Справа № 192/1686/15-ц
Провадження № 2/192/599/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" листопада 2015 р. СОЛОНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого судді Щербини Н.О.,

за участі секретаря судового засідання Короти Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в смт Солоне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на те, що 29 жовтня 2011 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Солонянського районного управління юстиції Дніпропетровської області був зроблений актовий запис за №186. Мають малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В даний час вони з відповідачем проживають окремо, дитина проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Домовленості щодо сплати аліментів між нею та відповідачем не досягнуто.

Оскільки відповідач ухиляється від виконання свого обовязку утримувати дитину, вона змушена звернутися за стягненням аліментів до суду.

Позивач вважає, що з відповідача необхідно стягнути аліменти в розмірі 1/2 частини від усіх видів доходу на утримання дитини, оскільки з 01 вересня 2015 року прожитковий мінімум, встановлений Законом України «Про державний бюджет України на 2015 рік» на одну особу віком від 6 до 18 років становить 1167 гривень, тобто для нормальної життєдіяльності кожної людини такого віку щомісячно необхідно витрати не менше вказаної суми. Відповідач працює охоронцем ПП «Гуард», де отримує середню заробітну плату у розмірі 1200 гривень, а відповідно 1/2 його частина становитиме 600 гривень, що приблизно дорівнює половині прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

При визначені розміру аліментів саме у зазначеному розмірі позивач просить суд врахувати, що вона ніде не працює, так як не може влаштуватися за місцем проживання, а влаштуватися до м.Дніпропетровськ не має змоги, оскільки не може покинути малолітню дитину якій постійно потрібна її допомога, а також врахувати, що дитині необхідні нормальні харчування, одяг, іграшки та інші речі для забезпечення нормального фізичного та духовного розвитку.

Позивач ОСОБА_1, яка належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи (а.с.11), у судове засідання не зявилась, надавши суду письмову заяву , за якою просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити (а.с.16).

Відповідач ОСОБА_2, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, згідно повідомлення про вручення судової повістки про виклик до суду (а.с.14), у судове засідання не зявився, заявою просив розглянути справу за його відсутності, надав довідку про те, що він офіційно працює та отримує заробітну плату, позов визнав частково, пояснив, що згоден сплачувати аліменти у розмірі 1/3 частини від свого доходу (а.с.17-20).

У звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд у відповідності з ч.2 ст.197 ЦПК України ухвалив здійснювати розгляд справи у відсутність сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, але не зявились в судове засідання, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно ст.ст. 180-182 Сімейного кодексу України батьки зобовязані матеріально утримувати своїх неповнолітніх дітей.

Судом встановлено, що з 29 жовтня 2011 року сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солонянського районного управління юстиції у Дніпропетровській області за актовим записом №186 (а.с.4).

В період зареєстрованого шлюбу у них народилася спільна дитина син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.5).

Спільний син сторін проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою Промінської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області від 05 жовтня 2015 року за №360 (а.с.6).

В судовому засіданні встановлено, що будь-якої домовленості щодо розміру щомісячного утримання сина між сторонами не досягнуто, у звязку з чим аліменти необхідно стягнути з відповідача в примусовому порядку від дня предявлення позову до досягнення дитиною повноліття, оскільки права та обовязки кожного з батьків є рівними за законом.

При визначенні розміру аліментів, суд відповідно до ст. 182 СК України враховує матеріальне становище платника аліментів, який офіційно працевлаштований охоронником в приватному підприємстві «Гуард-Техно», де отримує заробітну плату (а.с.20), стан здоровя як відповідача, так і дитини, її вік та потреби і вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у частці від його заробітку (доходу) в розмірі 1/3 частини щомісячно до досягнення дитиною повноліття, оскільки права та обовязки кожного з батьків є рівними за законом, в тому числі і по утриманню дітей, а відповідач згодний сплачувати аліменти у розмірі 1/3 частини від свого доходу, про що зазначив у своїй заяві (а.с.17), що приблизно дорівнює половині прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку встановленого ЗУ «Про державний бюджет України на 2015 рік».

Будь-яких інших доказів на підтвердження матеріального стану, стану здоровя як відносно дитини, так і відносно відповідача, сторонами не надано, а інших утриманців, зазначених в п. 3 ч. 1 ст. 182 СК України відповідач не має.

Крім цього, у звязку з частковим задоволенням позову, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір, оскільки позивачка при зверненні з позовом до суду звільнена від цих витрат.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.180-182,184 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 10, 11, 57, 60, 209, 212-215, 367 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3, 21 серпня 2012 року в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12 жовтня 2015 року до досягнення дитиною повноліття, відмовивши в задоволенні решти позову.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 487 (чотириста вісімдесят сім) гривень 20 копійок судового збору.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області через Солонянський районний суд Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий: суддя Н. О. Щербина