У х в а л а

іменем україни

18 червня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Карпенко С.О.,

суддів: Амеліна В.І., Гончара В.П.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та встановлення огорожі відповідно до визначеної межі і за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Микуличинської сільської ради Яремчанського району Івано-Франківської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: реєстраційна служба Яремчанського міського управління юстиції Івано-Франківської області, відділ Держземагенства у м. Яремче Івано-Франківської області, про визнання незаконними та скасування рішень Микуличинської сільської ради Яремчанського району Івано-Франківської області, визнання незаконним та скасування рішення про державну реєстрацію права власності, внесення запису до Державного реєстру і скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 3 вересня 2014 року та рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 12 листопада 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2013 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що рішенням Микуличинської сільської ради Яремчанського міськвиконкому № 16 від 9 березня 1983 року йому виділено земельну ділянку площею 0,08 га за рахунок земель ОСОБА_3 для будівництва індивідуального житлового будинку по типовому проекту по АДРЕСА_1. Згідно акта виносу в натурі меж земельної ділянки і розбивки від 31 березня 2013 року йому відведено земельну ділянку площею 0,075 га по АДРЕСА_1 для будівництва індивідуального житлового будинку по типовому проекту, яка межує із земельною ділянкою ОСОБА_4, що підтверджується проектом забудови земельної ділянки.

Відповідно до акта відводу земельної ділянки, розбивки будівель в натурі та передачі проектної документації від 26 грудня 1977 року відповідачу, який є його братом та суміжним землекористувачем, на підставі рішення виконкому Надвірнянської районної Ради народних депутатів № 331 від 23 грудня 1977 року відведено земельну ділянку площею 0,07 га по АДРЕСА_1 для будівництва індивідуального житлового будинку, що підтверджується проектом забудови земельної ділянки та свідоцтвом на забудову садиби в сільських населених пунктах Івано-Франківської області.

У лютому 1986 року відповідач спорудив огорожу, в зв'язку з чим захопив частину земельної ділянки позивача. Однак тоді конфлікт з цього приводу сторони вирішили добровільно. У 2012 році між сторонами знову виникли конфлікти з приводу використання суміжних земельних ділянок, оскільки відповідач чинить позивачу перешкоди в користуванні його земельною ділянкою площею 0,0063 га, забороняючи демонтувати металеву огорожу. Позивач вказує на те, що відповідач користується земельною ділянкою, яка не відповідає розмірам, наданим йому в 1977 році в користування, захопивши частину його земельної ділянки. З огляду на зазначене, просив усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою шляхом демонтажу металевої огорожі та встановлення її відповідно до межі, визначеної актом виносу в натурі меж земельної ділянки і розбивки будівель від 31 березня 1983 року, схеми виносу в натурі меж земельної ділянки і розбивки будівель від 31 березня 2013 року.

У квітні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з окремим позовом до ОСОБА_2, Микуличинської сільської ради про визнання незаконними та скасування рішень Микуличинської сільської ради № 47-7/2011 від 28 липня 2011 року про надання дозволу на виготовлення технічної документації ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 0,0823 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд на ур.Країщі, № 137-18/2013 від 26 березня 2013 року про внесення змін у рішення сесії сільської ради від 28 липня 2011 року № 47-7/2011, № 170-25/2013 від 20 грудня 2013 року про затвердження проекта землеустрою щодо відведення ОСОБА_2 спірної земельної ділянки, рішення про державну реєстрацію права власності на спірну земельну ділянку та внесення запису до Державного реєстру про скасування державної реєстрації права власності за ОСОБА_2 на земельну ділянку.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що Микуличинська сільська рада передала ОСОБА_2 у власність земельну ділянку площею 0,0063 га, що перебувала у законному користуванні позивача, без попереднього її вилучення, що порушує його права та вимоги чинного законодавства.

Ухвалою Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 24 квітня 2014 року позови ОСОБА_1 об'єднані в одне провадження.

Рішенням Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 3 вересня 2014 року позов задоволено частково.

Визнано незаконним та скасовано рішення Микуличинської сільської ради №1 70-25/2013 від 20 грудня 2013 року про затвердження проекта землеустрою щодо відведення ОСОБА_2 земельної ділянки площею 0,0823 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд на уч. Країщі в с.Микуличин і передачу її у власність.

Визнано незаконним та скасовано рішення про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 0,0823 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд на ур. Країщі с. Микуличин Яремчанської міської ради Івано-Франківської області.

Внесено запис до Державного реєстру про скасування державної реєстрації права власності за ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 0,0823 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд на ур. Країщі с. Микуличин Яремчанської міської ради Івано-Франківської області.

У іншій частині позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Івано-Франківської області від 12 листопада 2014 року рішення Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 3 вересня 2014 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення, яким позов задоволено.

Визнано незаконним та скасовано рішення Микуличинської сільської ради Яремчанської міської ради № 47-7/2011 від 28 липня 2011 року про надання дозволу на виготовлення технічної документації ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 0,0823 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд на ур. Країщі.

Визнано незаконним та скасовано рішення Микуличинської сільської ради Яремчанської міської ради № 137-18/2013 від 26 березня 2013 року про внесення змін у п. 2.1 рішення сесії сільської ради № 47-7/2011 від 28 липня 2011 року та надання дозволу на розроблення проекта землеустрою щодо відведення ОСОБА_2 земельної ділянки площею 0,0823 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд на ур. Країщі.

Зобов'язано ОСОБА_2 не чинити перешкод ОСОБА_1 у користуванні земельною ділянкою площею 0,0063 га (шириною 2.01 м та довжиною 31.04 м) по АДРЕСА_1 та знести встановлену ним металеву огорожу на цій земельній ділянці площею 0,075 га.

У іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі заявник просить скасувати рішення Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 3 вересня 2014 року та рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 12 листопада 2014 року, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

За змістом ч. 1 ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні судів першої та апеляційної інстанції чи відкинуті ними, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу та про перевагу одних доказів над іншими.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, виходив з того, що проект землеустрою, виготовлений ОСОБА_2, не відповідає вимогам ст. 50 Закону України «Про землеустрій», погоджений Держземагенством у м. Яремчі всупереч вимогам ст. 186-1 Земельного кодексу України за відсутності погодження межі земельної ділянки суміжного землекористувача та без вирішення спору з приводу суміжного землекористування.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог та ухвалюючи в цій частині нове рішення про задоволення позовних вимог, апеляційний суд, встановивши, що відповідач чинить позивачу перешкоди в користуванні земельною ділянкою площею 0,0063 га, обґрунтовано зобов'язав знести встановлену відповідачем металеву огорожу на відведеній позивачу земельній ділянці. Також апеляційний суд дійшов правильного висновку про задоволення позовних вимог в частині визнання незаконними та скасування рішення Микуличинської сільської ради Яремчанської міської ради № 47-7/2011 від 28 липня 2011 року та рішення № 137-/18/2013 від 26 березня 2013 року щодо внесення змін у п. 2.1 рішення № 47-7/2011 від 28 липня 2011 року, оскільки зазначеними рішеннями порушено право ОСОБА_1 на користування спірною земельною ділянкою.

Наведені у касаційній скарзі доводи висновків судів не спростовують, рішення Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 3 вересня 2014 року та рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 12 листопада 2014 року постановлені з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 3 вересня 2014 року та рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 12 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий С.О.Карпенко
Судді: В.І.Амелін В.П.Гончар