АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА[1]
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі: головуючого - Левенця Б.Б.

суддів - Мазурик О.Ф., Махлай Л.Д.,

при секретарі - Перевузнику П.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Солом'янського районного суду міста Києва від 20 серпня 2014 року по справі за позовом Комунального підприємства «Відрадненське» Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и л а :

У лютому 2014 року позивач звернувся із позовом, в якому зазначив, що 01 квітня 2008 року між КП «Відрадненське» та ОСОБА_1, яка є власником нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 було укладено договір №169 «Про надання послуг з водо-, теплопостачання, водовідведення, та участь у витратах по утриманню будинку та прибудинкової території».

Відповідачу виставляються рахунки за холодне водопостачання та за утримання будинку (експлуатаційні витрати), однак відповідач порушує умови вказаного договору, має заборгованість по платежам, тому позивач просив стягнути на свою користь із відповідача заборгованість за період з січня по липень 2012 року включно у розмірі 4176,22 грн., інфляційну складову боргу - 4,67 грн. та 3% річних - 29,54 грн., а також судові витрати. (а.с.1-2)

Заочним рішенням Солом'янського районного суду міста Києва від 20 серпня 2014 року позов задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь КП «Відрадненське» Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації заборгованість у розмірі 4210,43 грн. та 243,60 грн. судового збору. (а.с.21-22)

Ухвалою Солом'янського районного суду міста Києва від 12 серпня 2015 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Солом'янського районного суду міста Києва від 20 серпня 2014 року залишено без задоволення. (а.с.102-104)

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 посилалась на порушення судом норм матеріального і процесуального права, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, просила рішення суду скасувати. Обґрунтовуючи скаргу апелянт зазначила, що позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача грошових коштів за послуги, які не були надані і відповідно не були спожиті. (а.с.109-112)

В судовому засіданні представники апелянта - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 підтримали скаргу і просили її задовольнити. Представник позивача ОСОБА_4 заперечувала проти скарги і просила її відхилити.

ОСОБА_1 в судове засідання не прибула, про час та місце розгляду справи була сповіщена шляхом вручення повістки представнику, тобто належним чином про що у справі є докази. (а.с.157-158)

Зважаючи на вимоги ч. 5 ст. 76, ч. 2 ст. 305 ЦПК України, колегія суддів визнала повідомлення належним, а неявку такою, що не перешкоджає апеляційному розглядові справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, судова колегія дійшла висновку, що скарга не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що 01 квітня 2008 року, між КП «Відрадненське», в особі директора підприємства Зеленюха Р.П., який діє на підставі Статуту, з однієї сторони та фізичною особою ОСОБА_1, яка є власником нежитлового приміщення загальною площею 171.6 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 з другої сторони, було укладено Договір №169 «Про надання послуг з водо-, теплопостачання, водовідведення, та участь у витратах по утриманню будинку та прибудинкової території». (а.с.6)

За п.п. 2.1, 2.9-2.16, 3.4 цього Договору, КП «Відрадненське» зобов'язувалось забезпечувати належне ОСОБА_1 приміщення (магазин мотосалону) холодною, гарячою водою, центральним опаленням, забезпечувати водовідведення, утримання будинку та прибудинкової території (експлуатаційні витрати) та послуги по транспортуванню теплової енергії від джерел теплопостачання до споживача, а ОСОБА_1 зобов'язувалась сплачувати всі платежі, які передбачені цим договором незалежно від результатів господарської діяльності щомісячно, до 1 числа місяця, наступного за звітним.

Пунктом 5.1 зазначеного Договору сторони погодили наявність правовідносин з 01 квітня 2008 року до 03 квітня 2013 року.

Відповідно до розрахунків наданих позивачем, заборгованість відповідача за період з січня 2012 року по липень 2012 року (включно) складає 4210,43 грн., що складається з: 4176,22 грн. - за холодне постачання та участь в витратах по утриманню будинку та прибудинкової території (експлуатаційні витрати); 4,67 грн. - інфляційна складова боргу; 29,54 гр. - 3% річних. (а.с.4, 170)

Обґрунтовуючи розрахунок, позивач посилався на постанову КМ України від 01.06.2011 року № 869, на виконання якої був зроблений розрахунок 3.30 грн.(з ПДВ) тарифу експлуатаційних витрат по будинку за адресою пр.. Відрадному, 6/1 в м. Києві, з яких: 0.6124 грн. - прибирання прибудинкової території, 1.2031 грн. - вивезення побутових відходів, 0.5891 грн. технічного обслуговування внутрішньо будинкових систем ГВП і ХВП, водовідведення, 0.0060 грн. - дератизації, 0.0859 грн. - поточного ремонту конструктивних елементів внутрішньо будинкових систем гарячого і холодного водопостачання, водовідведення, з урахуванням 10% - прибуток обслуговуючої організації. (а.с.173-177)

За пунктом 5 Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затвердженого постановою КМ України від 1 червня 2011 р. N 869, калькуляційною одиницею є 1 кв. метр загальної площі, що перебуває у власності або наймі фізичної чи юридичної особи.

Факт отримання листа-повідомлення обслуговуючої організації із відповідним розрахунком, відповідачка та її представники не заперечували в додаткових поясненнях до апеляційної скарги, які надані в суді апеляційної інстанції.

При цьому позивачем враховано часткову оплату відповідачкою за спожиті послуги в січні 2012 року. (а.с.170)

За наданими до суду копіями актів, складеними уповноваженими особами позивача, не зафіксовано звернень від мешканців вищевказаного будинку на незадовільне обслуговування протягом спірного періоду січень-липень 2012 року. (а.с.163-169)

За змістом частини першої статті 901, частини першої статті 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Зобов'язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов'язанням.

Таким чином, правовідносини, які склалися між сторонами на підставі договору №169 «Про надання послуг з водо-, теплопостачання, водовідведення, та участь у витратах по утриманню будинку та прибудинкової території» з обслуговування належного відповідачу нежитлового приміщення, є грошовим зобов'язанням, у якому, серед інших прав і обов'язків сторін, на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов'язок з оплати отриманих комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (частина перша статті 509 ЦК України), - вимагати сплату грошей за надані послуги.

Закріплена в пункті 10 частини третьої статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення оплати за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, встановлених частиною другою статті 625 ЦК України.

Наведені висновки містяться і в Постанові Верховного Суду України від 20 червня 2012 р. N 6-68цс12, остання в силу положень ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для застосування судами України.

Позивач є балансоутримувачем будинку АДРЕСА_1 та виконавцем комунальних та інших послуг у зазначеному будинку.

Цих обставин відповідачка не заперечувала, посилалась на те, що фактично позивач вказаних послуг не надав.

При цьому відповідачкою не надано доказів, що вона своєчасно попередила надавача послуг про відмову від їх отримання, або погодженого сторонами припинення надання таких послуг і виконання договору від 01 квітня 2008 року № 169, або надання таких неналежної якості із складанням відповідних звернень або актів у спірному періоді.

Не надано до суду і доказів погашення відповідачкою заборгованості, тому колегія суддів погодилась із розрахунком позивача яким визначений борг за період з січня по липень 2012 року включно у розмірі 4176,22 грн., інфляційну складову боргу - 4,67 грн. та 3% річних - 29,54 грн.(а.с. 4)

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову.

На підставі ст. 88 ЦПК України, районний суд обґрунтовано стягнув із відповідачки на користь позивача 243.60 грн. судового збору сплата якого підтверджується квитанцією, яка міститься в матеріалах справи.

Інші доводи скарги цих висновків не спростовують, тому колегія суддів їх відхилила.

Керуючись ст. 303, п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. 308, ст.ст. 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Заочне рішення Солом'янського районного суду міста Києва від 20 серпня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили

Судді Апеляційного суду міста Києва: Б.Б.Левенець

О.Ф.Мазурик

Л.Д.Махлай

Справа № 22-ц/796/12631/2015

Унікальний номер 760/2618/14-ц

Головуючий у першій інстанції - Лозинська М.І.

Доповідач Левенець Б.Б.