Справа № 130/674/15-ц Провадження № 22-ц/772/2799/2015Головуючий в суді першої інстанції Камінський В. П.
Категорія 27 Доповідач Медвецький С. К.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2015 року м. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Вінницької області у складі:

головуючого: Медвецького С.К.,

суддів: Оніщука В.В., Чуприни В.О.,

при секретарі: Франчук О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці апеляційну скаргу ОСОБА_2 на заочне рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 29 липня 2015 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

встановила:

У вересні 2014 року публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (далі - ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК») звернулося до суду з указаним позовом, мотивуючи вимоги тим, що 14 липня 2008 року між публічним акціонерним товариство Комерційний банк «Приватбанк» та ОСОБА_3 укладено кредитний договір № VIZ0AK00960215, за умовами якого останній отримав кредит у розмірі 16 950, 92 дол. США, з кінцевим терміном до 12 липня 2013 року.

При цьому відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановленому кредитним договором.

За умовами договору, у випадках порушення зобов'язань за кредитним договором, відповідач зобов'язався сплачувати відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості.

В якості забезпечення виконання зобов'язань за вказаним договором, відповідач надав в заставу автомобіль «SKODA FABIA COMBI», 2008 року випуску.

Ураховуючи те, що ОСОБА_2 не виконав належним чином свої зобов'язання за кредитним договором, у зв'язку з чим виникла заборгованість, позивач, просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість у розмірі 52 078, 86 дол. США, що за курсом 26, 35 відповідно до службового розпорядження НБУ від 17 лютого 2015 року складає 1 372 277, 96 грн., а також судові витрати у справі.

Повторним заочним рішенням Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 29 липня 2015 року позов ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором, станом на 17 лютого 2015 року, в сумі 52 078, 86 доларів США, що за курсом 26, 35 відповідно до службового розпорядження НБУ від 17 лютого 2015 року складає 1 372 277, 96 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» судовий збір у сумі 3 654 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування судом норм матеріального і процесуального права та відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

У судовому засіданні представник позивача Швидкий І.В. підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Представник позивача Рой В.Л. заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає, що вона підлягає задоволенню частково з таких міркувань.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що відповідач не виконує взяті на себе зобов'язання за кредитним договором, внаслідок чого виникла заборгованість по тілу кредиту та відсоткам за користування кредитом на які нарахована комісія та пеня.

Згідно зі ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим; законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом; обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні.

Статтею 214 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Частина четверта статті 10 ЦПК України передбачає, що суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції повністю не відповідає.

Установлено, що 14 липня 2008 року між публічним акціонерним товариство Комерційний банк «Приватбанк» та ОСОБА_3 укладено кредитний договір № VIZ0AK00960215, за умовами якого останній отримав кредит у розмірі 16 950, 92 дол. США, з кінцевим терміном до 12 липня 2013 року.

При цьому відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановленому кредитним договором.

За умовами договору, у випадках порушення зобов'язань за кредитним договором, відповідач зобов'язався сплачувати відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості.

В якості забезпечення виконання зобов'язань за вказаним договором, відповідач надав в заставу автомобіль «SKODA FABIA COMBI», 2008 року випуску.

У зв'язку з невиконанням зобов'язань за кредитним договором 22 листопада 2011 року у відповідача був вилучений та переданий на користь позивача предмет застави - автомобіль «SKODA FABIA COMBI», 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с.121).

27 червня 2013 року предмет застави - автомобіль «SKODA FABIA COMBI», 2008 року випуску був проданий за 60 000 грн. (а.с.136, 278).

Кошти від продажу автомобіля в сумі 60 000 грн., що еквівалентно 7 506, 57 дол. США пішли на погашення заборгованості за кредитним договором, і це підтверджується розрахунком погашення заборгованості (а.с.274-277).

Свої зобов'язання за кредитним договором ОСОБА_2 належним чином не виконував, що призвело до виникнення заборгованості зі сплати кредиту та встановлених договором процентів, станом на 17 лютого 2015 року у загальній сумі 52 078, 86 дол. США, що за курсом 26, 35 відповідно до службового розпорядження НБУ від 17 лютого 2015 року складає 1 372 277, 96 грн., з яких: заборгованість за кредитом становить 11 801, 35 дол. США, заборгованість по сплаті відсотків у сумі 4 610, 73 дол. США, заборгованість по комісії за користування кредитом - 1 119, 70 дол. США, заборгованість по

пені - 35 547, 08 дол. США.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.

Згідно зі ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст. 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до ст. 629 ЦК України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Викладене свідчить, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що відповідачем було істотно порушено зобов'язання за кредитним договором.

Разом з тим вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, щодо стягнення розміру неустойки (пені).

Згідно з ч. 3 ст. 509 ЦК України зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

У роз'ясненнях, які містяться у п. 27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» визначено, що положення частини третьої статті 551 ЦК України про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише за заявою відповідача до відсотків, які нараховуються як неустойка, і не може бути застосовано до сум, які нараховуються згідно з частиною другою статті 625 ЦК, які мають іншу правову природу. При цьому проценти, які підлягають сплаті згідно з положеннями статей 1054, 1056-1 ЦК, у такому порядку не підлягають зменшенню через неспівмірність із розміром основного боргу, оскільки вони є платою за користування грошима і підлягають сплаті боржником за правилами основного грошового боргу.

Істотними обставинами в розумінні частини третьої статті 551 ЦК можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання).

Положення статті 616 ЦК передбачають право суду за певних умов зменшити розмір збитків та неустойки, які стягуються з боржника. Зазначене стосується цивільно-правової відповідальності боржника, а не сплати ним основного грошового боргу за кредитним договором, що суд на підставі вказаної норми закону змінити не може.

Вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (пені), колегія суддів виходить із засад добросовісності, розумності та справедливості, співмірності суми основного боргу та пені, а також враховує майновий стан відповідача, те, що останній намагався виконувати зобов'язання належним чином, передав на користь позивача предмет застави, а відтак вважає за можливе зменшити розмір неустойки (пені) до 12 000 доларів США.

При цьому колегія суддів враховує не лише інтереси відповідача, але й відсутність негативних наслідків для позивача через зменшення розміру пені.

Відповідно до роз'яснень, які містяться у п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» у разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення.

Офіційний курс валют станом на 29 липня 2015 року, встановлений Національним банком України на день ухвалення рішення складав на рівні: 2 203.9591 грн. за 100 доларів США.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції на за зазначені роз'яснення уваги не звернув та стягнув суму заборгованості в іноземній валюті з переведенням в українську за курсом, на момент звернення позивача із позовом.

За таких обставин, відповідно до ч. 1 ст. 309 ЦК України рішення суду першої інстанції підлягає зміні.

Таким чином, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість зі сплати кредиту та встановлених договором процентів у загальній сумі 29 531, 78 дол. США, що за курсом 22, 04 відповідно до службового розпорядження НБУ від 29 липня 2015 року складає 650 880, 43 грн., з яких: заборгованість за кредитом становить 11 801, 35 дол. США, що еквівалентно 260 101, 75 грн., заборгованість по сплаті відсотків у сумі 4 610, 73 дол. США, що еквівалентно 101 620, 49 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом - 1 119, 70 дол. США, що еквівалентно 24 678, 19, заборгованість по пені - 12 000 дол. США, що еквівалентно 264 480 грн.

В іншій частині рішення суду першої інстанції необхідно залишити без змін.

Інші доводи апеляційної скарги суттєвими не являються, а відтак не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів -

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Заочне рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 29 липня 2015 року змінити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, жителя АДРЕСА_1 на користь публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» заборгованість зі сплати кредиту та встановлених договором процентів у загальній сумі 29 531 (двадцять дев'ять тисяч п'ятсот тридцять один долар) 78 центів США, що за курсом 22, 04 відповідно до службового розпорядження НБУ від 29 липня 2015 року складає 650 880 (шістсот п'ятдесят тисяч вісімсот вісімдесят гривень) 43 коп., з яких: заборгованість за кредитом становить 11 801 (одинадцять тисяч вісімсот один долар) 35 центів США, що еквівалентно 260 101 (двісті шести десяти тисячам сто одній гривні) 75 коп., заборгованість по сплаті відсотків у сумі 4 610 (чотирьом тисячам шести десяти доларам) 73 центам США, що еквівалентно 101 620 (сто одній тисячі шістсот двадцяти гривням) 49 коп., заборгованість по комісії за користування кредитом - 1 119 (одна тисяча сто дев'ятнадцять доларів) 70 центів США, що еквівалентно 24 678 (двадцяти чотирьом тисячам шістсот семи десяти восьми гривням) 19 коп., заборгованість по пені - 12 000 (дванадцять тисяч доларів США), що еквівалентно 264 480 (двісті шістдесяти чотирьом тисячам чотириста вісімдесят) грн.

У решті заочне рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 29 липня 2015 року залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржене шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий : /підпис/ С.К. Медвецький

Судді: /підпис/ В.В. Оніщук

/підпис/ В.О. Чуприна

З оригіналом вірно: