Провадження № 2/520/88/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.01.2015 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого-судді Луняченка В.О.

при секретарі Нефедової Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розлучення , стягнення аліментів і додаткових витрат на утримання неповнолітніх дітей

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду м. Одеси 30.09.2014 року звернулась ОСОБА_1, яка просила суд розірвати шлюб із ОСОБА_2, та стягнути з останнього аліменти на утримання двох малолітніх доньок. У подальшому позивач уточнила свої позовні вимоги, та відповідно до позову від 16.12.2014 року позивач просить суд розірвати шлюб, стягнути з ОСОБА_2 заборгованість по невиплаченим аліментам за період з квітня по вересень 2014 року у розмірі 6830гривень на кожну з доньок, та щомісячно стягувати аліменти у розмірі 1566 грн., на кожну дочку; також стягнути з ОСОБА_2 додаткові витрати на неповнолітніх дітей у розмірі по 370 гривень щомісячно в період навчального року на кожну, а також разово за минулий період 1480 грн., та 1300 гривень відповідно до витрат на кожну дитину.

У судовому засіданні позивач та її представник ОСОБА_3 позовні вимоги підтримали у повному обсязі.

Відповідач та його представник ОСОБА_4 у судовому засіданні позовні вимоги визнали частково погоджуючись із розірванням шлюбу та стягненням аліментів у розмірі не перевищуючим половину доходу відповідача, та не погоджуючись із наявністю заборгованості по аліментам та доведеністю додаткових витрат на дітей.

Суд, проаналізувавши надані сторонами докази, позов та заперечення надане відповідачем та пояснення учасників процесу, вважає позовні вимоги такими що підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав:

Як встановлене у судовому засіданні 20 червня 2003 року одружились ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ( свідоцтво про одруженняНОМЕР_3 (а/с 6). Шлюб зареєстрований у відділі РАЦС м. Одеса, про що в книзі реєстрації актів про одруження 20 червня 2003 року зроблено запис №411.

У спільному шлюбі народилось двоє дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 ( свідоцтво про народження НОМЕР_4 (а/с 11) а також ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 ( свідоцтво про народження НОМЕР_5 ( а/с 12).

Сторони, та їх представники, погоджуються, що між подружжям фактично припинились шлюбні відношення, чоловік переїхав до іншого місця мешкання, та подальше збереження шлюбу неможливо. Відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Згідно ч.1 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

В даному випадку суд вважає, що є всі передбачені законом підстави для розірвання шлюбу укладеного 20 червня 2003 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Підставою для стягнення заборгованості по аліментам за період з квітня по вересень 2014 року у розмірі 6830гривень на кожну з доньок, позивач та її представник, вважають укладений між подружжям у квітні 2014 року усний сімейний договір, по якому відповідач взяв на себе зобов'язання по сплаті щомісячно по дві тисячі гривень, та не виконував умови вказаного договору. Відповідач заперечував що такий договір взагалі існував, та пояснив, що по мірі можливості добровільно, без домовленостей, надавав гроші для дітей.

У частині другий статті 191 СК України передбачено, що аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати.

Суд вважає, що позивачем та її представником не було надано суду жодного доказу, окрім пояснення самої позивачки, у підтвердження вжиття заходів щодо отримання аліментів до звернення із позовом до суду, таким чином, на думку суду відсутні підстави для присудження аліментів за минулий час.

Згідно ч.1,2 ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами( розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Позивач та її представник, в якості наявності додаткових витрат посилаються на необхідність додаткових оплат викладачам школи « Надія» за індивідуальні заняття музикою та малюванням, однак суду не надано ані квитанцій по таким оплатам, ні договору із викладачами або школою щодо необхідності додаткових занятій, та їх вартість, тобто просять суд прийняти за докази припущення про проведення таких занятій та їх оплату.

Частина четверта ст. 60 ЦПК України вказує, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, тому суд вважає не доведеним у судовому засіданні наявність додаткових витрат на дітей, які викликані особливими обставинами, та вимоги про стягнення витрат на додаткові витрати не обґрунтованими, та такими що не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України про визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, згідно ч.1 ст. 184 СК України, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

В даному випадку суд приймаючи до уваги незрозумілі пояснення відповідача щодо розміру його доходів - довідка про його дохід у розмірі 1296,5 грн. ( а/с 78) у середньому за місяць та заява про відсутність інших доходів, з одночасним твердженням про фінансову допомогу батьків, не пояснюють можливість щомісячної оплати кредиту у розмірі 1500 грн.. та періодичні можливості фінансової допомоги дітям, тому суд, приходить до висновку про нерегулярний, мінливий дохід відповідача, та обґрунтованість вимог про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі.

При визначенні розміру аліментів, суд приймає до уваги не обґрунтованість та недоведеність у судовому засіданні вимоги про розмір аліментів у 1566 грн. щомісячно, розмір мінімального прожиткового мінімуму, який встановлений для дітей у віці з 6 до 18 років у 1286 грн., рівність участі батьків у матеріальному забезпеченні дітей, вважає, що підлягає щомісячно стягненню аліменти на кожну дитину у розмірі 643 гривні, з урахуванням індексації відповідно до закону.

При зверненні до суду позивач сплатила судовий збір у розмірі 250, 60 гривень, який відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України як судові витрати , підлягає стягненню на її користь з відповідача.

На підставі викладеного й керуючись ст. ст. 7, 8, 10, 11, 15, 209, 212, 213, 214, 215, 223, 294 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розлучення , стягнення аліментів і додаткових витрат на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, задовольнити частково.

Розірвати шлюб укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, укладений 20 червня 2003 року міським відділом реєстрації актів громадського стану Одеського обласного управління юстиції, актовий запис за №411, не змінюючи дошлюбні прізвища.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, і.н. НОМЕР_1, мешкає АДРЕСА_1/1) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4, і.н. НОМЕР_2, яка мешкає АДРЕСА_2) аліменти на утримання дочки ОСОБА_5 у розмірі 643 ( шістсот сорок три ) гривні щомісячно, починаючи з 30.09.2014 року до досягнення дитиною повноліття, та на утримання дочки ОСОБА_6 у розмірі 643 ( шістсот сорок три ) гривні щомісячно, починаючи з 30.09.2014 року до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 250 ( двісті п'ятдесят ) грн., 60 копійок.

У задоволенні інших вимог ОСОБА_1 відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області через Київський районний суд м. Одеси шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Луняченко В. О.