АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1708/15 Справа № 209/4456/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - Багбая Є. Д. Доповідач - Повєткін В.В.
У Х В А Л А

27 січня 2015 року Апеляційний суд Дніпропетровської області в складі:

Головуючого судді: Повєткіна В.В.

Суддів: Рудь В.В., Ткаченко І.Ю.

При секретарі: Левцунову І.В.

Розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою Дніпровського відділу Державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області

на ухвалу Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 06 серпня 2014 року

за поданням Дніпровського відділу Державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України боржнику ОСОБА_2, -

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 06 серпня 2014 року відмовлено в задоволенні подання Дніпровського ВДВС Дніпродзержинського МУЮ Дніпропетровської області про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України боржнику ОСОБА_2 (а.с.5).

В апеляційній скарзі Дніпровський ВДВС Дніпродзержинського МУЮ Дніпропетровської області просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити зазначену заяву, оскільки судом порушено вимоги діючого цивільного процесу-ального законодавства (а.с.6).

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає, що скарга є необґрунтованою і не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні подання ВДВС суд першої інстанції, встановив, що заявник не надав жодних доказів, які б вказували на те, що боржник має намір виїхати за межі України.

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду першої інстанції відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Відповідно до ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Законом України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Згідно з п.2 ст.6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" передбачено, як підставу для тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон, наявність невиконаних зобов'язань, але лише до моменту виконання зобов'язань, або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.

Згідно ст.377-1 ЦПК України визначено, що питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Пунктом 18 ч.3 ст.11 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Таким чином, право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження права виїзду за межі України виникає винятково у випадку доведення фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов'язань.

Як вбачається з матеріалів справи, в Дніпровському ВДВС Дніпродзержинського МУЮ Дніпропетровської області перебуває на виконанні виконавчий лист № 2-1793/2003, виданий 16 вересня 2003 року Дніпровським районним судом м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області, про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частин всіх видів доходу (а.с.2).

Разом з тим, матеріали справи не містять доказів, які б свідчили про те, що державний виконавець вчинив всі дії, передбачені Законом України "Про виконавче провадження", що спрямовані на виконання виконавчого листа № 2-1793/2003, як і доказів про те, що боржник вчиняє дії, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення суду, що він ухилявся від виконання своїх боргових зобов'язань та що за час виконання рішення виїжджав за межі України, що призвело до виникнення заборгованості, або безпідставно не з'являвся на виклики державного виконавця.

Враховуючи зазначені обставини та відсутність доказів, які б свідчили про факти умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов'язань, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав, передбачених діючим законодавством, для задоволення подання Дніпровського ВДВС Дніпро-дзержинського МУЮ Дніпропетровської області про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України.

Доводи апеляційної скарги про незаконність ухвали суду, порушення норм матеріального та процесуального права не можуть бути взяті до уваги, оскільки зазначені доводи не спростовують висновки суду про відсутність підстав для обмеження боржника у праві виїзду за межі України.

З огляду на це підстав скасування ухвали суду першої інстанції немає.

У зв'язку з викладеним і керуючись ст.ст.307,312,314,315 Цивільного процесу ального кодексу України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Дніпровського відділу Державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропет-ровської області - відхилити.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпро-петровської області від 06 серпня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду Дніпропетровської області набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: