АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 606/1017/14-цГоловуючий у 1-й інстанції Бойко І.І.
Провадження № 22-ц/789/464/15 Доповідач - Демкович Ю.Й.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2015 р.

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Демковича Ю.Й.

суддів - Козак І. О., Загорський О. О.,

при секретарі - Танцюра О.В.

з участю сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тернополя

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 05 вересня 2014 року

по справі за позовом ОСОБА_2

до ОСОБА_1,

треті особи: приватний нотаріус Теребовлянського нотаріального округу Гордєєва Людмили Іванівни, приватний нотаріус Тернопільського міського нотаріального округу ОСОБА_4

про визнання заповіту недійсним,

ВСТАНОВИЛА:

25.02.15 апелянт звернулася зі скаргою на рішення суду першої інстанції від 05.09.14, вважаючи, що воно поставлене з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Порушення вбачає в тому, що суд неповно з'ясував дані, що мають значення для справи, а саме: обставин, за яких посвідчувався оскаржуваний заповіт й не визначив психічного стану спадкодавця ОСОБА_5 на час його складання.

Зазначає, що судом надсилалися повістки відповідачу за адресою, вказаною позивачем, та поверталися без вручення, однак, не зважаючи на це, суд не звернувся із запитом до адресно-довідкового бюро та не з'ясував місця її реєстрації, чим позбавив права до початку розгляду справи по суті заявити клопотання про допит в якості свідка ОСОБА_4 та ОСОБА_6 Указує, що вона була позбавлена можливості заявити клопотання про проведення повторної експертизи.

Рішенням Теребовлянського районного суду 05.09.15 позов задоволено. Визнано недійсним заповіт, складений 04.01.12 ОСОБА_5 на ім'я ОСОБА_1, посвідчений приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу ОСОБА_4, по реєстру за №1. Стягнуто із ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 243,60 коп.

У суді представник апелянта підтримала скаргу, пославшись на мотиви, зазначені в ній.

Представники позивача скаргу не визнали та просили рішення суду залишити без змін.

Заслухавши учасників судового процесу, перевіривши юридичну оцінку встановлених судом фактичних обставин справи та їх повноту, колегія суддів вважає, що скаргу слід залишити без задоволення з огляду на наступне.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції виходив із того, що у силу психічного стану ОСОБА_5 на момент складання оспорюваного заповіту не розумів значення своїх дій та не міг керувати ними.

Із таким висновком судова колегія погоджується.

Установлено, що 26.10.06 ОСОБА_5 склав заповіт на ім'я ОСОБА_2 та Цаплап Л.Є. щодо земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,55 га, яка знаходиться на території Острівецької сільської ради Теребовлянського району.

04.01.12 ОСОБА_5 склав новий заповіт, зробивши розпорядження щодо усього майна в користь ОСОБА_1, який посвідчений приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу ОСОБА_4, реєстр № 1.

ІНФОРМАЦІЯ_2 спадкодавець ОСОБА_5 помер.

27.12.13 приватним нотаріусом Теребовлянського нотаріального округу відмовлено Цаплап Л.Є. та ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 2,55 га, яка розташована на території Острівецької сільської ради Теребовлянського району, оскільки спадкодавець склав новий заповіт.

У силу ч. 2 ст. 1257 ЦК України, за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі.

Судом першої інстанції досліджувався психічний стан спадкодавця й згідно із висновком посмертної судово-психіатричної експертизи № 321 від 08.07.14 ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 під час посвідчення заповіту від 04.01.12 страждав на розлади особистості та поведінки внаслідок органічного ураження головного мозку судинного ґенезу, виражений психоорганічний синдром, дементний тип. За своїм психічним станом у зазначений час ОСОБА_5 не міг розуміти значення своїх дій і керувати ними.

Тому, судова колегія приходить до переконання, що судом першої інстанції вірно оцінено психічний стан спадкодавця й вірно зроблено висновок, що волевиявлення останнього не відповідало його волі.

Допитана в судовому засіданні судовий психіатр-експерт ОСОБА_8, яка була членом експертної комісії (доповідач), підтвердила висновок експертизи й зазначила, що захворювання, яким страждав спадкодавець ОСОБА_5, як от: органічне ураження головного мозку судинного ґенезу, виражений психоорганічний синдром, дементний тип не давало йому можливості розуміти значення своїх дій та керувати ними. До такого висновку комісія прийшла з огляду на дані амбулаторної картки та медичної картки стаціонарного лікування.

Із її показів встановлено, що під час стаціонарного лікування спадкодавцю було проведено ряд досліджень, серед яких магнітно-резонансна томографія головного мозку й на підставі результатів даного дослідження, інших об'єктивних даних, аналізу психіки було зроблено такий категоричний висновок.

Колегія суддів не бере до уваги покази третьої особи - приватного нотаріуса Тернопільського міського нотаріального округу ОСОБА_4, допитаної в якості свідка, яка ствердила, що на час складання заповіту (04.01.12) ОСОБА_5 вів себе адекватно й підозр на розлади психіки останнього у нотаріуса не виникало. При цьому, судова колегія виходила із того, що нотаріус не є спеціалістом у галузі психіатрії, а перевірка дієздатності особи, яка страждає органічним ураження головного мозку судинного ґенезу потребує спеціальних знань і навиків.

Апеляційною інстанцією враховувалися й дані про стан здоров'я спадкодавця на момент складання заповіту та до того, що також проаналізовано судом першої інстанції.

Так, 22.11.11 останньому виставлено діагноз «розлади особистості та поведінки внаслідок органічного ушкодження головного мозку судинного генезу» (індивідуальна картка амбулаторного хворого ОСОБА_5.) (а.с. 3-4).

Згідно із сигнальною картою хворого ОСОБА_5, останній знаходився на стаціонарному лікуванні в 7-му психіатричному відділенні Тернопільської ОККПНЛ із 05.01.12 по 01.02.12 з діагнозом: «розлади особистості та поведінки в наслідок органічного ушкодження головного мозку судинного генезу, виражений психоорганічний синдром, дементний тип». Направлений на лікування амбулаторно-поліклінічним відділенням.

Судова колегія враховувала й ту обставину, що заповіт було складено напередодні поміщення у медичний заклад.

У відповідності до ч. 4 ст. 1254 ЦК України, якщо новий заповіт, складений заповідачем, був визнаний недійсним, чинність попереднього заповіту не відновлюється, крім випадків, встановлених статтями 225 і 231 цього Кодексу.

Згідно із ч. 1 ст. 225 ЦК України, правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені.

Враховуючи встановлені обставини та докази того, що спадкодавець ОСОБА_5, будучи дієздатним, вчинив у момент, коли він не усвідомлював значення своїх дій та не міг керувати ними, правочин (заповіт), судова колегія приходить до переконання, що суд першої інстанції вірно визнав цей правочин недійсним, а тому скарга до задоволення не підлягає.

Керуючись ст. ст. 218, 303, 304, 307, 308, 315, 324 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 05 вересня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у касаційному порядку протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області Ю.Й. Демкович