Р І Ш Е Н Н Я Провадження №2/331/427/15

ЄУН 331/330/15-ц

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.04.2015 року ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД м. Запоріжжя

У складі : головуючого - судді ФЕДЧЕНКО І.М.

при секретарі СИМОНЕЦЬ Ю.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою

ОСОБА_1 до Жовтневого відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції, 3-тя особа Реєстраційна служба Запорізького міського управління юстиції Запорізької області про зняття арешту з майна,

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулась в суд з позовом в якому зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_2. До укладення нею шлюбу вона мала фамілію ОСОБА_2, що підтверджується Свідоцтвом про одруження НОМЕР_1, актовий запис № 701 від 14.04.2014 р виданим Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції. Після смерті її батька ОСОБА_2 відкрилась спадщина на все належне йому майно, в тому числі і на частку квартири, в якій він мешкав і яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1. 10.12.2014 року вона, як спадкоємець першої черги за законом, звернулась до Приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після померлого батька. При здійсненні нотаріальних дій з'ясувалось , що на майно її батька за його життя був накладений арешт від 05.05.2005-4 3 ДНК № 1944297 на підставі Постанови № 17209 від 27.11.2003 ДВС Жовтневого району м. Запоріжжя вх. 1255. Звернувшись до Жовтневого відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції з запитом про надання інформації, щодо підстав арешту майна яке належить її померлому батьку, для подальшого оформлення спадщини їй відповідачем була надана копія постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 27.11.2003 року Серія АА № 944020. Також їй було пояснено, що на теперішній час встановити обставини винесення постанови державним виконавцем Жовтневого ВДВС Запорізького МУЮ на підставі якої було накладено арешт на квартиру що знаходиться за адресою АДРЕСА_1, про те що чи знімався арешт встановити неможливо оскільки документи виконавчого провадження знищені. Вона як спадкоємець за законом першої черги, яка претендує на оформлення частки квартири у власність, через наявний арешт не може отримати свідоцтво про право на спадщину, та реалізувати своє право у встановленому Законом порядку оформити спадщину. Арешт накладений відповідачем ще в 2003 році і не знятий своєчасно при закінченні виконавчого провадження, унеможливлює реалізацію її права на оформлення спадщини. Просить зняти арешт та заборону відчуження з майна, яке належить ОСОБА_2, а саме: квартири АДРЕСА_1.

Позивачка надала заяву , просить справу розглядати без її участі , та задовольнити позовні вимоги.

Представник відповідача надав суду пояснення, просить справу розглядати без його участі.

Суд, вивчивши матеріали справи , надані суду докази , вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 батько позивачки. . До укладення нею шлюбу позивачка мала фамілію ОСОБА_2, що підтверджується Свідоцтвом про одруження НОМЕР_1, актовий запис № 701 від 14.04.2014 р виданим Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина на все належне йому майно, в тому числі і на частку квартири, в якій він мешкав і яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1.

10.12.2014 року позивачка , як спадкоємець першої черги за законом, звернулась до Приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після померлого батька.

При здійсненні нотаріальних дій з'ясувалось , що на все належне майно ОСОБА_2 за його життя був накладений арешт на підставі Постанови від 27.11.2003 ДВС Жовтневого району м. Запоріжжя серія АА № 9444020.

Згідно наданого пояснення відповідача вбачається, що згідно перевірки даних Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень відомості щодо перебування на виконанні виконавчого провадження боржником згідно якого виступає ОСОБА_2 відсутні. Перевірити факт перебування на підставі накладання арешту на майно ОСОБА_2 неможливо, оскільки у відповідності п.9.12 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, строк зберігання книг реєстрації вхідної кореспонденції, журналів обліку виконавчих проваджень переданих державному виконавцеві та завершених проваджень становить три роки. Визначити за яких саме підстав було закінчено виконавче провадження неможливо.

Згідно п.9.9 Наказу Міністерства юстиції України № 2274/5 « Про затвердження Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби» від 25.12.2008 року, строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання , становить 3( три) роки, крім виконавчих проваджень, завершених за постановами про адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить 1( один)рік.

Відповідно до п.9.10 зазначеного наказу , завершені виконавчі провадження включаються в акт про вилучення виконавчих проваджень для знищення, якщо передбачений для них строк зберігання закінчився до 01 січня року, в якому складений акт. Виконавчі провадження, строки зберігання яких закінчилися, підлягають знищенню після затвердження акта про вилучення виконавчих проваджень для знищення керівником органу державної виконавчої служби, підпис якого скріплюється печаткою.

З вищенаведених норм діючого законодавства вбачається, що завершення виконавчого провадження та закінчення строків зберігання переданих до архіву виконавчих проваджень є підставою для їх знищення.

Таким чином суд вважає, що виконавче провадження по справі ОСОБА_2 було закінченим.

Згідно з п. 2 ст. 30 ЗУ « Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний провести виконавчі дії з виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, а з виконання рішення немайнового характеру - у двомісячний строк.

Згідно з п. 1 ст. 50 ЗУ « Про виконавче провадження» ,у разі закінчення виконавчого провадження арешт , накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення.

Суд вважає, що позивачка як спадкоємець за законом першої черги, яка претендує на оформлення частки квартири у власність, через наявний арешт не може отримати свідоцтво про право на спадщину, та реалізувати своє право у встановленому Законом порядку оформити спадщину.

Арешт накладений відповідачем 27.112003 році і не знятий своєчасно при закінченні виконавчого провадження, унеможливлює реалізацію її права на оформлення спадщини.

Таким чином у суду є всі підстави зняти арешт та заборону відчуження з майна, яке належить ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: квартири АДРЕСА_1.

Керуючись ст.. ст.. 10,11,212,214-215, ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Зняти арешт та заборону відчуження з майна, яке належить ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: квартири АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, особами , які були відсутні у судовому засіданні, протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: Федченко І.М.