Справа № 354/725/13-ц
Провадження № 22-ц/779/1623/2015
Головуючий у 1 інстанції Гребик Л. В.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2015 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючої Ясеновенко Л.В.,

суддів: Бойчука І.В., Проскурніцького П.І.,

секретаря Турів О.М.,

з участю представників ДП «Ворохтянське лісове господарство» та Поляницької сільської ради,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Івано-Франківського міжрайонного прокурора з нагляду за додержанням законів у природоохоронній сфері, третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ДП «Ворохтянське лісове господарство», до виконавчого комітету Поляницької сільської ради, ОСОБА_2, третя особа на стороні відповідачів, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_3, про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку площею 0,25 га в с. Поляниця, виданого 03.09.2003 року ОСОБА_2 та за позовом Державного підприємства «Ворохтянське лісове господарство» до виконавчого комітету Поляницької сільської ради, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку площею 0,25 га в с. Поляниця, виданого 03.09.2003 року на імя ОСОБА_2, визнання недійсним договору дарування земельної ділянки площею 0,25 га, укладеного 18.12.2003 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку площею 0,25 га в с. Поляниця, виданого 06.07.2006 року на імя ОСОБА_3, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Яремчанського міського суду від 25 травня 2015 року, -

в с т а н о в и л а :

Рішенням Яремчанського міського суду від 25 травня 2015 року позов Івано-Франківського міжрайонного прокурора з нагляду за додержанням законів у природоохоронній сфері задоволено повністю, позов ДП «Ворохтянське лісове господарство» задоволено частково.

Визнано недійсним державний акт серії ІФ №083737 на право власності на земельну ділянку площею 0.2500 га, яка розташована в с. Поляниця Яремчанської міської ради Івано-Франківської області, виданий Поляницькою сільською радою 03.09.2003 року ОСОБА_2 і зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №000046, кадастровий номер земельної ділянки 220020020.

Визнано недійсним договір дарування земельної ділянки площею 0,2500 га, розташованої в с. Поляниця Яремчанської міської ради, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, який посвідчений 18.12.2003 року приватним нотаріусом Яремчанського міського нотаріального округу ОСОБА_4, реєстраційний №: 2704.

В решті позовних вимог ДП « Ворохтянське лісове господарство» відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави 243,60 грн. судових витрат.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь Державного підприємства «Ворохтянське лісове господарство» 243,60 грн. витрат по сплаті судового збору.

У апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилається на незаконність рішення суду та зазначає, що вона отримала в установленому законом порядку свідоцтво про право власності на земельну ділянку на підставі рішення сільської ради від 10.07.2003 року, а тому з врахуванням практики ЄСПЛ про те, що визнання недійсним договору, згідно якого покупець отримав майно від держави та подальше позбавлення його цього майна на підставі того, що державний орган порушив закон є неприпустимим, суд безпідставно задовольнив позов прокурора.

Апелянт вказує на те, що кримінальна справа та вирок встановили лише порушення закону посадовими особами, а вона є законним та добросовісним набувачем, а тому і відчуження земельної ділянки відповідає чинному законодавству.

ОСОБА_2 не погоджується з висновком суду про те, що про обставини щодо порушення норм земельного законодавства при прийнятті рішення від 10.07.2003 року прокурору стало відомо під час проведення перевірки у 2012 році.

При цьому судом не було враховано того, що 07.02.2005 року на вищевказане рішення виконавчого комітету Поляницької сільської ради прокуратурою Івано-Франківської області було внесено протест № 0715-5, який був предметом розгляду сесії Поляницької сільської ради 09.02.2005 року, за результатами якої рішення Поляницької сільської ради «Про вилучення, надання, передачу земельних ділянок у приватну власність та зміну цільового призначення землі» №27 від 10.07.2003 року скасовано.

Апелянт вважає, що саме після засідання сесії 09.02.2015 року у прокурора і виникло право на звернення до суду про визнання недійсними державних актів на право власності на землю.

ОСОБА_2 також зазначає, що у 2005 році заступник прокурора Івано-Франківської області в інтересах держави в особі Ворохтянського держлісгоспу звертався до господарського суду Івано-Франківської області про визнання недійсним рішення від 10.07.2003 року та ухвалою від 10.05.2005 року позовна заява залишена без розгляду.

Апелянт вважає безпідставним посилання у рішенні суду на вирок Галицького районного суду від 20.04.2011 року, оскільки останнім встановлено відповідальність посадових осіб Поляницької сільської ради за перевищення службових повноважень.

Не враховано судом і того, що кримінальна справа проти голови сільської ради та інших службових осіб за перевищення службових повноважень була порушена слідчим з ОВС СВ прокуратури Івано-Франківської області ще у 2004 році, що також свідчить про пропуск позивачем позовної давності.

ОСОБА_2 вказує на те, що законодавець повязує початок перебігу позовної давності саме з обізнаністю тієї особи, якій належить порушене право і яка звернулась до суду за захистом права, або в інтересах якої подано позов про таке порушення. У звязку з цим апелянт наголошує на тому, що про порушене право Ворохтянському лісовому господарству було відомо ще у 2004 році після порушення кримінальної справи.

Посилаючись на положення ст. 267 ЦК про те, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові, та на практику ЄСПЛ про те, що позовна давніть покликана забезпечувати правову певність через унеможливлення розгляду відповідного питання в суді зі спливом певного часу, ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати та постановити нове рішення про відмову в задоволенні позовів.

Представники ДП «Ворохтянське лісове господарство» та Поляницької сільської ради апеляційну скаргу не визнали.

Інші сторони в судове засідання не зявились.

Заслухавши суддю-доповідача, представників ДП «Ворохтянське лісове господарство» та Поляницької сільської ради, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі рішення виконавчого комітету Поляницької сільської ради №27 від 10 липня 2003 року ОСОБА_2 03.09.2003 року видано державний акт серії ІФ № 083737 на право власності на земельну ділянку площею 0.2500 га, яка розташована в с. Поляниця, Яремчанської міської ради, Івано-Франківської області, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

18.12.2003 року ОСОБА_2 подарувала земельну ділянку ОСОБА_3, уклавши з ним нотаріально посвідчений договір дарування земельної ділянки, зареєстрований в реєстрі за № 2704.

06.07.2006 року на підставі договору дарування земельної ділянки від 18.12.2003 року відповідач ОСОБА_3 одержав державний акт серії ЯГ № 308473 на право власності на земельну ділянку площею 0,2500 га в с. Поляниця для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель.

Вироком Галицького районного суду Івано-Франківської області від 20.04.2011 року, який набрав законної сили 08.04.2013 року, встановлено, що ОСОБА_5, будучи сільським головою с. Поляниця, спільно з підлеглим йому - спеціалістом-землевпорядником ОСОБА_6 склали та видали неправдиві рішення виконкому Поляницької сільської ради, зокрема №27 від 10.07.2003 року, та додатки до них про вилучення земельних ділянок Поляницького лісництва Ворохтянського ДЛГ в землі запасу сільської ради, зміни цільового призначення і переведення з лісового фонду в землі житлової та громадської забудови, вийшовши за межі наданих їм повноважень внаслідок зловживання своїм службовим становищем .

Вказаний вирок та встановлені ним обставини щодо підробки рішення Поляницької сільської ради №27 від 10 липня 2003 року послужили підставою звернення до суду Івано-Франківського міжрайонного прокурора з нагляду за додержанням законів у природоохоронній сфері та ДП "Ворохтянське лісове господарство».

В процесі розгляду справи вказаний вирок ухвалою Колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних і кримінальних справ Вищого спеціалізованого суду України від 26.08.2014 року скасовано, а справу направлено на новий судовий розгляд.

У даній кримінальній справі постановою від 04.03.2015 року, яка набрала законної сили 11.03.2015 року, провадження у справі щодо звинувачення голови сільської ради ОСОБА_5 в підробці рішень виконавчого комітету Поляницької сільської ради закрите з нереабілітуючих підстав, а саме, у звязку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Закриваючи провадження у кримінальній справі суд встановив, що ОСОБА_5, будучи сільським головою с. Поляниця, у змові зі спеціалістом землевпорядником ОСОБА_6, з метою протиправного вилучення з державної власності земель державного лісового фонду Поляницького лісництва Ворохтянського ДЛГ склали та видали завідомо неправдиві офіційні документи - листи виконкому Поляницької сільської ради про вилучення з державної власності та передачу сільській раді земельних ділянок державного лісового фонду та рішення виконкому Поляницької сільської ради № 27 від 10.07.2003 року «Про вилучення земельних ділянок» з додатками та незаконно надали громадянам у приватну власність під будівництво землі державного лісового фонду Поляницького лісництва, серед яких ОСОБА_2 0,25 га.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 09.04.2015 року, яка набрала законної сили 28.04.2015 року, задоволено адміністративний позов ДП «Ворохтянське лісове господарство» до виконкому Поляницької сільської ради, відділу Держземагенства у м. Яремче, треті особи ОСОБА_7, ОСОБА_2, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 про визнання протиправним і скасування рішення виконавчого комітету Поляницької сільської ради № 27 від 10.07.2003 року та визнання протиправними дій Яремчанського міського відділу земельних ресурсів. Визнано протиправним і скасовано рішення виконавчого комітету Поляницької сільської ради № 27 від 10.07.2003 року в частині надання у власність земельної ділянки ОСОБА_2 Визнано протиправними дії Яремчанського міського відділу земельних ресурсів (правонаступник - відділ Держземагенства у м. Яремче) щодо реєстрації державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІФ № 083727 за ОСОБА_2

Ухвалюючи зазначене рішення, суд визнав доведеним, що рішення виконавчого комітету Поляницької сільської ради № 27 від 10.07.2003 року було підроблене, не приймалося в установленому законом порядку на засіданні виконавчого комітету Поляницької сільської ради, а було самостійно складено сільським головою с. Поляниця ОСОБА_5

Відповідно до ч.1 ст. 116 ЗК громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

За змістом ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, не заборонених законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України (справа 6-57 цс13 від 19.06.2013 року) державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності і видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. У спорах, повязаних з правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки.

Отже, судом установлено, що ОСОБА_2 набула право власності на земельну ділянку без рішення відповідного органу про вилучення земельної ділянки з земель державного лісового фонду Поляницького лісництва ДП «Ворохтянське лісове господарство», без рішення про зміну цільового призначення цієї земельної ділянки, на підставі підробленого рішення виконавчого комітету Поляницької сільської ради, яке не приймалося виконкомом. Судовим рішенням, що набрало законної сили, рішення виконкому Поляницької сільської ради № 27 від 10.07.2003 року визнано протиправним та скасовано.

Враховуючи вищенаведене, суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про те, що державний акт, який видано ОСОБА_2 з порушенням вимог закону, слід визнати недійсним.

Відповідно до ч. 3 ст. 215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Тобто вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним може бути заявлена як однією із сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушені вчиненням правочину.

Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Враховуючи те, що оспорюваним договором дарування земельної ділянки, укладеним 18.12.2003 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, порушено права та законні інтереси ДП "Ворохтянське лісове господарство", зміст правочину суперечить чинному законодавству, оскільки майно відчужене особою, яка не мала на це права, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про обґрунтованість позовних вимоги ДП «Ворохтянське лісове господарство» в цій частині і визнав зазначений правочин недійсним.

Посилання апелянта у скарзі на пропуск позовної давності не заслуговують на увагу, враховуючи наступне.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 268 ЦК (в редакції, чинній до 20.12.2011 року) позовна давність не поширюється на вимогу власника або іншої особи про визнання незаконним правового акта органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, яким порушено його право власності або інше речове право.

Згідно ЗУ від 20.12.2011 року № 4176-VI «Про внесення змін до деяких законів України щодо вдосконалення порядку здійснення судочинства» пункт 4 частини першої статті 268 виключено.

А тому до моменту втрати чинності зазначеною нормою, позивач мав право звернутись за захистом свого порушеного права без обмеження строком.

Згідно із ч. 1 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

З матеріалів справи вбачається, що прокурор та ДП "Ворохтянське лісове господарство» позовні вимоги про визнання недійсними державних актів та укладеного правочину обґрунтовують тим, що спірна земельна ділянка вибула з землекористування ДП «Ворохтянське лісове господарство» на підставі незаконного, підробленого рішення виконкому Поляницької сільської ради № 27 від 10.07.2003 року. Факт підробки рішення було встановлено в рамках кримінальної справи та визнано доведеним вироком Галицького районного суду Івано-Франківської області від 20.04.2011 року, який набрав законної сили 08.04.2013 року. Тому перебіг позовної давності для позовних вимог прокурора та ДП "Ворохтянське лісове господарство» з заявлених ними підстав розпочався з дня набрання законної сили вироком суду, тобто з 08.04.2013 року і не є пропущеним.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому підстав для скасування рішення суду немає.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, а рішення Яремчанського міського суду від 25 травня 2015 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Судді: Л.В. Ясеновенко

ОСОБА_12

ОСОБА_13