Справа № 297/1377/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2015 року м. Берегово

Берегівський районний суд Закарпатської області в особі: головуючого Гал Л. Л., при секретарі Боротей А.Е., з участю представників позивача за довіреністю ОСОБА_1, ОСОБА_2, представника відповідача за довіреністю - Герея О.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Берегово цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Свобода-Агро" про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу,

встановив:

ОСОБА_4, в інтересах якого діє адвокат ОСОБА_5, звернувся в суд із позовом до ТОВ "Свобода-Агро" про стягнення заборгованості за договорами (контрактами) у розмірі 1 208 378, 97 грн., що складається із суми заборгованості в розмірі 1 088 160,75 грн., інфляційного збільшення суми боргу у розмірі 75 588,72 грн. та трьох процентів річних від простроченої суми боргу у розмірі 44 629,50 грн. зазначивши, що між позивачем ОСОБА_4, який є громадянином Федеративної Республіки Німеччина та ТОВ "Свобода-Агро" були укладені договори (контракти) купівлі-продажу № 2012-01 від 30 березня 2012 року; №2012-02 від 16 березня 2012 року; № 2012-03 від 28 березня 2012 року; №2012-04 від 28 березня 2012 року, за якими ТОВ "Свобода-Агро" було придбано у позивача трактор марки "CaseIH", тип Магнум МХ 270, 2002 року випуску, заводський № НОМЕР_1; трактор марки "NewHolland", тип ТМ 190, 2006 року випуску, заводський № НОМЕР_2; культиватор марки "Howard", тип Titan HKS 750 H 4, 2002 року випуску, заводський № НОМЕР_3; сіялку марки "Kockerlinq", тип Yenta AT 600, 1999 року випуску, заводський НОМЕР_4. Згідно вантажно-митних декларацій на митну територію України була завезена вказана сільськогосподарська техніка. Загальна вартість контрактів за якими відповідачем була придбана техніка складає 67 500 євро, а саме трактор марки "CaseIH" - 27 500 євро, трактор марки "NewHolland" - 22 000 євро, культиватор марки "Howard" - 9 000 євро, сіялка марки "Kockerlinq" - 9 000 євро. Відповідно до договорів купівлі-продажу відповідач повинен був оплатити вартість сільськогосподарської техніки до 31 грудня 2012 року. Відповідач свої зобов'язання по договорам не виконав, вартість техніки не сплатив, у зв'язку з чим позивач просиві стягнути з нього 67 500 євро, що згідно офіційного курсу НБУ становить 1 088 160,75 грн.. Крім того, позивач просив стягнути з відповідача інфляційне збільшення суми боргу за період з 01.01.2013 року по 14.05.2014 року в розмірі 75 588,72 грн., а також три проценти річних за період з 01.01.2013 року по 14.05.2014 року в розмірі 44 629,50 грн. і судові витрати по справі.

20.01.2015 року представником позивача адвокатом ОСОБА_5 була подана заява про збільшення розміру позовних вимог у справі за позовом ОСОБА_4, згідно якої просив стягнути з відповідача ТОВ "Свобода-Агро" основну суму боргу по договорам в іноземній валюті, як це було передбачено ними - 67 500 євро. Також представник вважав, що оскільки ОСОБА_4 не отримав завчасно 67 500 євро, тому зазнав збитки у формі упущеної вигоди, що виразилося в тому, що він не отримав кошти за договорами купівлі-продажу, якими міг і планував розпорядитися. Відповідно до постанови Львівського апеляційного господарського суду від 16.12.2014 року на користь ТОВ "Свобода-Агро" було стягнуто з ТОВ "Терранова-Агро" 449 415,67 грн. плати за користування технікою, яку ТОВ "Свобода-Агро" придбало від ОСОБА_4. У зв'язку з чим, позивач вважає, що розмір його упущеної вигоди, яка повинна бути йому відшкодована становить 449 415,67 грн..

Крім того, представник просив стягнути з відповідача на користь позивача три проценти річних за період з 01.01.2013 року по 13.01.2015 року в розмірі 76 595,95 грн..

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні збільшені позовні вимоги підтримала та пояснила, що згідно договорів купівлі-продажу №2012-02 від 16 березня 2012 року; № 2012-03 від 28 березня 2012 року; №2012-04 від 28 березня 2012 року; № 2012-01 від 30 березня 2012 року відповідач ТОВ "Свобода-Агро" придбало у громадянина Німеччини ОСОБА_4 трактор марки "CaseIH" за 27 500 євро, трактор марки "NewHolland" за 22 000 євро, культиватор марки "Howard" за 9 000 євро, сіялку марки "Kockerlinq" за 9 000 євро, яка була завезена на територію України, чи самим позивач ОСОБА_4 свої зобов'язання за вказаними договорами виконав у повному обсязі. Відповідач в свою чергу зобов'язався оплатити вартість вказаної сільськогосподарської техніки в розмірі 67 500 євро до 31 грудня 2012 року. Проте, у цей строк сума відповідачем не була сплачена, у зв'язку з чим станом на сьогоднішній день відповідач має невиконані зобов'язання перед позивачем на суму 67 500 євро, що згідно офіційного курсу НБУ станом на 14.01.2015 року становить 1 254 263 грн.. На підставі Декрету КМУ "Про систему валютного регулювання і валютного контролю" від 19.02.1993 року та постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судове рішення у цивільній справі" представник просила стягнути з відповідача заборгованість по договорам купівлі-продажу в іноземній валюті - євро. Крім того, представник на підставі ст. 22 ЦК України просила стягнути з відповідача на користь позивача 449 415,67 грн. упущеної вигоди, оскільки постановою Львівського апеляційного господарського суду від 16.12.2014 року з ТОВ "Терранова-Агро" було стягнуто на користь ТОВ "Свобода-Агро" 449 415,67 грн. плати за користування технікою, яку ТОВ "Свобода-Агро" придбало від ОСОБА_4. Враховуючи, що відповідач порушив право позивача та одержав у зв'язку цим доходи, тому позивач вважає, що одержані відповідачем доходи мають бути стягнуті в його користь, як упущена вигода в сумі 449 415,67 грн. Також представник просила стягнути з відповідача на користь позивача три проценти річних за період з 01.01.2013 року по 13.01.2015 року в розмірі 76 595,95 грн., а від раніше заявленої вимоги щодо стягнення з відповідача інфляційного збільшення суми боргу відмовилась, оскільки просить стягнути основну суму боргу в іноземній валюті.

Представник позивача ОСОБА_8 збільшені позовні вимоги ОСОБА_4 та пояснення іншого представника підтримав та додав, що позивач ОСОБА_4 є фізичною особою нерезидентом - громадянином Німеччини. Саме між ним та ТОВ "Свобода-Агро" були укладені контракти про продажу сільськогосподарської техніки, у зв'язку чим відповідач повинен виконати свої зобов'язання по договорам, а також сплатити на користь позивача упущену ним вигоду та три проценти річних.

Представник відповідача Герей О.Д. в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та пояснив, що договори купівлі-продажу (контракти) укладалися з одного боку із ТОВ "Свобода-Агро", однак з іншого боку не позивачем - фізичною особою ОСОБА_4, а фірмами: "Agrartechnik Vertrieb Sachsen GmbH", "Technomarkt GmbH Harz&Berger", та фірмами "ОСОБА_4". Та обставина, що у двох контрактах продавцем є фірма "ОСОБА_4" в особі директора ОСОБА_9, що діяв на підставі статуту, ще також не дає підстав для фізичної особи - громадянина Німеччини ОСОБА_4 звертатися до суду із позовною заявою про стягнення в його користь заборгованості, оскільки не він був стороною у договорі, а тому його права не були порушені. При цьому, представник відповідача сам факт укладання договорів купівлі-продажу ТОВ "Свобода-Агро" сільськогосподарської техніки не заперечив, однак заперечив факт грошового зобов'язання відповідача перед фізичною особою ОСОБА_4, і тому вважав, що позивачами у справі можуть виступити лише фірми, які були сторонами у договорах.

Заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи суд приходить до наступного.

16 березня 2012 року ТОВ з іноземними інвестиціями "Свобода-Агро" в особі директора ОСОБА_10 з одного боку та фірма "Technomarkt GmbH Harz&Berger" в особі директора ОСОБА_11, що діяв на підставі статуту, уклали контракт №2012-02, згідно якого ТОВ "Свобода-Агро" купило культиватор Howard за 9 000 євро (том 3 а.с. 42-43).

28 березня 2012 року ТОВ з іноземними інвестиціями "Свобода-Агро" в особі директора ОСОБА_10 з одного боку та фірма "ОСОБА_4" в особі директора ОСОБА_9, що діяв на підставі статуту, уклали контракт №2012-03, згідно якого ТОВ "Свобода-Агро" купило трактор Кейс IH за 27 500 євро (том 3 а.с. 44-45).

28 березня 2012 року ТОВ з іноземними інвестиціями "Свобода-Агро" в особі директора ОСОБА_10 з одного боку та фірма "ОСОБА_4" в особі директора ОСОБА_9, що діяв на підставі статуту, уклали контракт №2012-04, згідно якого ТОВ "Свобода-Агро" купило трактор NewHolland за 22 000 євро (том 3 а.с. 46-47).

30 березня 2012 року ТОВ з іноземними інвестиціями "Свобода-Агро" в особі директора ОСОБА_10 з одного боку та фірма "Agrartechnik Vertrieb Sachsen GmbH" в особі директора ОСОБА_12, що діяв на підставі статуту, уклали контракт №2012-01, згідно якого ТОВ "Свобода-Агро" купило сівалку Kockerlinq за 9 000 євро (том 3 а.с. 40-41).

Згідно п. 3.1 вищевказаних контрактів покупець зобов'язався сплатити 100% вартості техніки до 31.12.2012 року. Оплата повинна була здійснюватися на розрахунковий рахунок продавця в євро.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч. 1 ст. 691 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу.

Згідно ч. 3 ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Та відповідно до ч. 3 цієї статті у разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару.

Як вбачається із пояснень представників позивача та наданих суду доказів ОСОБА_4 - позивач у справі не є суб'єктом здійснення підприємницької діяльності відповідно до законодавства Федеративної Республіки Німеччини та не підлягає обов'язковій реєстрації як підприємець.

Відповідно до положень ст. 18 Закону України "Про міжнародне приватне право", цивільна дієздатність фізичної особи визначається її особистим законом. Згідно з положеннями ст. 16 Закону України "Про міжнародне приватне право" особистим законом фізичної особи вважається право держави, громадянином якої вона є.

Так, у відповіді німецького юриста на запит про надання юридичного висновку щодо правосуб'єктності фермера, яким як зазначено в матеріалах справи ОСОБА_4 за законодавством Федеративної Республіки Німеччина зазначено, що фермери не вважаються підприємцями, навіть якщо ферма є достатньо великою для реєстрації як комерційної структури. Норми Господарського кодексу Федеративної Республіки Німеччина відкривають для фермерів можливість зареєструватися в комерційному (торговому) реєстрі. Лише в цьому випадку вони вважатимуться підприємцями, а відносини за їх участю підлягатимуть регулюванню Господарським кодексом. Як наслідок, фермер не зареєстрований в торговому реєстрі не вважається господарюючим суб'єктом чи підприємцем (том 1 а.с. 203).

Дослідивши контракти купівлі-продажу від 28.03.2012 року №2012-03 та №2012-04, суд встановив відсутність відміток у особистому штампі ОСОБА_4 в кінці договору, де проставлений підпис, наявність позначень юридичної особи. Протилежне представником відповідача в суді не доведено.

Отже, суд вважає, що по договорам купівлі-продажу від 28.03.2012 року №2012-03 та №2012-04 відповідач ТОВ "Свобода-Агро", як покупець має невиконані зобов'язання перед фізичною особою - громадянином Федеративної Республіки Німеччина ОСОБА_4, як продавця, а саме відповідач не оплатив вартість придбаної сільськогосподарської техніки від позивача ОСОБА_4: трактора Кейс IH та трактора NewHolland на загальну суму 49 500 євро.

Щодо вимоги позивача про стягнення в його користь із ТОВ "Свобода-Агро" вартості культиватора Howard та сівалки Kockerlinq на загальну суму 18 000 євро, суд вважає їх безпідставними, оскільки культиватор Howard був придбаний ТОВ "Свобода-Агро" від фірми "Technomarkt GmbH Harz&Berger", а сівалка Kockerlinq від фірми "Agrartechnik Vertrieb Sachsen GmbH", тому відповідач має боргові зобов'язання саме перед цими фірмами. Так як ці юридичні особи є стороною договорів та позивач нічим не довів наявність їх зобов'язань щодо оплати відповідної техніки перед ним.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

В судовому засіданні представниками позивача не надано жодних доказів на підтвердження своїх пояснень та не доведені обставини, що нібито позивач ОСОБА_4 є правонаступником фірми "Technomarkt GmbH Harz&Berger" та фірми "Agrartechnik Vertrieb Sachsen GmbH" і має право на отримання відшкодування збитків завданих третіми особами вказаним фірмам.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України позивач не має своїх порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів щодо предметів згаданих вище контрактів.

Щодо вимог позивача про стягнення суми заборгованості в іноземній валюті - євро, суд приходить до наступного.

Згідно ст. 3 Декрету КМУ "Про систему валютного регулювання і валютного контролю" №15-93 від 19.02.1993 року із змінами і доповненнями, валюта України є єдиним законним засобом платежу на території України, який приймається без обмежень для оплати будь-яких вимог та зобов'язань, якщо інше не передбачено цим Декретом, іншими актами валютного законодавства України.

Порядок ввезення, переказування і пересилання з-за кордону, а також вивезення, переказування і пересилання за кордон резидентами і нерезидентами валюти України визначається Національним банком України. Суми у валюті України, що були вивезені, переказані, переслані на законних підставах за кордон, можуть бути вільно вивезені, переслані, переказані назад в Україну.

А згідно ст. 7 вказаного Декрету у розрахунках між резидентами і нерезидентами в межах торговельного обороту використовуються як засіб платежу іноземна валюта та грошова одиниця України - гривня. Такі розрахунки здійснюються лише через уповноважені банки в порядку, установленому Національним банком України.

Відповідно до п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судове рішення у цивільній справі" від 18.12.2009 року №14 у разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення.

Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті з правовідносин, які виникли при здійсненні валютних операцій, у випадках і в порядку, встановлених законом (частина друга статті 192 ЦК, частина третя статті 533 ЦК; Декрет Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року N 15-93 "Про систему валютного регулювання і валютного контролю").

Отже із відповідача підлягає стягнення суми боргу 49 500 євро за двома договорами купівлі-продажу саме в євро.

Щодо вимог ОСОБА_4 про стягнення з ТОВ "Свобода-Агро" в користь позивача упущеної вигоди в сумі 449 415,67 грн. а також трьох процентів річних за період з 01.01.2013 року по 13.01.2015 року в розмірі 76 595,95 грн., суд констатує наступне.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

За вимогами ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором.

Отже, умовами відповідальності у вигляді відшкодування збитків є встановлення факту їх наявності, порушення стороною зобов'язання та причинний зв'язок між порушенням зобов'язання і завданими збитками. При цьому, на кредитора покладається обов'язок доведення факту порушення зобов'язання, наявності збитків і їх розміру та причинно-наслідкового зв'язку між порушенням зобов'язання й понесеними збитками.

Представниками позивача була представлена суду постанова Львівського апеляційного господарського суду від 16.12.2014 року за апеляційною скаргою ТОВ "Терранова-Агро" на рішення господарського суду Львівської області від 29.09.2014 року у справі за позовом ТОВ "Свобода-Агро" до ТОВ "Терранова-Агро" про стягнення боргу, якою рішення господарського суду Львівської області від 29.09.2014 року скасовано в частині стягнення неустойки в сумі 108 000 грн. та в цій частині в позові відмовлено.

В решті рішення суду залишено без змін, а саме в частині стягнення з ТОВ "Терранова-Агро" на користь ТОВ "Свобода-Агро" 21 300 грн. заборгованості з орендної плати, 58 515,67 грн. - вартості паливно-мастильних матеріалів, 369 600 грн. - неустойки за користування орендованим майном (том 2 а.с. 14-22).

Згідно вказаної постанови судом було встановлено, що ТОВ "Свобода-Агро" та ТОВ "Терранова-Агро" уклали договір оренди сільськогосподарської техніки №1 від 18.04.2012 року, а саме трактора Case IH, трактора NewHolland, культиватора Howard та сівалки Kockerlinq.

Крім того, у вказаній постанові зазначено, що заборгованість по орендній платі ТОВ "Терранова-Агро" перед ТОВ "Свобода-Агро" за період з 20.04.2012 року по 30.06.2012 року становила 21 300 грн..

31.12.2012 року ТОВ "Свобода-Агро" пред'явило претензію №2 з вимогою повернути орендоване майно та сплатити заборгованість за орендну плату до 30.06.2012 року в розмірі 21 300 грн., заборгованість за паливно-мастильні матеріали в розмірі 58 515,67 грн., неустойку в розмірі 108 000 грн., та 54 000 грн. орендної плати за період після 30.06.2012 року. В ході розгляду справи в суді першої інстанції про стягнення з ТОВ "Терранова-Агро" позивачем ТОВ "Свобода-Агро" збільшено позовні вимоги в частині неустойки за період з 01.07.2012 року по 16.11.2013 року = 297 600 грн. та з 17.11.2013 року по 12.09.2014 року = 180 000 грн., у загальному 477 600 грн..

Проте, слід звернути увагу на те, що згідно договорів купівлі-продажу (контрактів) від 28.03.2012 року №2012-03 та №2012-04, ТОВ "Свобода-Агро" зобов'язалося сплатити ОСОБА_4 100% вартості техніки до 31.12.2012 року.

Тобто, цивільно-правові угоди ТОВ "Свобода-Агро" із третіми особами, зокрема договори оренди сільськогосподарської техніки та отримання внаслідок цього ним доходу до 31.12.2012 року, жодним чином не мають відношення до позивача та не порушують його права. Тобто, в розумінні ч. 2 ст. 22 ЦК України це не є упущеною вигодою, оскільки на час вказаних правовідносин між ТОВ "Свобода-Агро" та ТОВ "Терранова-Агро" права позивача ОСОБА_4 порушені ще не були.

Крім того, суд вважає, що позивачем не доведено наявності умов для покладення на відповідача обов'язку відшкодування збитків за заявленими вимогами в частині упущеної вигоди в розмірі 449 415,67 грн., які обґрунтовані правовими підставами, що виникають з договорів купівлі-продажу.

Однак, вимога позивача ОСОБА_4 про стягнення з відповідача ТОВ "Свобода-Агро" трьох процентів річних за період з 01.01.2013 року по 13.01.2015 року в розмірі 76 595,95 грн. підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного.

Судом вищевстановлено, що ТОВ "Свобода-Агро" не сплатило ОСОБА_4, вартість придбаної сільськогосподарської техніки - трактора Кейс IH та трактора NewHolland на загальну суму 49 500 євро в строк до 31.12.2012 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Стаття 509 ЦК України передбачає, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Тому, враховуючи, що відповідач ТОВ "Свобода-Агро" прострочило виконання грошового зобов'язання перед позивачем ОСОБА_4, тому підлягає задоволенню вимога останнього про стягнення з відповідача трьох процентів річних за період з 01.01.2013 року по 13.01.2015 року на суму 49 500 євро, що є вартістю двох тракторів, які позивач продав відповідачу.

Національний банк України з 14:00 годин 29.01.2015 року встановив офіційний курс гривні до євро: 100 євро = 1809,8599 грн..

Отже, 49 500 євро відповідно до офіційного курсу НБУ становить 895 880,65 грн..

У зв'язку цим, з відповідача ТОВ "Свобода-Агро" підлягає стягненню в користь позивача ОСОБА_4 три проценти річних від простроченої суми 49 500 євро, що відповідно до офіційного курсу НБУ становить 895 880,65 грн., за період з 01.01.2013 року по 13.01.2015 року в розмірі 54 710,08 грн..

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 84, 88, 212, 214 ЦПК України, ст.ст. 625, 655, 692 ЦК України, ст.ст. 16, 18, 77 Закону України "Про міжнародне приватне право",

рішив:

Збільшений позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Свобода-Агро» в користь ОСОБА_4 (ОСОБА_4), громадянина Федеративної Республіки Німеччина, заборгованість за договорами купівлі-продажу від 28 березня 2012 року №2012-03 та №2012-04 у розмірі 49 500 (сорок дев'ять тисяч п'ятсот) євро, що згідно офіційного курсу НБУ становить 895 880 (вісімсот дев'яносто п'ять тисяч вісімсот вісімдесят) гривень 65 копійок, три процента річних у розмірі 54 710 (п'ятдесят чотири тисячі сімсот десять) гривень 08 копійок та судові витрати у розмірі 3654 (три тисячі шістсот п'ятдесят чотири) гривні.

В задоволенні позову в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Свобода-Агро» в користь ОСОБА_4 заборгованості за договорами купівлі-продажу від 16.03.2012 року №2012-02 та від 30.03.2012 року №2012-01 у розмірі 18 000 (вісімнадцять тисяч) євро, та збитків у формі упущеної вигоди у розмірі 449 415 (чотириста сорок дев'ять тисяч чотириста п'ятнадцять) гривень 67 копійок - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Гал Л. Л.