г Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/817/15-ц
Номер провадження 2/213/553/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2015 року Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської

області у складі: головуючого судді Макарової Т.Ю.

при секретарі Шадорській С.О.

за участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2,

треті особи без самостійних вимог на стороні відповідача: Інгулецький районний сектор у м.Кривому Розі Головного Управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, Публічне акціонерне товариство «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат»,

Про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з вищезазначеним позовом, та просить визнати відповідача ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням (квартирою) за адресою: АДРЕСА_1, що є підставою для зняття його з реєстрації за вищезазначеною адресою.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений через оголошення у пресі, тому відповідно до ч.9 ст.74 ЦПК України вважається повідомленим про день, час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку /а.с. 44/.

Представники третіх осіб - Інгулецького районного сектору у м.Кривому Розі ГУ ДМС України в Дніпропетровській області та ПАТ «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат»

в судове засідання не зявилися, про день та час розгляду справи повідомлені своєчасно /а.с.36,41/, у встановленому законом порядку, заперечень не надали. Інгулецький районний сектор у м.Кривому Розі ГУ ДМС України в Дніпропетровській області надав заяву про розгляд справи за відсутності представника /а.с.40/.

За таких підстав, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та представників 3-іх осіб, на підставі наявних у праві доказів.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, та суду пояснила, що вона згідно свідоцтва про право власності № 6 від 23 січня 2013 року, виданого Органом приватизації виконавчого комітету Інгулецької районної у місті ради від 16.01.2013 року № 29, є власницею 1/3 частки квартири АДРЕСА_2. Квартира була отримана нею в звязку із знесенням Інгулецьким ГЗК будинку, де вони раніше проживали. Разом з нею в квартирі зареєстровані син ОСОБА_3, дочка ОСОБА_4, та відповідача ОСОБА_2, який був її чоловіком, щлюб з яким розірвано 05.12.2007 року, та був зареєстрований як член сімї. Квартиру було приватизовано на неї з двома дітьми, а відповідач участі у приватизації цієї квартири не приймав, так як приймав участь у приватизації іншого житла. З лютого 2014 року по теперішній час відповідач в квартирі не проживає. Так як вона з ним не спілкується, їй невідомо де відповідач проживає на даний час, тому вона не може вирішити з ним питання зняття з реєстрації у належній їй та її дітям квартирі. Тому на нього також нараховуються комунальні платежі та вона змушена їх сплачувати, що погіршує її матеріальний стан, та ставить її у скрутне становище, оскільки діти неповнолітні та працює лише вона.

Ніяких домовленостей щодо порядку користування житлом після розірвання шлюбу між нею та відповідачем не було, речей йог в квартирі немає, тобто відповідач перешкоджає їй володіти, користуватися та розпоряджатися квартирою, порушуючи її законні права, як власника житлового приміщення.

Оскільки відповідач не проживає в спірній квартирі більше 1-го року, він втратив право на користування спірною квартирою, а тому позивач і просить суд визнати відповідача ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою №97 в будинку № 52 по вул. 50 років Жовтню у м. Кривому Розі.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 суду пояснили, що вони є сусідами позивача, їм відомо, що в квартирі за адресою: АДРЕСА_3 проживає позивач ОСОБА_1 з двома неповнолітніми дітьми. Відповідач ОСОБА_2 не проживає в квартирі позивача бллизько 1,5 років - з лютого 2014 року, де він знаходиться, їм не відомо. Чому відповідач не знявся з реєстрації після розірвання шлюбу, вони не знають, витрати по утриманню квартири здійснює позивач. Перешкод у користуванні житлом позивач відповідачу не чинила, замки не змінювала.

Вислухавши позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Так, у судовому засіданні встановлено, що позивачу ОСОБА_1 та її неповнолітнім дітям ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, на праві приватної часткової власності на підставі свідоцтва про право власності № 6 від 23 січня 2013 року, виданого Органом приватизації виконавчого комітету Інгулецької районної у місті ради м. Кривого Рогу згідно рішення від 16.01.2013 року № 29, належить кожному по 1/3 частки квартири АДРЕСА_2 /а.с.7/.

Судом встановлено, що на цей час в спірній квартирі зареєстровано чотири особи: позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та відповідач у справі ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 /а.с. 9/.

Встановлено, що позивач та відповідач знаходилися у зареєстрованому шлюбі з 14.06.2002 року, 05.12.2007 року шлюб між сторонами розірвано /а.с.6,8/.

Встановлено, що відповідач зареєстрований у спірному житлі з 2009 року як член сімї власника житлового приміщення ОСОБА_1

Також встановлено, що позивач ОСОБА_1 постійно проживає у спірній квартирі, утримує житло, сплачує комунальні послуги, в тому числі і за відповідача.

Згідно акту житлово-комунальної організації від 04.09.2014 року відповідач ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований у спірній квартирі з 29.09.2009 року, з лютого 2014 року за адресою реєстрації не проживає /а.с.10/.

Встановлено, що в звязку з реєстрацією відповідача на спірній житловій площі, на нього нараховуються комунальні платежі, які вимушена платити позивач, що негативно впливає на її матеріальний стан.

Встановленим у судовому засіданні обставинам відповідають правовідносини з права власника вимагати усунення перешкод у здійсненні свого права власності, та які регулюють порядок користування житлом та втрати цього права членом сімї власника житла.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі заяви особи органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Приписами ч.2 ст.405 ЦК України визначено, що член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач з лютого 2014 року, тобто більш ніж півтора року, без поважних причин, відсутній на спірній житловій площі, в спірній квартирі не проживає, місце його знаходження невідоме, а тому є підстави для визнання відповідача таким, що втратив право на користування цим житлом, а отже позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 319, 391, 405 ЦК України, ст.71-72, 150, 151, 156 ЖК України, ст.ст.88, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, таким, що втратив право на користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_4, що є підставою для зняття його з реєстрації за вищезазначеною адресою.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на погашення витрат зі сплати судового збору 243 гривні 60 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Дніпропетровської області через Інгулецький районний суд м.Кривого Рогу на протязі 10 днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо скаргу не подано, або якщо апеляційну скаргу подано, то після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не скасовано.

Суддя: