Справа № 526/479/15-ц
Провадження № 2/526/318/2015
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

27 жовтня 2015 року Гадяцький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого: Киричка С.А.

з участю секретаря Широколави О.В.

позивача ОСОБА_1

представника

позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника

третьої особи ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Гадяч цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до директора ТДВ "Гадяцький елеватор" ОСОБА_3, треті особи: ТДВ "Гадяцький елеватор" та Управління Держпраці в Полтавській області про скасування наказу про звільнення, стягнення вихідної допомоги та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу і моральної шкоди,-

встановив:

Позивач звернувся у березні 2015 року з позовом до відповідача. Після уточнення позовних вимог просив скасувати наказ директора ОСОБА_3 №ГЭ/К-0138 від 25.09.2015 р. про звільнення за п.1 ст. 40 КЗпП України; поновити його на роботі з 25.09.2013 р.; змінити формлуювання звільнення з п.1 ст. 40 КЗпП України на ст. 38-3 КЗпП України - день звільнення згідно поданої заяви; стягнути з директора ОСОБА_3 середній заробіток за час вимушеного прогулу; перевірити із залученням інспектора праці та встановити: факт відмови директора ОСОБА_3 видати письмовий розрахунок по нарахуванням на день звільнення згідно ст. 116 КЗпП України; факт невиплати директором ОСОБА_3 заробітної плати в повному обсязі з 2008 року; факт невиплати директором ОСОБА_3 премії з травня по вересень 2013 року через порушення ст. 149 КЗпП України; факт порушення з дотримання директором ОСОБА_3 терміну подачі посадової інструкції для ознайомлення; факт недотримання Типового положення з організації та направлення на навчання позивача; факт підстав у 2013 р. фінансових неможливостей на підприємстві ТДВ "Гадяцький елеватор", щодо невиплати директором ОСОБА_3 позивачу одноразової матеріальної допомоги у зв'язку з виходом на пенсію; факт неправомірності дій директора ОСОБА_3 у відмові в поворотному прийомі на роботу згідно заяви від 21 липня 2014 року в зв'язку з наявністю вільних робочих місць; факт нормативної необхідної кількості змінних майстрів при роботі дільниці підприємства в три зміни; факт порушення директором ОСОБА_3 посадової інструкції змінного майстра в частині призначення апаратника дільниці №3 ОСОБА_5 виконувати в 2013 році після реорганізації обов'язки змінного майстра і одночасно апаратника з доплатою; стягнути з директора ОСОБА_3 вихідну допомогу за три місяці з компенсацією індексу зростання цін; стягнути з директора ОСОБА_3 оплату надурочних годин з 2008 р. з компенсацією індексу зростання цін; стягнути з директора ОСОБА_3 премії з травня по вересень 2013 р.; стягнути з директора ОСОБА_3 одноразову матеріальну допомогу з компенсацією індексу зростання цін в зв'язку з виходом на пенсію; стягнути з директора ТДВ "Гадяцький елеватор" ОСОБА_3 моральну шкоду в розмірі 30 000 грн.; стягнути з директора ОСОБА_3 всі належні виплати з компенсацією індексу зростання цін на нараховані суми.

У судовому засіданні позивач та його представник повністю підтримали заявлені позовні вимоги з підстав, викладених в позовній заяві.

Відповідач директор ТДВ "Гадяцький елеватор" ОСОБА_3 проти задоволення позову заперечував, мотивуючи тим, що звільнення позивача проведено без порушень трудового законодавства, про що свідчать рішення судів у цивільних справах за позовами ОСОБА_1 до ТДВ "Гадяцький елеватор", які набрали законної сили.

Представник третьої особи ОСОБА_4 у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечувала, мотивуючи відсутністю порушень при звільненні позивача.

Представник третьої особи Управління Держпраці в Полтавській області у судове засідання не з'явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності.

Заслухавши сторони та їх представників, свідків, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позову з наступних підстав.

Як вбачається з рішення Гадяцького районного суду Полтавської області від 26 травня 2014 року ОСОБА_6 звернувся з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю "Гадяцький елеватор" про поновлення на роботі, виплату заробітної плати за час вимушеного прогулу та моральної шкоди. У задоволенні позову вищезазначеним рішенням суду відмовлено повністю. Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 03 липня 2014 року рішення Гадяцького районного суду Полтаської області залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 09 квітня 2015 року касаційна скарга ОСОБА_1 відхилена. При цьому, як зазначено в ухвалі суди встановили, що штатний розпис керівників, фахівців, службовців та робітників ТДВ "Гадяцький елеватор" станом на 26 вересня 2013 року не передбачає посади начальника виробництва, яку обіймав позивач, від ознайомлення із відповідним наказом про наступне звільнення ОСОБА_1 відмовився та про такі обставини повідомлявся телеграмою, вільні посади відповідно до кваліфікації позивача на момент скорочення штату у ТДВ "Гадяцький елеватор" відсутні. На підставі встановленого суди обгрунтовано дійшли висновку про те, що зміни в організації виробництва і праці у ТДВ "Гадяцький елеватор" дійсно мали місце, про наступне вивільнення позивач повідомлявся у відповідності до вимог ст. 49-2 КЗпП України, перевести позивача на іншу роботу на підприємстві відповідно до його кваліфікації не було можливості.

Відповідно до ст. 134 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли службова особа, винна в незаконному звільненні або переведенні працівника на іншу роботу.

Постановою Гадяцького районного суду Полтавської області від 26 грудня 2013 року директора ТДВ "Гадяцький елеватор" ОСОБА_3 визнано винним та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу за ч.1 ст. 41 КУпАП, а саме: при переведенні ОСОБА_1 на посаду начальника по комбікормовому виробництву та зміні розміру оплати праці адміністрацією товариства були порушені вимоги ст. 31 КЗпП України щодо терміну попередження про зміну істотних умов праці, у трудовій книжці відсутні відповідні записи про переведення ОСОБА_1 та він не ознайомлений із записами про прийняття та переведення, внесеними до особової картки; працівники не попереджуються про дату початку відпустки не пізніш як за два тижні.

Таким чином, позивачем не надано доказів вини директора Товариства з додатковою відповідальністю "Гадяцький елеватор" ОСОБА_3 у його незаконному звільненні.

Згідно ст. 30 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Як вбачається з позовної заяви, позивачем в даній справі є фізична особа, а відповідачем є ОСОБА_3 - директор ТДВ "Гадяцький елеватор" (посадова особа), який є лише представником цього підприємства.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач ОСОБА_1 звернувся з позовом до неналежного відповідача, оскільки в даному випадку відповідачем може бути лише ТДВ "Гадяцький елеватор".

За правилами ч. 1 ст. 33 ЦПК України суд замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача лише за клопотанням позивача.

З'ясувавши, що позов пред'явлено до неналежного відповідача, суд відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України роз'яснив позивачу його право на подачу заяви про заміну відповідача або залучення до участі у справі співвідповідача. В судовому засіданні позивач такої заяви не подав, а навпаки наполягав на участі у справі в якості відповідача директора ТДВ "Гадяцький елеватор" ОСОБА_3

Отже, враховуючи те, що позивач ОСОБА_1 звернувся з позовними вимогами до неналежної особи, заяву про заміну відповідача подати відмовився, а суд позбавлений можливості з власної ініціативи замінювати відповідача та залучати в якості співвідповідача, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити.

Окрім того, в частині заявлених позовних вимог щодо проведення перевірки із залученням інспектора праці для встановлення фактів порушення законодавства про працю, суд прийшов до висновку, що даний спосіб захисту цивільних прав та інтересів не передбачений ст.16 ЦК України та протирічить ст. 60 ЦПК України, так як обов'язок доведення обставин, на які сторона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень покладається на сторону.

Проведення судом перевірки для встановлення фактів порушення трудового законодавства протирічить принципу диспозитивності цивільного судочинства, передбаченого ст. 11 ЦПК України, згідно якої суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

В порушення ст. 11 ЦПК України позивачем не надано розрахунку та конкретних сум вихідної допомоги за три місяці з компенсацією індексу зростання цін, оплати надурочних годин з 2008 р. з компенсацією індексу зростання цін, премії з травня по вересень 2013 р., одноразової матеріальної допомоги з компенсацією індексу зростання цін в зв'язку з виходом на пенсію, а суд не має права визначати ці суми за власною ініціативою.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24.12.99 судам необхідно враховувати, що згідно зі ст. 21 КЗпП належним відповідачем у справі за позовом про оплату праці є та юридична особа (підприємство, установа, організація), з якою позивачем укладено трудовий договір, що також свідчить про звернення з позовом не до тієї особи, яка повиннна бути відповідачем у справі.

Оскільки в ході судового розгляду н е підтверджено наявність вини відповідача - директора ТДВ "Гадяцький елеватор" ОСОБА_3 в незаконному звільненні позивача та невиплаті належних йому грошових коштів при звільненні, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог про стягнення завданої моральної шкоди в розмірі 30 000 грн.

Відповідно до ч.4 ст. 88 ЦПК України судові витрати віднести за рахунок держави.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 214, 215 ЦПК України,-

вирішив:

У задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення до апеляційного суду Полтавської області через Гадяцький районий суд Полтавської області.

Головуючий: С. А. Киричок