Номер провадження 2/754/555/15
26.01.2015 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:
головуючого - судді Шевчука О.П.
при секретарі - Бойко Т.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням
До Деснянського районного суду м. Києва звернулася ОСОБА_1 з позовом про визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням.
Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона разом зі своїм сином ОСОБА_3 є власниками квартири АДРЕСА_1.
Крім власників, в квартирі зареєстрований також відповідач по справі ОСОБА_2 - брат позивача, який в помешканні не з'являвся з 01.07.2013 року.
Місце проживання відповідача на час розгляду справи позивачу невідомо, а тому спонукати його у будь-який спосіб знятися з реєстраційного обліку за вищевказаною адресою вона не має можливості.
Реєстрація ОСОБА_2 в квартирі створює позивачу певні незручності та додаткові витрати, внаслідок чого вона змушена звернутися до суду за захистом своїх прав.
Обґрунтовуючи свої вимоги викладеним, посилаючись на норми цивільного та цивільно-процесуального законодавства, позивач просить суд визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1
В судовому засіданні позивач позов підтримала, просить суд його задовольнити.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, у зв'язку з відсутність інформації про його місце знаходження та роботи відповідно ч. 9 ст. 74 ЦПК України - шляхом розміщення оголошення в пресі, причини неявки суду не повідомив (а.с. 16).
За таких обставин, визнавши матеріали справи достатніми для вирішення позову, суд розглядає справу без участі відповідача та вважає правильним у відповідності до статті 224 ЦПК України ухвалити по справі заочне рішення.
Позивач проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.
Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази у справі, суд визнає позов обґрунтованим з наступних підстав.
В ході розгляду справи встановлено, що квартира АДРЕСА_1 згідно Договору купівлі-продажу від 01.06.2001 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4, належить позивачу та її сину в рівних долях. (а.с. 11).
Відповідно Довідки Форми №3 від 04.10.2014 року, виданої ЖЕК № 306 Деснянського району м. Києва, у вказаній квартирі зареєстровані ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (а.с.6).
Згідно Акту від 22.10.2014 року про відсутність (не проживання) особи за місцем реєстрації, складеним мешканцями будинку АДРЕСА_1 та засвідченим Начальником ЖЕК №306 Деснянського району м. Києва, відповідач ОСОБА_2 в квартирі не проживає з 01 липня 2013 року(а.с. 5).
Як вбачається з пояснень позивача, жодних перешкод щодо користування вказаною квартирою відповідачу вона не чинить, однак в помешканні він не з'являється більше року, його особисті речі також відсутні. Будь-які домовленості з приводу проживання в квартирі між сторонами також відсутні.
Відповідно до ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Частинами 1, 2 ст. 319 Цивільного кодексу України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Відповідно до ч. 1 ст. 383 Цивільного кодексу України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.
Згідно ст. 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ч.1 ст.405 Цивільного кодексу України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.
Частиною 2 статті 405 ЦК України встановлено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Докази по справі у їх сукупності дають можливість робити висновок про те, що ОСОБА_2 не проживає в квартирі АДРЕСА_1 понад один рік без поважних на те причин, що є підставою для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та визнання відповідача таким, що втратив право користування даним житлом.
Задовольняючи позов суд відповідно до ч. 1 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України стягує з відповідача на користь позивача судові витрати - суму сплаченого судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.10,60,88,213-215 ЦПК України, ст. 405 ЦК України, суд
Визнати ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 243 грн. 60 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва.
Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.
Суддя