Апеляційний суд Житомирської області
Справа №278/37/15-ц Головуючий у 1-й інст. Грубіян Є. О.
Категорія 30 Доповідач Товянська О. В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого: судді Товянської О.В.

суддів: Микитюк О.Ю., Кочетова Л.Г.

при секретарі: Кравчук Л.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 в своїх інтересах та інтересах ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про відшкодування шкоди, третя особа: товариство з обмеженою відповідальністю страхова компанія «Кредо» за апеляційними скаргами ОСОБА_6, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, яка діє в своїх інтересах та інтересах ОСОБА_5 на рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 25 березня 2015 року, -

в с т а н о в и л а:

В січні 2015р. позивачі звернулись до суду з позовом. Просили стягнути з відповідача на користь: ОСОБА_1 9154,50грн. майнової та 10000грн. моральної шкоди; ОСОБА_2 88,72грн. майнової та 5000грн. моральної шкоди; ОСОБА_3 - 120грн. майнової та 30000грн. моральної шкоди; ОСОБА_4 в своїх інтересах та в інтересах малолітнього ОСОБА_5 - 550грн. майнової та 20000грн. моральної шкоди. Зазначали, що 17.10.2014р. о 1745 год. на вул. Жуйка в м. Житомирі ОСОБА_1, керуючи автомобілем Deowoo Lanos д.н.з. НОМЕР_3, разом з пасажирами ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, потрапили в ДТП за участю автомобіля «ВАЗ - 21723» д.н.з.НОМЕР_2, яким керував ОСОБА_6 В результаті ДТП належний ОСОБА_1 автомобіль "Deowoo Lanos" було пошкоджено та завдано травми пасажирам. Страховою компанією ДВСК «Кредо» ОСОБА_1 сплачено 41781грн. матеріального збитку. Проте позивачам не компенсовано понесені додаткові матеріальні збитки, пов'язані з ДТП, і моральна шкода.

Рішенням Житомирського райсуду Житомирської області від 25 березня 2015р. задоволено позов частково, стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1 8100грн. збитків, 243,60грн. судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить рішення в частині стягнення з нього на користь ОСОБА_1 8100грн. та 243грн. судового збору скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи. Зазначає, що текст договору оренди автомобіля не містить положень про те, що автомобіль орендується для службового користування по місцю роботи. Вважає, що не вбачається прямого причинного зв'язку з пошкодженням власного автомобіля позивача з можливістю виконання ним своїх службових обов'язків. Таким чином суд безпідставно стягнув з нього реальні витрати.

В апеляційній скарзі позивачі просять рішення в частині відмови в задоволенні позовних вимог щодо стягнення з відповідача на їх користь матеріальної та моральної шкоди, судових витрат скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позову. Зазначають, що суд не визначив ліміт відповідальності страхової компанії щодо відшкодування моральної шкоди та дійшов помилкового висновку про те, що сума страхової виплати має покрити всю завдану шкоду, не встановлюючи її розмір та вид по кожному позивачу. Крім того, суд першої інстанції не врахував, що ціна заявленої компенсації за моральну шкоду враховує в себе всі страждання, які довелося перенести позивачам за цей час.

Апеляційна скарга ОСОБА_6 підлягає відхиленню, апеляційна скарга ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 частковому задоволенню з таких підстав.

Як видно із матеріалів справи, 17 жовтня 2014р. водій автомобіля Deowoo Lanos д.н.з. НОМЕР_3, ОСОБА_1 разом із дружиною ОСОБА_4 і малолітнім сином ОСОБА_5, пасажирами - ОСОБА_2, ОСОБА_3, потрапили в ДТП за участю автомобіля «ВАЗ - 21723», д.н.з.НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_6 В результаті ДТП належний ОСОБА_1 автомобіль "Deowoo Lanos" було пошкоджено, пасажирам завдано травми. Постановою слідчого СВ Житомирського РВ УМВС України в Житомирській області від 7 листопада 2014р. кримінальне провадження за наслідками ДТП закрито в зв'язку з відсутністю у діях відповідача складу злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України (а.с.53-54). Постановою Житомирського райсуду від 5 грудня 2014р. ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні правопорушення, за ст.124 КУпАП і накладено штраф - 340грн. (а.с.55). Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_6 застрахована в ТДВСК "КРЕДО" (поліс №АС/5490743 від 19 грудня 2014р. - а.с.109). Згідно висновку експерта матеріальний збиток власнику автомобіля "DEAWOO Lanos" становить 47267,13грн. (а.с.21-28). За проведення цього дослідження він сплатив 450грн. (а.с.29,30). ДВСК "КРЕДО" виплатила ОСОБА_1 страхове відшкодування за пошкодження автомобіля в сумі 41781грн. (а.с.52). Розмір цих збитків сторони не оспорювали. Згідно квитанції до прибуткового касового ордеру від 7.11.2014р. ОСОБА_1 сплатив 300грн. за послуги евакуатора (а.с.39). ОСОБА_4 сплатила 550грн. за проведення після ДТП УЗД 27 жовтня 2014р., вона лікувалась з 27 жовтня по 4 листопада 2014р. (а.с.32,35). ОСОБА_3 за проведення після ДТП УЗД сплатив 120грн. (а.с.41). 23 грудня 2014р. між ОСОБА_1 і ОСОБА_7 укладено договір оренди легкового автомобіля марки "ВАЗ-21114" (а.с.49). За оренду автомобіля ОСОБА_1 сплатив 8100грн. (а.с.50,85,130).

Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Законом України "Про обов'язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів" визначено :

у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані, серед іншого, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання, чи до місця здійснення ремонту на території України (ст.29);

шкодою, заподіяною життю та здоров'ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є, серед іншого, шкода, пов'язана з лікуванням потерпілого; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я (ст. 23);

у зв'язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов'язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров'я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів (ст. 24.1.).

Колегія суддів вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача майнової шкоди пов'язаної із оплатою послуг евакуатора, експерта із оцінки пошкодженого автомобіля, майнової та моральної шкоди завданої ДТП підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

Майнова шкода, завдана неправомірними діями майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (ч.1 ст.1166 ЦК України).

Стаття 22 ЦК України регламентує відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Частина 2 останньої норми визначає, що саме є збитками - це, серед іншого, витрати, які особа зробила для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Автомобіль позивача було пошкоджено винними та протиправними діями відповідача.

ОСОБА_1, не маючи реальної можливості користуватись пошкодженим автомобілем, орендував інший автомобіль. За таких обставин, суд першої інстанції обґрунтовано визнав оренду автомобіля на час неможливості користуватись своїм майном, реальними збитками, які не покриваються страховим відшкодування і має відшкодувати відповідач, як особа протиправними діями якого була завдана така шкода.

Згідно зі ст.22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті ДТП життю, здоров'ю, майну третьої особи.

За положеннями ст.ст.1166,1187,1188 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: - шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою;

- за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується;

- за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Статтею 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до положень п.9 Постанови Пленуму ВСУ від 31 березня 1995р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» передбачено, що розмір відшкодування моральної ( немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог, залежно від характеру заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров'я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотних вимушених змін у його життєвих та виробничих стосунках.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За правилами ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи наведене вище, суд прийшов до правильного висновку про те, що відповідач повинен частково відшкодувати понесені позивачами витрати в зв'язку із збиранням доказів та розглядом справи.

Колегія суддів, виходячи із засад розумності, виваженості і справедливості, вважає, що моральна шкода має бути компенсована із ОСОБА_6, як винного у ДТП, на користь ОСОБА_1 і ОСОБА_4, їх малолітнього ОСОБА_5, виходячи з обставин її заподіяння. В результаті ДТП було пошкоджено належний позивачу автомобіль, факт ДТП викликав у них негативні емоції, вони фізично і морально страждали, отримали стрес, були вимушені істотні зміни в їх життєвих і виробничих стосунках. Позбавлення можливості використовувати автомобіль, необхідність затрачати зусилля на проведення його ремонту і викликало негативні емоції у позивача та членів його сім'ї, на що вони посилались, як у позовній заяві, так і в суді.

Згладження втрат та усунення негативних наслідків можливе шляхом компенсації.

Моральна шкода, заподіяна здоров'ю позивачів, має бути компенсована страховою компанією.

Проте, страхова компанія не притягнута до участі у справі в якості відповідача, а виступає третьою особою. Суд апеляційної інстанції не наділений повноваженнями притягнути до участі у справі в якості співвідповідача будь-яку особу або направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції (ст.ст.303,307 ЦПК України). Це судове рішення не позбавляє позивачів права на звернення до суду із самостійним позовом до особи, яка має відповідати за такими вимогами страхової компанії.

На підставі наведеного колегія суддів вважає, що із ОСОБА_6 слід стягнути на користь : ОСОБА_1 3000грн. моральної шкоди, 300грн. витрат, пов'язаних з евакуацією автомобіля, 454,50грн. за проведення експертного дослідження; ОСОБА_2 88,72грн. матеріальної шкоди; ОСОБА_3 120грн. матеріальної шкоди; ОСОБА_4 550грн. матеріальної та 1000грн. моральної шкоди, та на користь малолітнього ОСОБА_5 1000грн. моральної шкоди, та пропорційно задоволеним вимогам - судовий збір.

В решті рішення є законним та обґрунтованим.

Керуючись ст.ст.209,218,303,304,307,309,314,316,319,324,325 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, яка діє в своїх інтересах та інтересах ОСОБА_5 задовольнити частково.

Рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 25 березня 2015 року в частині відмови в позові частково скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь:

ОСОБА_1 - 3000грн. моральної шкоди, 300грн. витрат, пов'язаних з евакуацією автомобіля, 454,50грн. за проведення експертного дослідження;

ОСОБА_2 88,72грн. матеріальної шкоди;

ОСОБА_3 - 120грн. матеріальної шкоди;

ОСОБА_4 - 550грн. матеріальної та 1000грн. моральної шкоди, та на користь ОСОБА_5 - 1000грн. моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1 817,20грн. судового збору та 887,87грн. судового збору на користь держави. В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: