Справа № 583/692/15-ц
"28" вересня 2015 р. Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:
головуючого-судді - Кудіна А.М.
з участю секретаря с/з - ОСОБА_1
позивачів - ОСОБА_2
відповідача - ОСОБА_5
представника відповідача - ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Охтирка справу за заявою ОСОБА_7, діючого в інтересах позивача ОСОБА_2, про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_8, ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_3 до Кооперативного підприємства «Універмаг», ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_5, ОСОБА_12 про визнання неправомірним та скасування рішення загальних зборів членів кооперативного підприємства «Універмаг» від 25 лютого 2015 року,
Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 21 травня 2015 року, ухваленого по цивільній справі 583/692/15-ц провадження 2/583/400/15 за позовом ОСОБА_8, ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_3 до Кооперативного підприємства «Універмаг», ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_5, ОСОБА_12 про визнання неправомірним та скасування рішення загальних зборів членів кооперативного підприємства «Універмаг» від 25 лютого 2015 року, яке ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 12.08.2015 року було залишено в силі, позов був задоволений. 04.09.2015 року представник позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_7 - звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення про стягнення з відповідачів судових витрат по справі, посилаючись на те, що при ухваленні вищезазначеного рішення судом не вирішено питання щодо стягнення цих витрат.

В судовому засіданні позивачі ОСОБА_13, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 підтримали заявлені вимоги, просили стягнути з відповідачів витрати на правову допомогу в розмірі 2700 грн.

Відповідач ОСОБА_5 заперечував проти стягнення витрат на правову допомогу, мотивуючи це тим, що відповідачі діяли в інтересах КП «Універмаг». Крім того, в актах виконаних робіт, наданих суду ОСОБА_14 завищено вартість виконаних робіт.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що є підстави для ухвалення додаткового судового рішення, виходячи з наступного.

Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 21.05.2015 р. позовні вимоги ОСОБА_8, ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_3 до Кооперативного підприємства «Універмаг», ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_5, ОСОБА_12 про визнання неправомірним та скасування рішення загальних зборів членів кооперативного підприємства «Універмаг» від 25 лютого 2015 року задоволено повністю. Визнано недійсним та скасовано рішення загальних зборів членів Кооперативного підприємства «Універмаг» від 25 лютого 2015 року про виключення ОСОБА_10 із складу ревізійної комісії. Визнано недійсним та скасовано рішення загальних зборів членів Кооперативного підприємства «Універмаг» від 25 лютого 2015 року про обрання головою правління Кооперативного підприємства «Універмаг» ОСОБА_10, членами правління ОСОБА_9 та ОСОБА_5 терміном на один рік.

Ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 12.08.2015 р. вказане вище рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 21.05.2015 р. залишено без змін.

Згідно п.4 ч.1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення якщо:

1) стосовно якоїнебудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати;

3) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 367 цього Кодексу;

4) судом не вирішено питання про судові витрати.

Судом встановлено, що під час розгляду даної справи судом не вирішено питання про судові витрати, які понесла позивачка ОСОБА_13

Згідно ч.1 ст. 79 ЦПК України - судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи.

Згідно до ч. 3 ст. 79 ЦПК України - до витрат, повязаних з розглядом судової справи, належать: витрати на правову допомогу; витрати сторін та їх представників, що повязані з явкою до суду; витрати, повязані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз; витрати, повязані з проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи; витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача.

Згідно ст. 84 ЦПК України - витрати, повязані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків, надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Згідно ст.1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» - розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах субєктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Пунктами 47, 48 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ за № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» - право на правову допомогу гарантовано статтями 8, 59 Конституції України. Витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12, 42, 56 ЦПК України). Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Разом із тим граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений Законом України від 20 грудня 2011 року № 4191-VI «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах».

Підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у пункті 2 частини третьої статті 79, статтях 84, 88, 89 ЦПК України.

Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів).

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Частиною 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, яка набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року та відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстороннім судом, встановленим законом.

Зокрема, Європейським судом з прав людини висловлена правова позиція, згідно якої при розгляді питань компенсації витрат, понесених сторонами на отримання ними юридичної допомоги (в тому числі й під час розгляду їх справ в національних судах) задоволенню судом підлягають лише ті вимоги, по яким доведено, що витрати заявника були фактичними, неминучими, необхідними, а їх розмір розумним та обґрунтованим (остаточне рішення Європейського суду з прав людини від 10 січня 2010 року, №33210/07 і 41866/08) та «Гуриненко проти України» (рішення Європейського суду з прав людини від 18 лютого 2010 року, №37246/04).

Як вбачається з матеріалів справи 09.04.2015 р. між ОСОБА_2 та фахівцем у галузі права ОСОБА_7 був укладений договір №21 про надання правової допомоги (а.с.140). Відповідно до умов зазначеного договору вбачається, що сторони дійшли згоди про розмір гонорару, який зазначається у актах виконаних робіт, виходячи з розрахунку 300 грн. за 1 годину роботи юриста.

Так, згідно актів виконаних робіт, додаткових угод та квитанцій про оплату, позивачка ОСОБА_13 сплатила ОСОБА_7 всього 2700 грн. (а.с.145-159).

Матеріалами справи підтверджується, що фахівцем в галузі права ОСОБА_7 надавалась правова допомога під час вчинення дій поза судовим засіданням, безпосередньо повязаних із наданням правової допомоги у даній справі, а саме складання позовної заяви, ознайомлення з матеріалами справи, підготовка заяви про збільшення позовних вимог та уточнення позовних вимог, та правова допомога під час участі в судових засіданнях 23.04.2015 року - з 10 год. 19 хв. по 11 год. 33 хв., 06.05.2015 р. - з 10 год. 34 хв. по 11год. 46 хв. та з 14 год. 15 хв. до 17 год. 23 хв., що підтверджується журналами судових засідань по даній справі.

Враховуючи складність справи, тривалість судових засідань, в яких надавав правову допомогу позивачці ОСОБА_2 фахівець в галузі права ОСОБА_7, тривалість часу, який необхідно для надання консультацій, підготовки позовної заяви, складення заяв та клопотань до суду, ознайомлення з матеріалами цивільної справи, суд вважає, що розмір компенсації витрат на правову допомогу має обраховуватися виходячи з вартості пяти годин 30 хвилин роботи, що складає 2679,6 грн. (1218 грн.х0,40х5,5).

В той же час, згідно ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Враховуючи, що позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено повністю, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь ОСОБА_2 понесені нею судові витрати на правову допомогу в розмірі 2700 грн. в дольовому порядку, а саме по 450 грн. з кожного.

Крім того, відповідно до квитанції, що міститься в матеріалах справи (а.с.1), позивачем ОСОБА_2 при подачі позовної заяви до суду був сплачений судовий збір в розмірі 243,60 грн., які також необхідно стягнути з відповідачі на її користь в дольовому порядку, а саме по 40 грн. 60 коп. з кожного.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», Постановою Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», ст.ст. 12, 42, 56, 79, 84, 88, 169, 220 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Стягнути з Кооперативного підприємства «Універмаг», ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_5, ОСОБА_12 на користь ОСОБА_2 судові витрати по 490,60 грн. з кожного.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Сумської області через Охтирський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Охтирського міськрайонного суду

Сумської області ОСОБА_15