Справа № 152/1292/15-ц
У Х В А Л А

08 вересня 2015 року Шаргородський районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді Славінської Н.Л.,

з участю:

секретаря судового засідання Бабиної І.Д.,

представника позивача адвоката ОСОБА_1,

представників відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3, ОСОБА_4,

представників третіх осіб:

Рахнівсько-Лісової сільської ради ОСОБА_5,

відділу Держгеокадастру

в Шаргородському районі ОСОБА_6,

розглянувши у попередньому судовому засіданні в м. Шаргороді Вінницької області в залі суду клопотання представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_4 про зупинення провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_2, реєстраційної служби Шаргородського районного управління юстиції, за участю третіх осіб на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору відділу Держгеокадастру у Шаргородському районі, Рахнівсько-Лісової сільської ради, Шаргородської державної нотаріальної контори Вінницької області,

встановив:

17.08.2015 року провадження у означеній справі відкрито і справу призначено до розгляду в попередньому судовому засіданні на 08.09.2015 року (а.с.34).

В попередньому судовому засіданні представник відповідачки ОСОБА_2 ОСОБА_4 подала заяву про зупинення провадження у цій справі до вирішення по суті цивільної справи №152/1198/15-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_8, ОСОБА_7, Рахнівсько-Лісової сільської ради, за участю третьої особи Жашківської районної державної нотаріальної контори Черкаської області про визнання недійсними свідоцтв, встановлення фактів, що мають юридичне значення, визнання права власності в порядку спадкування.

Клопотання про зупинення провадження у цій справі представник відповідачки мотивує тим, що, на її думку, позивач ОСОБА_7 вважає себе власником ? житлового будинку по вул. Зарічна, 27 в с. Рахни-Лісові, тоді яв провадженні суду перебуває цивільна справа №152/1198/15-ц за позовом ОСОБА_2, в якому остання просить, в тому числі, про визнання за нею права власності на вказаний житловий будинок у порядку спадкування після смерті ОСОБА_9 Вважає, що до вирішення справи №152/1198/15-ц неможливе прийняття законного і обґрунтованого рішення у цій справі за позовом ОСОБА_7, оскільки рішення суду в одній справі може вплинути на рішення у іншій справі. На підставі ст.201 ЦПК України, просить зупинити провадження у справі до вирішення справи №152/1198/15-ц, що є обовязком суду.

Представник відповідачки ОСОБА_2 ОСОБА_3 в попередньому судовому засіданні підтримала заяву про зупинення провадження у справі.

Розглянувши заяву представника відповідачки, вислухавши думку представника позивача з приводу заяви, який заперечував щодо її задоволення, зсилаючись на те, що цивільні справи між собою не взаємоповязані, а рішення у одній справі не може вплинути на рішення у іншій справі та що відповідачка намагається затягнути розгляд справи, думку представників третіх осіб, які при розгляді заяви покладаються на вирішення суду, дослідивши матеріали цивільної справи, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст.1 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч.1 ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Предметом заявленого позову ОСОБА_7 є визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину за заповітом, відповідно до яких ОСОБА_2 успадкувала після смерті ОСОБА_9 земельні ділянки в с. Рахни-Лісові по вул. Зарічній, 29 площею, відповідно, 0,2500 га та 0,0337 га, а також скасування реєстрації права власності ОСОБА_2 на вказані земельні ділянки.

Предметом позову у справі №152/1198/15-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_8, ОСОБА_7, Рахнівсько-Лісової сільської ради, за участю третьої особи Жашківської районної державної нотаріальної контори Черкаської області про визнання недійсними свідоцтв, встановлення фактів, що мають юридичне значення, визнання права власності в порядку спадкування є визнання недійсними свідоцтв про право особистої власності ОСОБА_10 та ОСОБА_11 на житловий будинок по вул. Зарічна, 27 в с. Рахни-Лісові, визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину за заповітом на імя ОСОБА_8 та за законом на імя ОСОБА_12, встановлення фактів про прийняття спадщини та придбання житлового будинку шляхом побудови внаслідок спільної праці ОСОБА_13, ОСОБА_11, ОСОБА_9, визнання за ОСОБА_2 права власності на житловий будинок №27 по вул. Зарічна, в с. Рахни-Лісові в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_9

Відповідно до п.4 ч.1 ст.201 ЦПК України, суд зобовязаний зупинити провадження у справі у разі, зокрема: неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства.

Цивільним процесуальним законодавством України встановлено, що докази у справі повинні бути належними та допустимими.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування, що передбачено в ст.58 ЦПК України.

З висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі «Бочаров проти України» від 17.03.2011 року (остаточне 17.06.2011 року), зокрема, в пункті 45, вбачається, що «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18.01.1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (див. рішення у справі «ОСОБА_13 проти Туреччини»)».

Натомість представник відповідача просить зупинити провадження у справі, але не зазначає у заяві та не додає до неї належних та допустимих доказів «поза розумним сумнівом» на обґрунтування обовязку суду та підстав для зупинення, доказів тієї обставини, що означена справа не може бути розглянута до вирішення справи №152/1198/15-ц, доказів того, що є обєктивні обставини неможливості розгляду справи без наявності результатів розгляду іншої справи. При цьому, заява представника відповідача ґрунтується тільки на припущеннях, які не можуть мати значення для вирішення питання про зупинення провадження у справі.

Виходячи з аналізу предметів позову ОСОБА_7 у цій справі та позову ОСОБА_2 у справі №152/1198/15-ц, не вбачаю обставин, які б підтверджували неможливість розгляду цієї справи до вирішення справи за позовом ОСОБА_2 за №152/1198/15-ц.

Відтак, суд вважає заяву представника відповідачки безпідставною, такою, що призведе до порушення строків розгляду справи, встановлених ЦПК України, та порушення вимог Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції», і є частиною національного законодавства України, статтею 6 якої встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обовязків… має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Отже, заява задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.168, 210 ЦПК України, суд,

ухвалив:

У задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_4 про зупинення провадження у цивільній справі відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: