Справа № 140/2900/14-ц
№2/140/30/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.07.2015 року Немирівський районний суд

Вінницької області

в складі: головуючого судді Підлипняка М.Д.

при секретарі Путій З.О.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Немирів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа на стороні позивача без самостійних вимог ОСОБА_3« Про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки»,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся з даним позовом до суду обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що 29 березня 2014 року біля 23 години він залишив на вулиці Горького в м. Немирів, біля нічного клубу «Україна»,у місці де дозволена стоянка, свій автомобіль НОМЕР_1.

30 березня 2014 року близько 00 год 45 хв. Відповідач у справі ОСОБА_2 керуючи власним автомобілем НОМЕР_2 рухаючись вул.. Горького в м. Немирів, виконуючи лівий поворот, не надав перевагу в русі автомобілю НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_4, який рухався назустріч по головній дорозі. Внаслідок зіткнення автомобіля під керуванням ОСОБА_5 та ОСОБА_2 водій ОСОБА_4 втратив контроль керованості, що призвело до зіткнення автомобіля ,яким він керував з автомобілями, які стояли на стоянці, в тому числі і з його автомобілем.

Внаслідок зіткнення зазначених автомобілів, його автомобіль отримав механічні пошкодження , відповідно до авто товарознавчого дослідження № 239Е-04/14 від 15.04.2014 року сума заподіяної йому шкоди становить 123601 грн.92 коп.

Постановою Немирівського районного суду від11 липня 2014 року ОСОБА_2 по зазначеному факту ДТП визнаний винним і за ст.. 124 КУпАП притягнутий до адміністративної відповідальності. Ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 07.08.2014 року зазначена постанова Немирівського районного суду скасована і провадження у справі закрито за вичерпанням строків притягнення до адміністративної відповідальності, однак висновок про винуватість ОСОБА_2 у вчинені ДТП підтверджено.

Отже вважає, що ОСОБА_2, як особа, що винувата у вчинені ДТП та заподіяні йому шкоди зобовязаний відшкодувати цю шкоду.

При цьому вважає, що відшкодуванню підлягає не вся зазначена сума, яка визначена висновком авто товарознавчого дослідження, а сума за виключенням 49000 грн. яку має виплатити страхова компанія, оскільки цивільна відповідальність ОСОБА_2 застрахована в страховій компанії « Статус ».

Крім того ним потрачені кошти в сумі 5000 грн за надання юридичної допомоги та 753 грн.32 коп. оплачено судового збору.

Просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 на його користь заподіяну шкоду в розмірі75331 грн. 92 коп. та оплачених судових витрат 5753 грн. 32 коп.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_6 ОСОБА_7 позов підтримав в повному обсязі, просить його задовольнити з підстав викладених в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_8 позов не визнають, вважають, що відповідач не винен у вчиненні даної ДТП тому не має нести цивільної відповідальності з питань відшкодування заподіяною при цьому шкоди.

Третя особа ОСОБА_3 в судове засіданні не з»являлась, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, суть справи її не цікавить.

Вислухавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі з огляду на наступне:

Постановою Немирівського районного суду Вінницької області від 11.07.2014 року ОСОБА_2 визнаний винним за ст.. 124 КУпАП, в тому, що він30.03.2014 року о 00 год. 45 хв. В м. Немирів по вул. Горького керував автомобілем НОМЕР_2, виконуючи маневр повороту ліворуч, не надав перевагу в русі транспортному засобу «Тойота-Авалон» д.н.з ВЕ 6432 ВС під керуванням водія ОСОБА_5, який рухався по головній дорозі в зустрічному напрямку, чим порушив п. 10.1 ПДР України, що спричинило пошкодження автомобілів. З даної постанови вбачається, що в числі пошкоджених був і автомобіль ОСОБА_9В.( а.с. 29).

Постановою апеляційного суду Вінницької області від 07.08.2014 року постанову Немирівського районного суду від 11 липня 2014 року скасовано, та ухвалено постанову про закриття провадження у справі про адмінправопорушення відносно ОСОБА_2 за ст.. 124 КУпАП в звязку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення відповідно до вимог ст.. 38 КУпАП. Однак висновки викладені в постанові Немирівського районного суду, щодо винності ОСОБА_2 в скоєні ДТП постановою апеляційного суду підтверджено.

Постанова апеляційного суду від 07.08.2014 року набрала законної сили ( а.с.30-32).

Відповідно до ст.. 61 ч.4 ЦПК України « вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою».

Отже, оскільки постановою апеляційного суду Вінницької області підтверджено висновки щодо винуватості ОСОБА_2 у вчинені ДТП при якій був пошкоджений автомобіль позивача, викладені в постанові Немирівського районного суду від 11 липня 2014 року, постанова суду набрала законної сили, закриття провадження у справі за закінченням строків притягнення до відповідальності є нереабілітуючою обставиною, тому питання чи мали місце дії та чи вчинені вони цією особою не підлягають доказуванню, а є обовязковими для суду що розглядає цей спір.

Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються ст. ст. 1166, 1167, 1188, 1192 ЦК України, чинними на день їх виникнення.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, як передбачено вимогами ст. 1188 ЦК України. Відповідно до вимог п.п. 3,4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди»із змінами та доповненнями, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, а шкода, заподіяна одному з володільців з вини іншого -відшкодовується винним.

Враховуючи вимоги ст.ст. 10 ч.2, 60 ч.1 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд прийшов до висновку, що дана ДТП сталася із вини відповідача ОСОБА_2 в результаті невиконання вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху України, оскільки він під час здійснення маневру не переконався в безпечності його виконання, внаслідок цього здійснив зіткнення з автомобілем «Тойота-Авелон» під керуванням водія ОСОБА_4 , з послідуючим наїздом останнього, на автомобіль позивача.

Також суд вважає за необхідне зазначити, що у спорах про відшкодування шкоди згідно з ч.2 ст. 1166 ЦК України діє презумпція заподіювача шкоди. У зв'язку з цим не позивач повинен довести наявність вини відповідача, а відповідач повинен довести відсутність його вини у завданні шкоди. Проте відповідачем та його представником у справі не було надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про відсутність вини відповідача в ДТП.

Таким чином, судом встановлена протиправність дій відповідача та його вина в скоєнні даної ДТП, а також причинний зв'язок між наявною шкодою і протиправним діянням заподіювача.

Визначаючи розмір матеріальної шкоди, судом враховується обсяги механічних пошкоджень та висновок експертного автотоварознавчого дослідження № 239Е-04/14 від 15.04.2014 року, згідно якого матеріальний збиток щодо пошкодженого автомобіля становить 123601 грн.92 коп.(а.с.8-28), оскільки розмір збитків, що підлягає відшкодуванню, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі у відповідності до вимог ст. 1192 ЦК України.

Відповідно до ст.. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати ( страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобовязана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром заподіяної шкоди і страховою виплатою(страховим відшкодуванням).

При цьому суд, як і позивач вважає, що відшкодуванню підлягає не вся зазначена сума, яка визначена висновком авто товарознавчого дослідження, а сума за виключенням 49000 грн. яку має виплатити страхова компанія, оскільки цивільна відповідальність ОСОБА_2 застрахована в страховій компанії « Статус ».

На підставі вищенаведеного, суд приходить до висновку, що в результаті ДТП позивачу діями відповідача була заподіяна матеріальна шкода на загальну суму 123601 грн.92 коп . та 730 грн за оплату послуг експерта, яка відповідно до ст.ст. 1188, 1192 ЦК України підлягає відшкодуванню, за виключенням суми страхового відшкодування 49000 грн., які зобовязана, відповідно до ст.. 1194 ЦК України відшкодувати страхова компанія « Стимул» що становить 123601,92 + 730 - 49000= 75331.92 грн.

У відповідності до ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача 753 грн.32 коп оплаченого судового збору та 5000 грн за надання юридичної допомоги.

Керуючись ст..ст.1167,1187,1188,1194 ЦК України, ст..ст. 5,10,15, 61, 88, 208, 209, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 75331 грн 92 коп в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 5753 грн 32 коп в рахунок відшкодування судових витрат, а всього 81085 грн. 24 коп.

На рішення може бути подана апеляція до апеляційного суду Вінницької області протягом 10 діб.

Головуючий: підпис

Копія вірна.

Суддя::