Апеляційний суд Житомирської області
Справа №295/7553/14-ц Головуючий у 1-й інст. Комісарчук О. В.
Категорія 19 Доповідач Забродський М. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді: Забродського М.І.

суддів: Шевчук А.М., Заполовського В.Й.

з участю секретаря

судового засідання Ковальської Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра», Реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції, приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про визнання договору іпотеки припиненим

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 01 грудня 2014 року,-

в с т а н о в и л а:

У травні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду із вказаним позовом та просив визнати припиненим договір іпотеки від 30 серпня 2007 року реєстраційний №13173 посвідчений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу ОСОБА_3 і укладений в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором №301/МК2007-840 від 30 серпня 2007 року.

Крім того просив скасувати будь-які обмеження права власності на майно, що перебувало в іпотеці відповідно до договору іпотеки, а саме, квартиру АДРЕСА_1 площею 59,3 кв.м. та земельну ділянку площею 606 кв. за вказаною адресою і зобов'язати Реєстраційну службу Житомирського міського управління юстиції внести відповідні дані в реєстри обмеження речових прав на нерухоме майно та реєстри іпотек.

В обґрунтування позову зазначав, що 30 серпня 2007 року між ним та ПАТ КБ «Надра» було укладено кредитний договір відповідно до якого він отримав у тимчасове користування кредит розмірі 47 000 доларів США терміном до 03 вересня 2012 року.

В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між ним та банком був укладений договір іпотеки, відповідно до якого позивач передав в іпотеку квартиру №2 площею 59,3 кв.м. та земельну ділянку площе ю 606 кв. по АДРЕСА_1, які належать йому на праві приватної власності.

У зв'язку тим, що рішенням Богунського райсуду м. Житомира від 22 листопада 2011 року кредитний договір розірвано та визначено поетапне погашення суми заборгованості позивач вважає зобов'язання за договором іпотеки мають бути припиненими у зв'язку з припиненням основного зобов'язання по кредитному договору.

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 01 грудня 2014 року залишено без розгляду позовну заяву ОСОБА_2 в частині вимог про скасування будь-яких обмежень права власності на майно, що перебувало в іпотеці, та в частині зобов'язання Реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції внести відповідні зміни до Реєстру обмеження речових прав на нерухоме майно та до Реєстру іпотек.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 01 грудня 2014 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким позовні вимоги про визнання припиненим договору іпотеки від 30 серпня 2007 року задовольнити в повному обсязі.

Вважає рішення суду незаконним та необґрунтованим, оскільки ухвалене з порушенням норм матеріального права, що призвело до помилкового висновку про відмову в позові.

Зокрема районний суд не врахував положення ст. 653 ЦК України, в якій передбачено, що в разі зміни договору або його розірвання у судовому порядку зобов'язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішення суду законної сили.

Таким чином з набранням чинності рішення суду про розірвання договору всі зобов'язання з того часу припиняються. Оскільки договори поруки та іпотеки є похідними від кредитного договору, тому їх дія припиняється у випадку припинення дії основного договору.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч.2 ст. 305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Оскільки в матеріалах справи є поштові рекомендовані повідомлення про вручення судових повісток позивачу, ПАТ КБ «Надра» та Реєстраційній службі Житомирського МУЮ і від них не надійшли заяви про відкладення розгляду справ, колегія суддів вважає, що це не перешкоджає розгляду справи.

Як убачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_4 30 серпня 2007 року укладено кредитний договір за яким останній отримав кредит у розмірі 47000 дол. США. зі сплатою відсотків за користування ними у розмірі 16% річних з кінцевим терміном повернення до 03 вересня 2012 року.

У забезпечення виконання зобов'язань за цим договором 30 серпня 2007 року був укладений договір іпотеки між ОСОБА_2 та ПАТ КБ «Надра» згідно якого позивач виступив майновим поручителем ОСОБА_4 та передав в іпотеку квартиру АДРЕСА_1, і земельну ділянку площею 606 кв.м. за тією ж адресою.

Проте, у зв'язку з невиконанням умов кредитного договору, ПАТ КБ «Надра» в серпні 2009 року звернулося до суду з позовом до позичальника про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 22 листопада 2011 року кредитний договір від 30 серпня 2007 року було розірвано та стягнуто в солідарному порядку з відповідачів на користь банку заборгованість в сумі 335 332,56 грн.

У своїй скарзі позивач посилається на те, що зазначеним вище рішенням кредитний договір розірваний і основне зобов'язання припинилося, тому і його зобов'язання за договором іпотеки теж припинилося як похідне від основного.

Проте з таким тлумаченням норм права колегія суддів не погоджується.

Відповідно до ч.1 ст.575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна.

За змістом ч. ч. 4, 5 ст. 3 Закону України «По іпотеку» передбачено, що іпотекою може бути забезпечене виконання дійсного зобов'язання або задоволення вимоги, яка може виникнути в майбутньому на підставі договору, що набрав чинності. Іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Статтею 17 даного Закону встановлено, що іпотека припиняється у разі:

- припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору;

- реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону;

- набуття потекодержателем права власності на предмет іпотеки;

- визнаня іпотечного договору недійсним;

- знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється;

- з інших підстав, передбачених цим Законом.

Враховуючи наведене, факт розірвання кредитного договору за наявності заборгованості боржника за цим договором не є підставою для припинення договору іпотеки, який укладений для забезпечення виконання кредитного договору боржником.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 17 постанови №5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» роз'яснив, що зобов'язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК). Такі підстави, зокрема, зазначені у статтях 599-601, 604-609 ЦК.

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносини сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною 2 статті 625 ЦК, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статтей 526, 599 ЦК.

Відповідно до ч.2 ст. 653 ЦК у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються. Якщо договір розривається в судовому порядку, зобов'язання припиняється з моменту набрання рішенням суду про розірвання договору законної сили.

Таким чином, за загальними правилом розірвання договору припиняє його дію на майбутнє і не скасовує сам факт укладення та дії договору включно до моменту його розірвання, а також залишає в дії окремі його умови щодо зобов'язань сторін, спеціально передбачені для застосування на випадок порушення зобов'язань і після розірвання договору, виходячи з характеру цього договору, за яким кредитор повністю виконав умови договору до його розірвання.

Отже розірвання договору не є підставою для припинення іпотеки, якою може бути забезпечене виконання зобов'язання, що виникло до набрання законної сили рішенням суду про розірвання договору.

Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 22 жовтня 2014 року, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обовязковою для всіх судів України.

Статтею 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

В матеріалах справи відсутні докази того, що рішення Богунського районного суду м. Житомира від 22 листопада 2011 року виконане, зокрема, сплачена заборгованість за кредитним договором.

Таким чином суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову правильно встановив характер спірних правовідносин, що виник між сторонами, визначив правові норми для їх вирішення та ухвалив законне і обґрунтоване рішення.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і на правильність його рішення не впливають. Відтак підстави для скасування рішення відсутні.

Керуючись ст.ст. 209,303,304,307,308,313-315 ЦПК України колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Богунського районного суду м. Житомира від 01 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Судді: