Номер провадження 2/754/3444/15
Справа №754/7080/15-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

11 вересня 2015 року

Деснянський районний суд м.Києва в складі :

головуючого судді Мальченко О.В.

при секретарі Яремус-Байсановій А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , 3-і особи : Житлово-будівельний кооператив " Кристал-24" , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності ,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом до відповідача , в якому просив визнати за ним право власності на ? частину квартири АДРЕСА_1 , що знаходиться в будинку ЖБК « Кристал-24» , посилаючись на те , що пайовий внесок за вказану квартиру був сплачений в період шлюбу з відповідачем за спільні кошти подружжя .

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали з обставин , що викладені у позовній заяві . Позивач одночасно пояснив , що на даний час між ним , відповідачем та їх повнолітніми дітьми виникають спірні питання з приводу оплати комунальних послуг , останні не визнають його як співвласника спірної квартири . Зазначена квартира була набута ним з відповідачкою за спільні кошти , які вони заробляли разом , також в оплаті допомагали їм батьки, знайомі , тощо .

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнала , зазначила про те , що спірна квартира була надана їй підприємством на якому вона працювала на сім»ю , яка складалась з 4-х осіб , а саме на неї , чоловіка ( позивача ) та двох неповнолітніх на той час дітей . Для сплати пайового внеску за квартиру були витрачені кошти надані їй підприємством , в якому вона працювала , кошти , які позичались у знайомих , які надавались її батьками та кошти , які були отримані при народженні дітей . Позивач в період сплати пайових внесків заробляв незначні кошти , витрачав їх на свої потреби . Вважає, що квартира підлягає поділу між нею , позивачем та їх сином ОСОБА_3 та дочкою ОСОБА_4

Представник 3-ої особи ЖБК « Кристал-24» в судове засідання не з»явився , про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином .

3-і особи ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судовому засіданні зазначили про те , що вважають вимоги позивача необґрунтованими та просили відмовити у їх задоволенні .

Вислухавши пояснення сторін , представника позивача , покази свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного .

Судом встановлено , що згідно ордеру виданого 03.09.1993 р. ОСОБА_9 на сім"ю , яка складається з чотирьох осіб : ОСОБА_2, ОСОБА_10, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було надано чотирикімнатну квартиру АДРЕСА_1 на підставі рішення загальних зборів членів ЖБК « Кристал-24» , затвердженого 25.06.1993 р. за № 683 ( а.с. 6 ) .

Згідно довідки ЖБК „ Кристал -24 " від 06.04.2015 р. № 6 вбачається , що сума пайового внеску за квартиру АДРЕСА_1 у розмірі 6 970 000 крб. сплачена 30 .10.1993 р. у повному обсязі , що складає суму паєнакопичення . Членом зазначеного ЖБК є ОСОБА_2 ( а.с. 7 ) .

Згідно свідоцтва про реєстрацію шлюбу вбачається , що позивач та відповідач з 02.12.1988 р. перебувають в зареєстрованому шлюбі .

Згідно довідки ф.3 від 29.04.2015 р. вбачається , що в квартирі АДРЕСА_1 на час розгляду справи зареєстровані чотири особи : позивач ОСОБА_2, відповідач ОСОБА_1 та треті особи : ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які за встановленими по справі обставинами є повнолітніми дітьми позивача та відповідача ( а.с. 8) .

Відповідно до ст. 15 Закону України „ Про власність „ , який був чинним на момент сплати пайового внеску за спірну квартиру , член ЖБК , який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру надану йому в користування , набуває право власності на квартиру і вправі розпоряджатися нею на власний розсуд .

Відповідно до п. 5-1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 18.09.1987 р. „ Про практику застосування судами законодавства про житлово-будівельні кооперативи „ судам слід мати на увазі, що згідно із ст.15 Закону України "Про власність" ( 697-12 ) член ЖБК, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, надану йому в користування, набуває право власності на квартиру і вправі розпоряджатись нею на свій розсуд - продавати, заповідати, обмінювати, в тому числі на інше жиле приміщення у будинку державного або громадського житлового фонду чи іншого ЖБК, на жилий будинок (частину будинку), що належить громадянину на праві власності і вчиняти відносно неї інші угоди, що не заборонені законом.

Згідно з ст. 22 Кодексу про шлюб та сім"ю України ( яка була чинна на момент придбання спірної квартири ) майно , нажите подружжям за час шлюбу , є його спільною сумісною власністю .

Згідно з ст. 28 Кодексу про шлюб та сім"ю України в разі поділу майна , яке є спільною сумісною власністю подружжя , їх частки визнаються рівними .

Згідно з ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна , що належить їм на праві спільної сумісної власності , незалежно від розірвання шлюбу .

Відповідно до ч.1 ст. 70 СК України у разі поділу майна , що є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя , частки майна дружини та чоловіка є рівними , якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором .

Як зазначено вище спірна квартира була набута сторонами в період шлюбу .

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_5 пояснив , що він з 1993 р. знайомий з позивачем . Останній для внесення плати за кооперативну квартиру в ЖБК « Кристал-24» позичав у нього кошти у розмірі 1 000 дол. США , що на той час складало приблизно 4 500 000 крб. . Позичені

кошти віддавав разом з дружиною . Йому відомо , що позивач працював , був приватним підприємцем . Також позивачу і його дружині матеріально допомагали батьки .

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_6 пояснила , що вона з 1988 р. знайома з родиною позивача . В 1993 р. відповідачці ОСОБА_2 на сім»ю було надано квартиру в ЖБК « Кристал-24» . Сплачувати пайовий внесок за квартиру відповідачу допомагав її , свідка , чоловік у розмірі 50 000 крб . ОСОБА_2 проживала з чоловіком . Яку мала внести суму пайового внеску ОСОБА_2, їй , свідку невідомо. Знає , що ОСОБА_2 отримувала на підприємстві кошти для сплати першого внеску за квартиру , також їй допомагали сплачувати батькі , сестра , кума .

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_7 пояснила , що вона знайома з родиною позивача , допомагала відповідачці в отриманні квартири АДРЕСА_1. В якому ЖБК перебуває зазначена квартира їй невідомо . Відповідачка отримувала кошти у розмірі 150 000 крб . на підприємстві де працювала на сплату пайового внеску , також вона , свідок позичала відповідачці кошти у розмірі 10 000 крб. Загальна сума паєнакопичення їй невідома . Позивач не працював на час сплати пайових внесків .

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_8 пояснила , що відповідачка є її рідною сестрою . У внесенні коштів за спірну квартиру допомагала їх мати , відповідачка отримувала кошти на підприємстві для оплати за квартиру більше 100 000 крб. Яка загальна сума вартості паєнакопичення їй невідомо, в якому році були внесені кошти не пам»ятає , після сплати коштів залишились борги , які вона допомагала погашати . Позивач постійно не працював , його батьки давали кошти у розмірі 3 000 крб .

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами , які беруть участь у справі .

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин , що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін та інших обставин , які мають значення для вирішення справи .

Встановлені по справі обставини та надані сторонами докази у їх сукупності свідчать про те , що квартира АДРЕСА_1 була набута позивачем та відповідачем в період шлюбу та є їх спільною сумісною власністю , в якій частки кожного з них є рівними .

Заперечення відповідача проти позову та посилання на те , що спірна квартира була набута за її кошти є недоведеним . Також посилання відповідача про те , що спірна квартира підлягає поділу між позивачем , відповідачем та їх повнолітніми дітьми є таким , що не відповідає вимогам діючого законодавства .

Аналізуючи встановлені по справі обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість заявлених позовних вимог .

Оскільки суд задовольняє позовні вимоги , з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 654 грн .

На підставі викладеного , керуючись ст. 10,11,60, 88, 212 -215 ЦПК України , суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 ,

загальна площа якої складає 95,15 кв. м., житлова площа - 53,60 кв.м.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , загальна площа якої складає 95,15 кв. м., житлова площа - 53,60 кв.м.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 654 грн. 00 коп .

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Деснянський районний суд м.Києва протягом 10-ти днів з дня проголошення рішення . Особи , які брали участь у справі , але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення , можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення .

Суддя :

.