові ОСОБА_2 до Морозівської сільської ради Малинського району відмовити за безпідставністю вимог.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати в розмірі 685,45 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Житомирської області через Малинський районний суд шляхом подання в 10 денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: С. Д. Міхненко