Справа № 504/4143/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.01.2015смт. Комінтернівське

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:

Головуючого судді - Барвенка В.К.,

при секретарі - Мельниковій В.М.,-

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду №9, позовну заяву ОСОБА_1 до Визирської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, про визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом, після смерті ОСОБА_2, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду із вказаним позовом до відповідача, яким просить суд визнати право власності на житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1, а також право власності на земельну ділянку, площею 0,25 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, цільове призначення «для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)», в порядку спадкування за заповітом, після смерті ОСОБА_2, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Представник позивача подала клопотання про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просили їх задовольнити з підстав, викладених у позові.

Представник Визирської сільської ради Комінтернівського району Одеської області не заперечував проти задоволення позову, справу просив розглянути у свою відсутність.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні правовідносини:

За життя ОСОБА_2 на підставі запису на сторінці 90 в погосподарській книзі № 3, особовий рахунок № НОМЕР_1 Визирської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, належав житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований на земельній ділянці, площею 0,308 га, на території Визирської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, АДРЕСА_1, що встановлено судом зі змісту довідки № 178 від 03.03.2014 року виконавчого комітету Визирської сільської ради Комінтернівського району Одеської області.

За життя, ОСОБА_2 на підставі державного акту серії ЯЖ № 720279 на право власності на земельну ділянку, виданого Визирською сільською радою Комінтернівського району Одеської області, належала земельна ділянка, площею 0,25 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, цільове призначення «для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)».

За життя 18.06.2012 року ОСОБА_2 склала заповіт, яким заповіла все своє майно ОСОБА_1.

Вказаний заповіт був посвідчений секретарем виконавчого комітету Визирської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, зареєстрований у реєстрі за № 43/4, і на момент відкриття спадщини не змінювався та не скасовувався.

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року (свідоцтво про смерть НОМЕР_2 від 13.02.2013 року.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина.

19.12.2014 року державним нотаріусом Комінтернівської районної державної нотаріальної контори Одеської області винесено постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки у спадкоємця відсутні правовстановлюючи документи на земельну ділянку, і право власності на житовий будинок за життя спадкодавця не було зареєстровано в установленому законом порядку.

В теперішній час спадкоємець до майна ОСОБА_2 позбавлена можливості в інший, позасудовий спосіб, оформити своє право на спадщину, оскільки відсутні правовстановлюючи документи на нерухоме майно.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Законодавцем в нормі ст. 1219 ЦК України визначений перелік прав та обов'язків, які не входять до складу спадщини. Цей перелік складають ті права і обов'язки, які нерозривно пов'язані з особою.

В силу положення ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Матеріалами справи доведено, що ОСОБА_1 не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на домоволодіння, що за життя належали спадкодавцю.

При вирішенні даного спору суд керується законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самого спадкодавця на момент закінчення будівництва будинку, а також положеннями ЦК УРСР 1963 року, Законом України «Про власність», Законом України «Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування в Україні», постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 11 березня 1985 року № 105 «Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР».

Зокрема, за змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої наказом Міністра юстиції УРСР № 45/5 від 31 жовтня 1975 року, підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах.

Таким чином, суд дійшов висновку, що за життя ОСОБА_2 набула право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Таким чином, суд знаходить повністю обгрунтованими вимоги в цій частині позову.

Відповідно до ст. 126 ЗК України (в редакції на час отримання спадкодавцем у власність земельної ділянки) право власності ОСОБА_2 на земельну ділянку повністю підтверджується державним актом та його державною реєстрацією.

Оскільки Законом України «Про нотаріат» не передбачена можливість видачі спадкоємцям свідоцтва про право на спадщину за законом чи за заповітом за відсутності правовстановлюючого документу, суд вважає, що тільки в судовому порядку позивач має можливість захисту свого права та законного інтересу.

Отже позовні вимоги є обгрунтованими і підлягають задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 1216, 1217, 1218, 1219, 1220, ч. 3 ст. 1268, 1270, ч. 1 ст. 1297 ЦК України, ст. 126 ЗК України, п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої наказом Міністра юстиції УРСР № 45/5 від 31 жовтня 1975 року, ст.ст. 10, 11, 15, 57-61, 64, 84, 88, 208, 212, 215, 218, 223, 293, 294, 296 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 (одинадцять), загальною площею 58,5 кв.м., житловою площею 34,8 кв.м., допоміжною площею 23,7 кв.м., в порядку спадкування за заповітом, після смерті ОСОБА_2, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку, площею 0,25 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, цільове призначення «для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)», в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Одеської області протягом десяти днів з часу отримання його копії через Комінтернівський районний суд Одеської області.

Суддя В.К. Барвенко