Справа № 462/4158/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 серпня 2015 року Залізничний районний суд м.Львова у складі:

головуючого судді Колодяжного С.Ю.

при секретарі Обертас Н.М.

за участю позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м.Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

встановив:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 26.01.2008 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який 27.11.2012 року розірвано в судовому порядку, та від спільного подружнього життя мають малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

ОСОБА_1 08.06.2015 року звернулася з позовом в суд про стягнення з відповідача аліментів на утримання сина в розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, покликаючись на те, що відповідач кошти на утримання сина в добровільному порядку не надає, вихованням сина не займається, не цікавиться потребами сина, хоча працює і може сплачувати аліменти у вказаному розмірі.

В судовому засіданні позивач позов підтримала, покликаючись на мотиви такого, доповнила, що відповідач матеріально не допомагає синові, один-два рази на рік дає по 100-200 грн., вона офіційно не працевлаштована, підзаробляє, але її дохід незначний, близько 1500 грн. на місяць. Вважає, що відповідач працює та взмозі надавати кошти на утримання сина у вказаному розмірі. Просить позов задовольнити.

Відповідач та його представник ОСОБА_3 позов визнали частково, зазначивши, що ОСОБА_2 згідний сплачувати аліменти на утримання сина, але в меншому розмірі, ніж просить позивач, а саме: 1/6 частки від заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При цьому зазначили, що відповідач вдруге одружився, від цього шлюбу має малолітню доньку Софію, 29.10.2013 року, також на його утриманні дружина, яка не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною, він надає допомогу батькам-пенсіонерам, його мати хворіє. Відмітив, що його заробіток становить близько 2500 грн., значну частину якого він витрачає на проїзд на роботу, оскільки проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2, а працює у м.Львові. Крім цього, відповідач і його дружина має непогашені кредитні зобовязання перед банками.

Заслухавши пояснення позивача, відповідача і його представника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

У відповідності до ч.1 і ч.2 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Як вбачається із розяснень, даних в п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст.182 СК.

Як встановлено в судовому засіданні, малолітній син сторін ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований та проживає разом з матірю АДРЕСА_1, а батько дитини ОСОБА_2, проживає окремо в с.Ходорівці Жидачівського району Львівської області (а.с.14).

Також встановлено, що позивач не працює, має нерегулярні доходи близько 1500 грн. на місяць, а відповідач ОСОБА_2 працює комплектувальником у ТВК «Львівхолод» і згідно довідки №4164 від 17.07.2015 року про заробітну плату за 2015 року його дохід за січень-червень 2015 року становить 18064 грн, значну частину доходу витрачає на оплату проїзду з місця проживання до місця праці у м.Львові.

Крім цього, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 05.11.2013 року вдруге одружився (свідоцтво про шлюб серії І-СГ №295794) та має в цьому шлюбі малолітню доньку Софію, 29.10.2013 року, його дружина ОСОБА_6 не працює, здійснює догляд за дитиною до 3-х років. Також відповідач матеріально допомагає батькам-пенсіонерам, а його мати хворіє.

Суд також бере до уваги покликання відповідача та його представника, що ОСОБА_2 та його дружина ОСОБА_6 мають непогашені зобовязання за кредитними договорами та вносять періодичні платежі за відповідними кредитними договорами.

У відповідності до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Згідно ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Виходячи з наведеного, керуючись принципом розумності і справедливості, та враховуючи, що утримувати дітей зобов'язані обоє батьків, то з відповідача слід стягувати аліменти на утримання сина ОСОБА_4 в розмірі 1/5 частини від його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до повноліття дитини, оскільки такий розмір аліментів, на переконання суду, відповідатиме реальним потребам неповнолітнього, а також матеріальному становищу сторін у справі.

Згідно ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать, зокрема, витрати на правову допомогу.

Згідно ст.84 ЦПК України витрати, повязані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги.

З матеріалів справи, та пояснень позивача вбачається, що вона понесла витрати, повязані з оплатою правової допомоги адвоката в розмірі 400 грн., які слід стягнути з відповідача на її користь.

Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави, а тому із ОСОБА_2 слід стягнути 243,60 грн. судового збору в дохід держави, від сплати якого при подачі позовної заяви позивач була звільнена.

У відповідності до ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст.ст. 180-183, 191 Сімейного кодексу України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212-215, 367 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Стягувати із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, працюючого комплектувальником у ТВК «Львівхолод» та проживаючого у ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/5 частки від заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 08.06.2015 року до його повноліття.

В решті позову відмовити.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 400 грн. понесених витрат на правову допомогу.

Стягнути із ОСОБА_2 243,60 грн. судового збору в дохід держави.

Рішення суду в частині стягнення аліментів допустити до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Залізничний районний суд м. Львова шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: (підпис)

З оригіналом згідно.

Суддя: Колодяжний С.Ю.