Справа№592/3272/15-ц
Провадження №2/592/1257/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2015 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі: головуючого судді - Хитрова В.Б., при секретарі - Літовченко С.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи: Реєстраційна служба в м. Суми Сумського міського управління юстиції, приватний нотаріус Сумського міського управління юстиції Нагорна Наталія Василівна про визнання договору дарування недійсним, -

встановив:

Позивачка звернулася до суду з позовом і свої вимоги мотивує тим, що її батько - ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, згідно договору дарування від 16.10.2009 року, подарував їй 3-й кімнатну квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1.

Рішенням суду від 04.07.2012 року за позовом ОСОБА_2 - відповідачки по даній справі, було визнано недійсними довіреність від 25.09.2009 р. на особу, яка уклала договір дарування, та визнано нікчемним вищевказаний договір дарування квартири, скасовано право власності за ОСОБА_1 на спірну квартиру.

24.03.2015 р. ОСОБА_1 дізналась від відповідача ОСОБА_3 про те, що остання є власником ? частин квартири на підставі договору дарування, укладеного з ОСОБА_2, яка в свою чергу, стала власником ? частин квартири на підставі судового рішення, про яке нічого не було відомо ОСОБА_1, та запропонувала позивачці викупити частину або продати свою ? частину квартири.

25.03.2015 р. ОСОБА_1 звернулась із запитом у реєстраційну службу м. Суми та отримала Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з якого слідує, що ? частини 3-й кімнатної квартири АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_1, а ? частин - ОСОБА_3 на підставі договору дарування від 23.03.2015 р.

Також, ОСОБА_1 отримала копію рішення від 04.03.2014 р. у цивільній справі № 592/581/13-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, яким визнано за ОСОБА_2 право власності на ? частини квартири АДРЕСА_1, з послідуючою державною реєстрацією прав на нерухомість у реєстраційній службі м. Суми.

ОСОБА_1 вважає, що договір дарування від 23.03.2015 р., укладений між дарувальником ОСОБА_2 та обдарованим ОСОБА_3, укладений з порушенням вимог закону, так як на дату смерті ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 спадщина на спірну квартиру не відкрилась, оскільки квартира вже була подарована, а договір дарування від 16.10.2009 року зареєстрований у встановленому законом порядку за ОСОБА_1 Після задоволення 04.07.2012 р. позову у пов'язаній судовій справі № 1806/2-425/11 позову та визнання нікчемним договору дарування від 16.10.2009 р. та скасування права власності ОСОБА_1, потрібно було виконати це рішення у частині скасування державної реєстрації права власності за ОСОБА_1, як це передбачено нормою прямої дії - частиною 3 статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень». У такому випадку по державному реєстру повинно поновити право власності попереднього власника ОСОБА_5, і це буде моментом появи спадкового майна у вигляді спірної квартири. Однак, рішення від 04.07.2009 р. у цій частині не виконано, 1/4 частина спірної квартири по Реєстру значиться до даного часу на праві власності за ОСОБА_1, а вона спадщину до даного часу не оформила, а при її зверненні 27.03.2015 р. до приватного нотаріуса Нагорної Н.В. про оформлення спадщини на ? частину спірної квартири, отримала відмову. Отже, на дату прийняття 04.03.2014 р. судового рішення у пов'язаній судовій справі № 592/581/13-ц, яким визнано в порядку спадкування право власності на ? частини спірної квартири за ОСОБА_2, по державному реєстру речових прав на нерухоме майно такого спадкового майна, як квартира АДРЕСА_1, яке залишилось після смерті ОСОБА_5 не було. Також зазначає, що державний реєстратор повинен був би відмовити у реєстрації права власності на нерухоме майно, так як на підставі рішення від 04.03.2014 року № 592/581/13-ц неможливо ідентифікувати особу нового власника через відсутність ідентифікаційного номеру.

На підставі наведених вище фактів позивачка просить визнати недійсним договір дарування квартири АДРЕСА_1 від 23.03.2015 року, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, посвідчений приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Нагорною Н.В. за реєстровим № 1376, скасувати державну реєстрацію договору дарування під номером запису про право власності: 9141537.

В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити.

Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, заперечень на позов не надали. Від ОСОБА_2 надійшло клопотання про розгляд справи без її участі.

Від реєстраційної служби м. Суми Сумського управління юстиції надійшла заява, в якій просять розглядати справу без участі представника, у прийнятті рішення покладаються на розсуд суду.

Приватний нотаріус Нагорна Н.В. надіслала пояснення, в яких зазначає, що позовні вимоги є безпідставними, так як вона робила відповідні перевірки щодо накладення на спірне майно заборони, яка накладена саме на позивачку.

Суд, заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали цивільної справи та письмові докази вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як було встановлено в ході розгляду справи, батько ОСОБА_1 - ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, подарував їй 3-й кімнатну квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується копією договору дарування квартири від 16.10.2009 року, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с. 6, 7).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.8).

Згідно довідки КП «Сумижитло» за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_4 До своєї смерті був зареєстрований і ОСОБА_5 (а.с.9).

Рішенням суду від 04.07.2012 року в тому числі визнано недійсною довіреність від 25.09.2009 р. на особу, як уклала договір дарування - ОСОБА_9, та визнано нікчемним договір дарування квартири, скасовано право власності за ОСОБА_1 на спірну квартиру, що підтверджується копією зазначеного судового рішення (а.с. 10-14).

Рішенням суду від 04.03.2014 року визнано за ОСОБА_2 право власності на 3/4 частини квартири АДРЕСА_1, з послідуючою державною реєстрацією прав на нерухомість у реєстраційній службі м. Суми, а також на 3/4 частини грошових збережень, які знаходяться в Ощадбанку м. Суми в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_5 (а.с.15).

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 25.03.2015 року, власником ? квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_1, а власником ? є ОСОБА_3 (а.с.16-17). Як убачається з даного витягу, підставою виникнення права власності у ОСОБА_3 є договір дарування, серія та номер: 1376, виданий 23.03.2015 року приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Нагорною Н.В. Також, згідно даного витягу, на нерухоме майно ОСОБА_1 накладено заборону.

Згідно пояснень приватного нотаріусу Нагорної Н.В. (а.с. 48) слідує, що 23.03.2015 року нею був посвідчений договір дарування 3/4 часток квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 за р. № 1376, згідно яких Дарувальником була ОСОБА_2, а Обдаровувана - ОСОБА_3 Даний договір був посвідчений з дотриманням вимог діючого законодавства на підставі поданих документів, а саме: рішення Ковпаківського районного суду міста Суми від 04.03.2014 року, справа № 592/581/13-ц, провадження № 2/592/15/14, зареєстроване у встановленому законом порядку; довідки про зареєстрованих осіб; звіт про оцінку майна;

Відповідно до п. 5 глави 1 II Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України у разі якщо один з учасників спільної часткової власності продає належну йому частку і спільній власності іншій особі, нотаріус повинен упевнитись у тому, що продавець у письмовій формі повідомив усіх інших учасників спільної часткової власності про свій намір продати свою частку іншій осіб із зазначенням ціни та інших умов, на яких продається ця частка. При посвідченні договору дарування правила даного пункту не застосовуються, що передбачено п.п. 5.5 п. 5 глави 1 ІІ Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, отже жодних згод від ОСОБА_1 на укладення договору дарування іншими співвласниками не вимагалося.

Крім того, на момент укладення договору дарування між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, ОСОБА_1 на підставі рішення Ковпаківського районного суду міста Суми від 04.07.2012 року, що набрало законної сили, яким договір дарування квартири, посвідчений 16.10.2009 року № 789 приватним нотаріусом Лермонтовою Н.М. визнано недійсним, не є власником 1/4 частки квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, оскільки до теперішнього часу не оформила своїх спадкових справ після померлого батька ОСОБА_5 Що стосується посилань позивачки, що у нотаріуса не було підстав для посвідчення договору дарування, оскільки діяла заборона на нерухоме майно від 03.08.2010 року, накладена судом, то дана заборона накладена саме на майно ОСОБА_1, що вбачається з перевірок, які робились нотаріусом під час вчинення правочину та з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що сформований державним реєстратором Реєстраційної служби Сумського міського управління юстиції Сумської області Швайкус Л.В. від 25.03.2015 року. ОСОБА_1 не була стороною правочину, тому підстав для відмови у посвідченні договору дарування у не було.

У відповідності зі ст. 717 ЦК України за договором дарування, одна сторона (дарувальник) передає або зобов'язується передати у майбутньому другій стороні (обдарованому) безоплатно майно (дарунок у власність. Договір, що встановлює обов'язок обдарованого вчинити на користь дарувальника будь-яку дію майнового або немайнового характеру, не є договором дарування.

Частиною 3 ст.10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Із наданих суду доказів, що містяться в матеріалах справи, не вбачається підстав для визнання недійсним договору дарування квартири АДРЕСА_1 від 23.03.2015 року, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 Доводи позивачки щодо неможливості посвідчення даного договору повністю спростовуються пояснення приватного нотаріусу Нагорної Н.В. та матеріалами справи.

Надавши оцінку доказам у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими, позивачкою не доведено фактів, щоб слугували підставою для задоволення позовної заяви, а тому, у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити у повному обсязі.

Керуючись ст. 717 ЦК України, ст. ст. 11, 60, 88, 212, 213, 215 ЦПК України, суд, -

вирішив:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи: Реєстраційна служба в м. Суми Сумського міського управління юстиції, приватний нотаріус Сумського міського управління юстиції Нагорна Наталія Василівна про визнання договору дарування недійсним - відмовити за необґрунтованістю .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення

Суддя Б.В. Хитров