справа №176/2412/14-ц
провадження №2/176/246/15
РІШЕННЯ

Іменем України

11 вересня 2015 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області

у складі: головуючої - судді Павловської І.А.,

при секретарі Ніколенко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Жовті Води цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області із позовною заявою, де просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем і зареєстрований 09 березня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Жовтоводського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, про що складено відповідний актовий запис за №38. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідач у лютому 2014 року переїхав до місця своєї реєстрації у місто Конотоп, де мешкає тривалий час і подружні відносини вони не підтримують, спільного господарства не ведуть. На даний час між ними втрачено почуття любові і довіри. Позивач також вказує, що на даний час вона перебуває у фактичних подружніх відносинах з іншим чоловік, маючи намір зареєструвати шлюб.

Позивач, як і відповідач, будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, у судове засідання не зявились. При цьому, сторонами подані до суду заяви, де вони просять розгляд здійснювати за їх відсутності, одночасно ОСОБА_1 зазначає на підтриманні позовних вимог, ОСОБА_2 на визнанні у повному обсязі.

Повно, всебічно та обєктивно дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню за таких підстав.

Судом встановлені такі факти і відповідні ним правовідносини.

Сторони знаходяться у шлюбі зареєстрованому 09 березня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Жовтоводського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, про що складено відповідний актовий запис за №38 (а.с. 7,8). При цьому, дошлюбне прізвище позивача ОСОБА_3.

До того ж, вони являються батьками ОСОБА_2 Домініки Віталіївни, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 9).

Однак, протягом тривалого часу подружні відносини позивач та відповідач не підтримують, у звязку із переїздом відповідача до іншого населеного пункту, втратою почуттів любові та довіри між ними.

За таких обставин, позивач, як і відповідач, наполягаючи на розірванні шлюбу, вважають, що примирення між ними не можливе.

За змістом ст. 24 СК України, добровільність шлюбу одна з основних його засад, що є чинною не лише на стадії реєстрації, а являється довічною рисою. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Відповідно до статей 105 та 112 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя за рішенням суду, яке постановлюється у випадку встановлення, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них чи інтересам їхніх дітей.

За змістом ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Згідно зі ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, якщо це не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, за наявності для того законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову.

Враховуючи вищевикладене те, що позивач та відповідач просять шлюб розірвати, вважаючи що він існує лише формально і примирення між ними не можливе, від спільного життя мають неповнолітню дитину, що досягла двохрічного віку, суд вважає що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам дитини, а відтак позов необхідно задовольнити.

При цьому, судом враховується, що позивач не виявила бажання відновити своє дошлюбне прізвище.

Судові витрати, відповідно ст. 88 ЦПК України, необхідно стягнути із відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 104, 105, 110, 112 СК України, ст.ст. 88, 174, 213-215, 294 ЦПК України суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити повністю.

Шлюб зареєстрований між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 09 березня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Жовтоводського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, про що складено відповідний актовий запис за №38 - розірвати.

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованого за адресою ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_6 Узбекистан, зареєстрованої за адресою ІНФОРМАЦІЯ_7, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, понесені судові витрати у розмірі 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок.

Після розірвання шлюбу позивачу залишити прізвище ОСОБА_1.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області у десятиденний строк з дня проголошення, через Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення суду, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Жовтоводського міського суду І.А. Павловська