1Справа № 335/5740/15-ц 2/335/1526/2015
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2015 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Воробйов А.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства „Укрсоцбанк в особі Преображенського відділення ПАТ „Укрсоцбанк в м. Запоріжжя про визнання недійсною третейську угоду до договору кредиту,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства „Укрсоцбанк в особі Преображенського відділення ПАТ „Укрсоцбанк в м. Запоріжжя про визнання недійсною третейську угоду до договору кредиту.

Ухвалою судді від 15.06.2015 року позовна заява залишена без руху, оскільки вона не відповідала вимогам ст. 119,120 ЦПК України, а саме у позовній заяві не зазначено докази, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування; до позовної заяви не додано оригінал квитанції про сплату судового збору; до позовної заяви не додано копії документів доданих до неї для відповідача.

Зазначена ухвала судді від 15.06.2015 року позивачу двічі надсилалася та була отримана позивачем 09.10.2015 року .

12.10.2015 року на виконання ухвали судді позивачем було направлено квитанцію про сплату судового збору та доповнення до позовної заяви, а саме позовна заява, в якій не були усуненні недоліки зазначені в ухвалі судді від 15.06.2015 року, а також копія заяви щодо розгляду спору у третейському суді, клопотання від 23.10.2104 року, рішення від 04.11.2014 року, ухвала про відкриття провадження. Зазначені документи надійшли на адресу суду 21.10.2015 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 121 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року.

У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У звязку з наведеним, вимога суду з підстав, передбачених ст. 119 ЦПК України, не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Оскільки позивач протягом встановленого судом строку недоліки зазначені в ухвалі судді усунув не в повному обсязі, а саме у позовній заяві не зазначив докази, що підтверджують кожну обставину або наявність підстав для звільнення від доказування та не надав копії документів доданих до позову для відповідача, позовна заява підлягає поверненню позивачу.

Керуючись ст. 121 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства „Укрсоцбанк в особі Преображенського відділення ПАТ „Укрсоцбанк в м. Запоріжжя про визнання недійсною третейську угоду до договору кредиту - вважати неподаною та повернути позивачу.

Розяснити позивачу, що повернення позову не перешкоджає повторному зверненню з позовом до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для його повернення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: А.В. Воробйов