У Х В А Л А

ПРО ЗАЛИШЕННЯ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ (ЗАЯВИ) БЕЗ РУХУ

03.07.2015 місто Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Придачук О.А., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів та стягнення аліментів на повнолітнього сина у зв»язку з продовженням навчання,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів та стягнення аліментів на повнолітнього сина у зв»язку з продовженням навчання.

Позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України, а саме як вбачається із долучених до позову документів ОСОБА_3 досягне повноліття 06.09.2015 року. В той же час позивач звернулася до суду з позовом однією з позовних вимог якого є стягнення аліментів на повнолітнього сина до закінчення ним навчання.

Пунктом 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Позивачем не вірно вибраний спосіб захисту своїх прав, а саме не коректно сформульовані і зазначені вимоги позову за їх змістом, без урахування того, що порядок стягнення аліментів на неповнолітніх дітей та стягнення аліментів на повнолітню дитину регулюються різними нормами чинного законодавства, із різних підстав, підтверджуються відповідними доказами в суді, мають різні строки стягнення. У цьому зв'язку такі вимоги не можуть бути об'єднані в одну та не можуть виконуватись на підставі одного виконавчого документу, виданого судом.

А тому, позивачеві слід чітко сформулювати свої вимоги в частині зміни розміру вже стягуваних аліментів та в частині стягнення аліментів на повнолітнього сина.

Крім того, відповідно до ч.3. ст.199 Сімейного кодексу України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Проте, до позовної заяви позивачем не додано довідки з місця проживання на підтвердження факту проживання сина разом з позивачкою.

Також у відповідності до ст. 192 СК України в позовній заяві не зазначено яким чином змінився матеріальний стан платника аліментів.

Зважаючи на викладене, приходжу до висновку, що дану позовну заяву слід залишити без руху, а позивачці надати строк, протягом якого вона повинна усунути вказані недоліки та подати позовну заяву із врахуванням зазначених в ухвалі недоліків.

Керуючись ст. 121 ч. 1 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів та стягнення аліментів на повнолітнього сина у зв»язку з продовженням навчання - залишити без руху.

Розяснити позивачу необхідність усунення вказаних недоліків до 20.07.2015 року та попередити, що в противному разі заява буде рахуватись неподаною та повернута.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_4