У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Леванчука А.О., Нагорняка В.А., Писаної Т.О.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом Житомирської міської ради до ОСОБА_4 про виселення без надання іншого жилого приміщення, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 19 лютого 2015 року та ухвалу апеляційного суду Житомирської області від

18 травня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2014 року Житомирська міська рада звернулася до суду з позовом про виселення ОСОБА_4 із квартири АДРЕСА_1, без надання їй іншого жилого приміщення, посилаючись на те, що остання самовільно вселилася у вказану квартиру і звільнити її у добровільному порядку відмовляється.

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 19 лютого 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 18 травня 2015 року, позов Житомирської міської ради задоволено. Виселено ОСОБА_4 із квартири АДРЕСА_1, без надання іншого жилого приміщення.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, із передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали справи, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Перевіривши матеріали справи та доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції вважає, що, ухвалюючи оскаржувані у справі судові рішення, суди першої та апеляційної інстанцій з дотриманням вимог ст. ст. 213, 214, 303, 315 ЦПК України правильно визначилися з характером спірних правовідносин і дійшли обґрунтованого висновку про задоволення позову Житомирської міської ради та наявності підстав для виселення ОСОБА_4 із квартири АДРЕСА_1, без надання їй іншого жилого приміщення, оскільки належними та допустимими доказами у справі доведено, що відповідач самовільно у 1990 році вселився у вказане приміщення, а тому підлягає виселенню у порядку ч. 3 ст. 116 ЖК України. До того ж суди прийняли до уваги рішення апеляційного суду Житомирської області від 3 листопада 2014 року, яке набрало законної сили, яким у задоволенні позову ОСОБА_4 до відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції про визнання права власності на нежитлове приміщення за набувальною давністю було відмовлено.

За таких обставин рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду слід залишити без змін.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 19 лютого 2015 року та ухвалу апеляційного суду Житомирської області від

18 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

А.О. Леванчук
В.А. Нагорняк
Т.О. Писана
Колегія суддів: