Справа № 477/2132/15-ц
Провадження № 2/477/952/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2015 року Жовтневий районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Семенової Л.М.,

при секретарі Федоровській Л.А.,

розглянувши в м. Миколаєві у відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду Миколаївської області цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приват Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту,

В С Т А Н О В И В:

08 вересня 2015 року позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до відповідачки про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 4791,88 грн.

В позовній заяві зазначав, що 22 червня 2007 року між сторонами був укладений договір, за яким відповідач одержала кредит в сумі 1400 грн. у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами в розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Посилаючись на те, що за час користування кредитом відповідачка не виконувала його умови та не сплачувала в повному обсязі кредитні платежі, через що станом на 30.06.2015 року за нею утворилася загальна заборгованість в сумі 4791,88 грн., тому просив стягнути її з відповідачки на свою користь та понесені судові витрати.

В судове засідання представник позивача не з'явився, подав клопотання з проханням розглядати справу без його участі, позов просив задовольнити в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечував.

Відповідачка ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій позовні вимоги визнала та просила справу розглянути за її відсутності.

Суд, вважає за можливе здійснити розгляд справи за відсутності сторін, оскільки наявних в ній матеріалів достатньо для її вирішення по суті.

Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Так, судом було встановлено, що 22 червня 2007 року між позивачем та відповідачем був укладений в письмовій формі кредитний договір (далі Договір), в якому сторони узгодили всі його умови.

Відповідно до Договору позивач, що мав на той час статус закритого акціонерного товариства (далі Банк), зобовязалося надати позичальнику, тобто відповідачці, споживчий кредит в у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту.

На підтвердження укладення Договору між сторонами була складена та підписана заява Позичальника № NКХRRХ10140392, яка разом із памяткою клієнта, а також Умови і правила надання банківських послуг (далі Умови) складають Договір про надання банківських послуг(а.с. 7-13).

Вказана заява складається з двох частин.

Так, згідно першої частини, Банк надав позичальниці кредит на споживчі цілі, а відповідно до другої частини Заяви - позичальниця оформила кредитну картку виду «Універсальна» з умовою 30 днів пільгового періоду, зі сплатою 3 % на місяць за користування кредитними коштами. Номер кредитної картки 876464 (а.с. 7 зворотній бік).

Відповідно до п. 3.2 та п. 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг, клієнт надав згоду на зміну Банком самостійно розміру кредитного ліміту.

Згідно п. 3.13 Договору у разі, якщо по закінченні строку дії договору, клієнт не заявив про відмову від продовження строку вкладу, він автоматично є продовженим та Ной самий строк.

Пунктом 6.5 Умов та Правил клієнт зобовязаний погашати заборгованість по кредиту, процентам за його користування, по перевитраті платіжного ліміту, а також сплачувати комісію на умовах, передбачених Договором.

Відповідно до пункту розділу 8 Умов надання споживчого кредиту, що є складовою Договору, передбачена відповідальність позичальника за невиконання умов щодо повернення кредиту.

Згідно п.п.8.6 Умов, у разі порушення клієнтом строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, що передбачені Договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобовязаний сплатити штраф у розмірі 500 грн. та 5% від суми позову.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору.

Так, відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049, ч. 1 ст. 1050 ЦК України позичальник зобовязаний повернути кредитодавцю кредит у строк та в порядку, що встановлені договором.

В разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обовязку виконання зобовязання та повинен сплатити суму боргу та процентів, передбачених договором.

З матеріалів справи вбачається, що Банк повністю виконав взяті на себе зобовязання, а позичальник навпаки, порушив умови Договору в частині вчасного повернення кредиту, процентів в звязку з чим станом на 30 червня 2015 року за нею рахується заборгованість за кредитним договором.

Відповідно до розрахунку заборгованості наданого Банком, загальна сума боргу відповідачки становить 4791,88 грн., з яких заборгованість по сплаті кредиту складає 1023,35 грн., заборгованість по процентам 3064,15 грн. Окрім цього Банком нарахований штраф за порушення умов Договору в сумі 500 грн. фіксована частина та 204,38 грн. 5% від суми позову (а.с. 5-6).

Однак суд вважає, що нарахування процентної складової штрафу в розмірі 5% від суми позову, не відповідає положенням ч.2 ст. 549 ЦК України, згідно яких штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

За такого, суд дійшов висновку, про часткове задоволення позовних вимог банка та стягнення суми заборгованості по кредиту в розмірі 4587,50 грн., з яких: 1023,35 грн. заборгованість за кредитом, 3064,15 грн. заборгованість по процентам, а також штраф в розмірі 500 грн. фіксована частина.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачки також підлягають стягненню судові витрати пропорційно до задоволених вимог в сумі 1165,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 88, 209, 212-215 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позов Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приват Банк» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приват Банк» заборгованість, що за кредитним договором від 22 червня 2007 року в загальній сумі 4587 (чотири тисячі пятсот вісімдесят сім) грн. 50 коп., з яких: 1023,35 грн. заборгованість за кредитом, 3064,15 грн. заборгованість по процентам, а також штраф в розмірі 500 грн. фіксована частина.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приват Банк» судові витрати по справі в сумі 1165 грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Жовтневий районний суд Миколаївської області протягом десяти днів з дня його проголошення або отримання копії.

Суддя Л.М. Семенова