АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА[1]
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого-судді Слюсар Т.А.

суддів: Волошиної В.М., Котули Л.Г.

при секретарі: Круглику В.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 02 березня 2015 року

в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Мазарчук Наталія Володимирівна, відділ державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції в м. Києві про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Колегія суддів, -

В С Т А Н О В И Л А :

У серпні 2014 року позивач ОСОБА_2 через свого представника звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу МазарчукН.В., зареєстрований в реєстрі за №935 від 11.04.2014 року, не відповідає положенням Закону України «Про нотаріат», оскільки розрахунок суми заборгованості проведений з порушенням норм матеріального права, а отже - не підлягає виконанню у порядку Закону України «Про виконавче провадження». Крім цього, строк, за який провадиться стягнення, вказаний у виконавчому написі нотаріуса, зазначено невірно, та не вказано дати набрання чинності виконавчим написом.

Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 02 березня 2015 року позовні вимоги позивача задоволено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, за її змістом, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у позові.

Колегія суддів, заслухавши представника позивача, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити рішення суду першої інстанції без змін, відповідачку, яка просила задовольнити апеляційну скаргу в повному обсязі, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Як убачається з матеріалів справи, сторони перебувають у шлюбі, від якого мають дітей: сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1., доньку ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Встановлено, що 10 жовтня 2013р. між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено нотаріально засвідчений Договір між батьками про проживання, виховання та фінансове забезпечення дітей /аліментів та додаткових витрат/ й відповідно до п.4.3. якого позивач зобов'язався добровільно надавати ОСОБА_1 матеріальну допомогу на утримання їх дітей, щомісячно, у сумі 24 300грн. /а.с.15 т.1/.

Виконавчим написом № 935 від 11 квітня 2014р., вчиненим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мазарчук Н.В., звернуто стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованості по платежах на утримання дітей, у сумі 185 652 грн., та яка складається з боргу по аліментах за чотири місяці, в сумі 97 200грн., а також неустойки із розрахунку 1% від загального боргу за 91 день прострочення з 11 грудня 2013р. по 11 квітня 2014р., в сумі 88 452грн. /а.с.19,20/.

Встановлено, що постановами державного виконавця відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у міста Києві від 11 квітня 2014 року відкрито виконавче провадження з виконання вказаного виконавчого напису й накладено арешт на все майно боржника, ОСОБА_2, у межах суми звернення стягнення не виплачених в строк аліментів, у сумі 185652, 00 грн. /а.с.22, 23 т.1/.

Відповідно до вимог ст. ст. 34, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчий напис за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується документами, передбаченими затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 Переліком документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса і що з дня виникнення права на вимогу минуло не більше трьох років, а також положеннями Інструкції «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03 березня 2004 року №20/5.

Тобто основними умовами вчинення нотаріусом виконавчого напису є подання документів, що встановлюють заборгованість боржника перед кредитором, підтверджують безспірність вимоги та подачі вимоги в межах строку позовної давності в три роки.

Ознакою безспірності, у свою чергу, є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутність будь-яких суперечностей у поданих документах. На підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора. Документом, що підтверджує такий факт, є отримання боржником вимоги стягувача з підписом боржника про його отримання.

Як убачається із матеріалів справи, даних вимог чинного законодавства приватним нотаріусом дотримано не було.

Так, відповідно до даних, що містяться у матеріалах справи, ОСОБА_2 10 грудня 2013 року було сплачено ОСОБА_1 грошову суму у розмірі 25000 грн. у рахунок сплати аліментів на їх спільних дітей за грудень 2013р. /а.с.21 т.1./

Разом з тим, у виконавчому написі від 11 квітня 2014р. заборгованість по аліментах визначена у 4 місяці, без зазначення періоду, а неустойку обраховано за період із грудня 2013 року по квітень 2014 року, що оспорюється позивачем та свідчить про наявність спору в частині визначення суми заборгованості.

Окрім того, як вбачається із виконавчого напису, сума неустойки обраховувалась з порушенням вимог ст.196 СК України.

Не вказано у виконавчому написі нотаріуса й дати набрання ним чинності, що суперечить вимогам ст. 89 Закону України «Про нотаріат» та п.4 гл. 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України.

За таких обставин, колегія суддів визнає безпідставними, необґрунтованими посилання ОСОБА_1 про безспірність розрахунку заборгованості.

З огляду на викладене, не спростовують висновки суду й долучені ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції роздруківки СМС- повідомлень, дійсність яких, до того ж, ніким не засвідчено.

З урахуванням зазначеного, а також матеріалів справи у їх сукупності, районний суд обґрунтовано прийшов до висновку про наявність правових підстав до задоволення позову.

Посилання апеляційної скарги на порушення процесуальних прав відповідачки заслуговують на увагу. Разом з тим, колегія суддів враховує норму ч.2 ст.303 ЦПК України згідно якої не може бути скасовано правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Правові підстави до скасування ухваленого по справі рішення відсутні.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - відхилити.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 02 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності негайно, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів з моменту проголошення шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді:

Справа № 756/10964/14-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/5583/2015

Головуючий у суді першої інстанції: Яценко Н.О.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Слюсар Т.А.