Справа № 165/231/15-ц Головуючий у 1 інстанції: Свередюк А.В.
Провадження № 22-ц/773/879/15 Категорія: 50 Доповідач: Матвійчук Л. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2015 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Матвійчук Л.В.,

суддів - Русинчука М.М., Осіпука В.В.,

при секретарі - Губарик К.А.,

з участю позивача - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_2 на рішення Нововолинського міського суду від 20 квітня 2015 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Нововолинського міського суду від 20 квітня 2015 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 в користь ОСОБА_1 на утримання двох дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 аліменти по 1/3 частині його заробітку (доходу), але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 30 січня 2015 року і до повноліття дітей.

Стягнуто з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 300 (триста) грн. витрат на правову допомогу та в дохід держави судовий збір в сумі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.

Допущено негайне виконання рішення в межах суми платежу в частині стягнення аліментів за один місяць.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_2, покликаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить дане рішення скасувати частково і ухвалити нове рішення, яким зменшити розмір стягнутих аліментів до 1/6 частини його заробітку.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких мотивів.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перебувають на утримані ОСОБА_1. Відповідач ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується свідоцтвами про народження відповідно НОМЕР_1 від 07 листопада 1997 року, НОМЕР_2 від 19 вересня 2006 року, виданими відділом реєстрації актів цивільного стану Нововолинського міського управління юстиції Волинської області ( а.с.2-3).

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що діти перебувають на утриманні позивача, відповідачем не надається матеріальна допомога на утримання дітей, він має стабільний дохід.

Зазначені висновки суду ґрунтуються на встановлених обставинах справи і нормах матеріального права.

З пояснень відповідача в суді апеляційної інстанції також встановлено, що останній з січня 2015 року матеріальної допомоги на утримання дітей не надає.

Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно.

Згідно з ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

У пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 року №3 зазначено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд першої інстанції відповідно до вимог ст. ст. 182, 183 СК України взяв до уваги що відповідач є працездатним та має стабільний дохід, на утриманні інших непрацездатних осіб не має. Також судом враховано розмір отримуваного відповідачем за останні шість місяців до звернення з позовом до суду заробітку, пенсії за віком та розмір доходів ОСОБА_1 (а.с. 6-8).

Покликання апелянта на те, що суд при визначенні розміру аліментів не врахував, що утримувати дітей до повноліття повинні обоє батьків є безпідставними виходячи з наступного.

Згідно із ч. 2 ст.27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1997 року (Надалі -Конвенція), батько (батьки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

На підставі ч. 1 ст. 3 Конвенції в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Таким чином, з врахуванням усіх обставин справи суд першої інстанції, визначаючи розмір аліментів, який підлягає до стягнення з відповідача по 1/3 частині його заробітку (доходу), першочергово виходив з якнайкращого забезпечення інтересів дітей, а також врахував і участь матері в утриманні дітей.

Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не містять підстав для скасування чи зміни оскаржуваного рішення, яке постановлено з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313 - 315, 319 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 відхилити, а рішення Нововолинського міського суду від 20 квітня 2015 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий

Судді