1Справа № 335/3953/15-ц 2-о/335/45/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2015 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Апаллонової Ю.В., при секретарі Кудряшовій Ю.І., за участю: заявника ОСОБА_1, представника заявника ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа приватний нотаріус Швецова Оксана Сергіївна, про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій просить суд встановити факт проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зі спадкодавцем ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3, однією сім'єю не менш ніж п'ять років до часу відкриті спадщини - з вересня 2008 року по ІНФОРМАЦІЯ_3.

В обґрунтування заяви зазначав, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1, виданим 05 серпня 2014 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 4978. Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина, спадкова маса складає - АДРЕСА_1, яка належала їй на прав власності.

Як пасинок померлої, який понад п'ять років до часу відкриття спадщини проживав зі спадкодавцем однією сім'єю, заявник звернувся до Приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Швецової О.С. з заявою про прийняття спадщини. Нотаріусом за моєю заявою було відкрито спадкову справу № 56978000.

Крім нього в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини ніхто не звертався у зв'язку з відсутністю взагалі у померлої родичів близького ступеню спорідненості. Однак, як повідомила нотаріус, у зв'язку з тим, що пасинок і мачуха не є кровно спорідненими особами і відповідно до ст.ст. 1223, 1258 ЦК України не спадкують один після одного, для оформлення моїх спадкових прав нотаріальній конторі, йому спочатку в порядку цивільного судочинства необхідно встановити факт проживання зі спадкодавцем однією сім'єю протягом більш ні 5 років на день відкриття спадщини.

У зв'язку з тим, що встановлення вказаного факту необхідно для отримання свідоцтва про право на спадщину, просить суд заяву задовольнити.

У судовому засіданні ОСОБА_1 заяву підтримав та просить її задовольнити, на підставах викладених у заяві і посилаючись на те, що встановлення вказаного факту дозволить заявнику реалізувати своє право на спадщину після померлої мачухи.

Від заінтересованої особи приватного нотаріуса надійшла заява в якій просить суд розглянути справу без присутності представника та зазначає, що заперечень проти встановлення факту родинних відносин не має.

Заслухавши пояснення заявника, представника заявника, свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, дослідивши матеріали справи, надані докази, оцінивши їх у сукупності, суд вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, оскільки факт проживання зі спадкодавцем однією сім'єю протягом більш ніж 5 років на день відкриття спадщини підтверджується наступним:

· ОСОБА_1 та його батько ОСОБА_7 проживали та були зареєстровані в АДРЕСА_1. (а.с. 6, 8)

· В АДРЕСА_1 поряд з їх квартирою мешкала спадкодавець ОСОБА_4 (а.с.14 довідка МКП «Основаніє №629 від 29.01.2015 р)

· У 1989 році батько заявника ОСОБА_7 і ОСОБА_4 зареєстрували шлюб і батько перейшов мешкати в квартиру дружини, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб та актом (а.с.11)

· ІНФОРМАЦІЯ_4 батько заявника - ОСОБА_7 помер (копія свідоцтва а.с.12)

· ОСОБА_4 залишилась мешкати сама в 2х кімнатній квартирі, що підтверджується довідкою (а.с.14).

· На той час ОСОБА_4 хворіла та потребувала догляду, що підтверджується виписними епікрізами (а.с.24,25,26).

· Згідно пояснень свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_1. був їй як рідний син, вона йому як мати, і тому цього часу він постійно доглядав та турбувався за нею і більшу частину часу мешкав в квартирі ОСОБА_4 Весь цей час вони разом зі спадкодавцем фактично мешкали однією сім'єю і вели спільне господарство, мачуха доглядала за його дітьми, заявник з дружиною турбувалися про неї. Так як, квартирі знаходяться поруч, жодних перешкод в шлюбному житті заявнику це не створювало. В 2005 році ОСОБА_4 перенесла інфаркт міокарда, її стан здоров'я погіршився, вона захворіла на туберкульоз, а в 2007 році у неї загострилися серцево-судинні захворювання - дисцикуляторна енцефалопатія, вестибулярниі синдром, внаслідок яких вона втрачала свідомість, відчувала запаморочення та не мала змоги пересуватися самостійно на великі відстані, і потребувала постійною догляду. Тому приблизно з вересня 2008 року ОСОБА_1. став мешкати в квартирі разом із ОСОБА_4 постійно, забрати її до себе вони не мали змоги, так як хвилювалися за можливість поширення інфекційної хвороби на дітей. Вони з мачухою вели спільний бюджет, ОСОБА_1 отримував її пенсію, разом облаштовували та вели сімейний побут, він займався придбанням продуктів харчування, ремонтними роботами - замінив вікна в квартирі, вони мали взаємні права та обов'язки. У ОСОБА_1 була своя кімната, і свідки підтвердили, що бачили його речі у квартирі ОСОБА_4, яка сама казала про те, що заявник мешкає разом із ним і допомагає по господарству.

· Актом від 13.09.2014 року ЦОП №1 МКП «Основаніє» підтверджено, що ОСОБА_1 проживає у квартирі АДРЕСА_1 . (а.с.16).

· Відповідно до свідоцтва про поховання НОМЕР_2 ОСОБА_1 поховав ОСОБА_4 та оплатив ритуальні послуги (а.с.18,19,20)

Ст. 3 СК України передбачено, що сім'ю складають особи, які спільне проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Відповідно до п. 5.1, 5.9 Листа Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 встановленні судами факту проживання зі спадкодавцем однією сім'єю не менше як п'ять років до дня смерті (четверта черга спадкоємців за законом) суду необхідно враховувати правила ч. 2 ст. 3 СК про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки а також те, що сім'я створюється на підставах, не заборонені законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Зазначене п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності ЦК (п. 21 ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7).

До числа спадкоємців четвертої черги не входить особа, яка хоча проживала спільно зі спадкодавцем, але перебувала у зареєстрованому шлюбі іншою особою. Зазначене положення поширюється щодо осіб - чоловіка або жінки, які проживають у фактичних шлюбних відносинах, але перебувають іншому зареєстрованому шлюбі; проте не поширюється щодо інших осіб, які перебувають у зареєстрованому шлюбі з іншою особою, але проживали однієї сім'єю зі спадкодавцем на інших засадах, ніж фактичні шлюбні відносини.

До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язанім спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім'ї, тощо.

Відповідно до п. 9 вищезазначеного Листа, якщо виникнення права н спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин і спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, факту прийняття спадщині відповідно до ст. 549 ЦК (п. 23 ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7).

Ст. 234, 256 ЦПК України передбачено, що встановлення факт проживання зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до дня смерті, вирішується в порядку окремого провадження.

Згідно зі ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих немайнових чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Як вбачається із матеріалів спадкової справи, приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Швецовою О.С. заведена спадкова справа спадкодавець: ОСОБА_4, померла ІНФОРМАЦІЯ_3, 12.01.2015 року ОСОБА_1 звернувся до контори з заявою про прийняття спадщини за законом. Крім ОСОБА_1 інших спадкоємців немає, син ОСОБА_4 - ОСОБА_10 помер ІНФОРМАЦІЯ_5, про що свідчить копія свідоцтва про смерть.

Суд, дослідивши копію витребуваної спадкової справи, що заведена після смерті ОСОБА_4, не виявив інших спадкоємців померлого, що свідчило б про наявність спору про право та унеможливило б розгляд справи у порядку окремого провадження.

Згідно положень п. 5 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Відповідно до положень ч. 2, 4 ст. 3 СК України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 встановлено, що до членів сім'ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв'язках. Обов'язковою умовою для визнання їх членами сім'ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

Відповідно до ч. 6 ст. 29 ЦК України, фізична особа може мати кілька місць проживання.

Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Таким чином, встановлення вказаного факту, відповідно до заяви ОСОБА_1 породжує для нього юридичні наслідки у вигляді виникнення права на спадкування за законом у четверту чергу після смерті ОСОБА_4, оскільки заявник проживав із спадкодавцем однією сім'єю більше п'яти років до часу відкриття спадщини, тобто він має юридичне значення.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Враховуючи наявність беззаперечних доказів проживання заявника ОСОБА_1. та ОСОБА_4 однією сім'єю, суд вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 209, 212, 214-215, 218, 234-235, 256-259 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа приватний нотаріус Швецова Оксана Сергіївна, про встановлення факту, що має юридичне значення, задовольнити.

Встановити факт того, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який народилася в м. Запоріжжі, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2, проживав однією сім'єю з ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3, яка була зареєстрована : АДРЕСА_1, більш, як п'ять років до часу відкриття спадщини, тобто до дня її смерті, а саме з вересня 2008 року по ІНФОРМАЦІЯ_3.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Суддя: Ю.В. Апаллонова