УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" січня 2015 р. Дніпровський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - Чех Н.А.

з участю секретаря - Кузьменко А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві заяву Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, боржник - ОСОБА_1, стягувач - Публічне акціонерне товариство "Укрсоцбанк" про встановлення чи зміну способу і порядку виконання рішення суду по справі за заявою Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" до ОСОБА_1 про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду,

встановив:

Головний державний виконавець Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_2 звернувся до суду з даним подання посилаючись на те, що в провадженні відділу на примусовому виконанні знаходиться виконавчий лист № 6/2604/3974/2012, виданий 07.11.2012 року Дніпровським районним судом м. Києва, про стягнення зі ОСОБА_1 боргу в сумі 507496,46 грн. на користь ПАТ "Укрсоцбанк". 12.03.2013 року було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, з наданням строку для самостійного виконання рішення суду. Копія постанови про відкриття виконавчого провадження направлено сторонам виконавчого провадження. В процесі проведення виконавчих дій було з'ясовано, що згідно 06.02.2008 року ОСОБА_1 уклав договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, та передав дане нерухоме майно в іпотеку ПАТ "Укрсоцбанк" на підставі іпотечного договору від 06.02.2008 року. Однак, своє право власності в державних органах не зареєстрував. Оскільки, добровільно боржник рішення не виконує, даних щодо наявності доходів, чи іншого майна не має, просить встановить порядок та спосіб виконання рішення шляхом звернення стягнення на іпотечне нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1, незважаючи на те, що дана нерухомість зареєстрована згідно реєстру прав власності на нерухоме майно за попереднім власником.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що заява не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 373 ЦПК України за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сімї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

Способи виконання рішення суду слід визначити через ті заходи, що вживають задля досягнення мети захисту порушених прав і свобод осіб, їх відновлення, зокрема, такі заходи майнового характеру як звернення стягнення майно боржника, звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника, вилучення у боржника і передача стягувачеві певних предметів, зазначених у рішенні. Серед заходів немайнового характеру згадуються такі, за яких боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення. Порядком визначається, в яких організаційно-правових та процедурних формах має відбуватись виконання рішення суду, зокрема, порядок виконання рішення визначає місце його виконання, час проведення виконавчих дій, оформлення виконавчого провадження, послідовність дій тощо. За наявності обставин суд вправі змінити встановлені ним же або законом спосіб і порядок виконання рішення на інший спосіб і порядок виконання, передбачені законодавством. Суд не може встановити новий спосіб захисту порушеного права, його дії, спрямовані на зміну чи встановлення способу і порядку виконання, повинні бути спрямовані лише на забезпечення виконання резолютивної частини рішення, відповідати його меті, не спотворювати його змісту. Єдиною підставою для встановлення способу і порядку виконання є наявність обставин, що утруднюють виконання рішення. В даному випадку виконавець просить встановить порядок та спосіб виконання рішення шляхом звернення стягнення на іпотечне нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1. Однак, як зазначає виконавець, не зважаючи на договір купівлі-продажу квартири від 06.02.2008 року, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_1, право на дану квартиру в державних реєстраційних органах зареєстровано за ОСОБА_3.

Стаття 334 ЦК України передбачає, що право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішення суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації.

Відповідно до статті 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Відповідно до статті 210 ЦК України правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації. Перелік органів, які здійснюють державну реєстрацію, порядок реєстрації, а також порядок ведення відповідних реєстрів встановлюється законом.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що заява Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції не підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 210, 334, 657 ЦК України, ст.ст. 293, 294, 373 ЦПК України, суд,

ухвалив:

В задоволенні заяви Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, боржник - ОСОБА_1, стягувач - Публічне акціонерне товариство "Укрсоцбанк" про встановлення чи зміну способу і порядку виконання рішення суду по справі за заявою Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" до ОСОБА_1 про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: