АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1746/15 Справа № 207/2209/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - Подобєд О. К. Доповідач - Кочкова Н.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2015 року м. Дніпропетровськ

Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі:

Головуючої - судді Кочкової Н.О.,

суддів - Григорченка Е.І., Повєткіна В.В.,

за участю секретаря Левцунова І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про порушення прав недієздатної дитини - інваліда і стягнення коштів, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 02 грудня 2014 року, -

В С Т А Н О В И В:

У травні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з вищевказаним позовом, в обґрунтування якого посилався на те, що відповідач ОСОБА_3 (його рідний брат) після смерті батька продав належну батькові земельну ділянку з будинком, розташовану в садівничому товаристві АДРЕСА_1, загальною площею 600 кв.м за 9000 доларів США, привласнив собі вказані кошти та відмовився сплатити йому, як спадкоємцю, половину вищезазначеної суми. Він є інвалідом 2 групи, тому має право на обов'язкову частку у спадщині. Просив стягнути з відповідача 53 644, 85 грн., з яких 49500, грн. - обов'язкова частка в спадщині; 2348 грн. - відсотки за користування грошовими коштами; 1796,85 грн. - інфляційні витрати; крім того, стягнути вартість речей, які залишились на дачі в сумі 8000,00 грн., також спричинену незаконними діями відповідача моральну шкоду у сумі 5000,00 грн.(а.с. 2-5).

Рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 02 грудня 2014 року в задоволенні позову - відмовлено (а.с. 46-48).

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи ставить питання про скасування рішення суду з ухваленням нового про задоволення позову (а.с. 53-54).

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом 1 інстанції встановлено, що ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, був батьком позивача ОСОБА_2 та відповідача ОСОБА_3 Згідно відомостей зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 22 липня 2014 року, в реєстрі відсутня інформація про спадкову справу після смерті ОСОБА_4.

Із довідки СТ "Дніпро" від 26 липня 2014 року вбачається, що 18 жовтня 2009 року ОСОБА_3 був прийнятий до складу членів садівничого товариства "Дніпро", за заявою його батька ОСОБА_4 (а.с. 33).

Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №069906 від 12 січня 2011 року, ОСОБА_3 є власником земельної ділянки площею 0,0200 га, розташованої в садівничому товаристві АДРЕСА_1. (а.с.25)

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що дачний будинок і земельна ділянка не входять до складу спадщини, оскільки перехід права власності на майно відбувся за життя ОСОБА_4 і на момент відкриття спадщини спадкодавцю це майно не належало, а відтак не підлягають задоволенню вимоги про стягнення коштів та моральної шкоди.

Вказані висновки суду першої інстанції є правильними, відповідають нормам матеріального та процесуального права і підтверджуються матеріалами цивільної справи.

Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до положень ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч.1 ст. 1241 ЦК України, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, спадкують незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка).

Виходячи із того, що дачний будинок і земельна ділянка не входять до складу спадщини, яка відкрилась ІНФОРМАЦІЯ_1 року після смерті ОСОБА_4, суд правильно відмовив у задоволенні позову.

Також правильно відмовив суд і у задоволенні позовних вимог про стягнення вартості речей, які залишились на дачі, в сумі 8000,00 грн., оскільки доказів наявності майна, належного спадкодавцю ОСОБА_4, у дачному будинку на момент його смерті - суду не надано.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що дачний будинок і земельна ділянка були відповідачем продані - не підтверджено належними і допустимими доказами, оскільки договору купівлі-продажу суду не надано, а посилання на ст. 8 Конституції України, Закони України «Про прожитковий мінімум», «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», - не мають правового значення для вирішення спору.

Інші доводи апеляційної скарги фактично повторюють доводи, викладені у позовній заяві, і суттєвими не являються, оскільки не спростовують правильність висновків суду 1 інстанції, яким у досить повному обсязі з'ясовані права та обов'язки сторін, неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення не встановлено, справа розглянута у рамках позовних вимог та на підставі наданих доказів, підстав для виходу за межі апеляційної скарги не встановлено, тому апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду слід залишити без змін.

Керуючись ст.307, 308 ЦПК України, апеляційний суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 02 грудня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді: