Справа № 643/7828/15-ц
Номер провадження 4-с/643/54/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.10.2015 року Московський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді Крівцова Д.А., за участю секретаря Мещерякової О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» на дії Червонозаводського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, заступника начальника Червонозаводського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_1, заінтересована особа - ОСОБА_2, -

ВСТАНОВИВ:

ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду із скаргою, в якій просить: визнати протиправними та незаконними дії Червонозаводського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції в частині винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 47566648 від 26.05.2015 року; скасувати, як незаконну, постанову державного виконавця Червонозаводського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_1 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 47566648 від 26.05.2015 року; визнати протиправними та незаконними дії заступника начальника Червонозаводського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_1 в частині зазначення невірної посади при винесенні постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 47566648 від 26.05.2015 року.

В обґрунтування скарги ПАТ КБ Приватбанк зазначив, що він є боржником у виконавчому провадженні, яке відкрито Червонозаводським ВДВС ХМУЮ з порушенням встановленою підвідомчості виконання рішення, а саме не за місцезнаходженням боржника, в зв'язку з чим державний виконавець повинен був винести постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження.

Крім того, оскаржувана постанова винесена державним виконавцем Карповим О.В. Між тим в Червонозаводському ВДВС ХМУЮ відсутня така посадова особа, як державний виконавець Карпов О.В. Так, оскільки ОСОБА_1 є заступником начальника ВДВС, в постанові повинна була бути зазначена саме вказана посада ОСОБА_1 - заступник начальника Червонозаводського ВДВС ХМУЮ.

Також в постанові про відкриття виконавчого провадження встановлений строк для самостійного виконання виконавчого документа до 25.05.2015 року. Між тим вказану постанову заявником отримано 21.05.2015 року, чим було позбавлено права на своєчасне самостійне виконання виконавчого документа.

Крім того, хоча оскаржуваною постановою було накладено арешт на майно заявника в межах суми стягнення 274336,96 грн., фактично арешт було накладено на все майно заявника, вартість якого значно перевищує суму боргу.

Також заявник є банківською установою із значним розміром активів та незнижуваним залишком коштів на кореспондентському рахунку в сумі 639000000,00 грн., в зв'язку з чим були відсутні підстави ставити під сумнів можливість банку сплатити борг, а відтак відсутні підстави для арешту майна банку.

В судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги скарги та викладені в ній доводи.

Заступник начальника Червонозаводського ВДВС ХМУЮ ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечував проти скарги. Крім того, надав суду письмові заперечення на скаргу.

ОСОБА_2, її представник під час розгляду скарги по суті в судове засідання не з'явилась.

Суд, заслухавши пояснення представника заявника, представника ВДВС, дослідивши надані докази, приходить до висновку щодо відсутності підстав для задоволення скарги, з огляду на наступне.

Згідно ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутись до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Судом встановлено, що на виконанні у Червонозаводському ВДВС ХМУЮ знаходилось виконавче провадження, боржником в якому був заявник, стягувачем ОСОБА_2

26.05.2015 року постановою державного виконавця Червонозаводського ВДВС ХМУЮ ОСОБА_1, ВП № 47566648, накладено арешт на все майно, що належить боржнику ПАТ «Приватбанк», у межах суми звернення стягнення 274336,96 грн., а також заборонено відчуження будь-якого майна, що належить боржнику, лише в межах суми боргу.

Доводи заявника відносно того, що виконавче провадження було відкрито з порушенням правил підвідомчості, судом не приймаються до уваги з огляду на наступне.

Як встановлено судом з пояснень представника ВДВС та не заперечувалось заявником, останнім окремо було оскаржено постанову про відкриття виконавчого провадження від 18.05.2015 року з підстав в тому числі порушень правил підвідомчості та винесення її неуповноваженою особою.

Як вбачається з наданої представником ВДВС ухвали Апеляційного суду Харківської області від 19.08.2015 року, ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 20.05.2015 року в задоволенні вказаної скарги ПАТ Приватбанк було відмовлено. Зазначеною ухвалою суду апеляційної інстанції від 19.08.2015 року судове рішення суду першої інстанції від 20.05.2015 року залишено без змін.

При цьому суд апеляційної інстанції дійшов висновку щодо безпідставності доводів ПАТ КБ Приватбанк відносно того, що державний виконавець Карпов О.В. відкрив виконавче провадження з порушенням встановленою підвідомчості виконання рішення, а саме не за місцезнаходженням боржника, який зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_1. Так, суд апеляційної інстанції зазначив, що оскільки значна кількість нерухомого майна банку знаходиться на території Червонозаводського району м. Харкова, а стягувач звернувся саме до Червонозаводського ВДВС, то державний виконавець правомірно відкрив виконавче провадження.

Доводи заявника відносно того, що оскаржувана постанова винесена державним виконавцем Карповим О.В., проте в Червонозаводському ВДВС ХМУЮ відсутня така посадова особа, як державний виконавець Карпов О.В., оскільки останній обіймає посаду заступника начальника ВДВС, суд також вважає необґрунтованим з огляду на наступне.

Згідно ч. 2 ст. 2 Закону України Про виконавче провадження, примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України "Про державну виконавчу службу".

Відповідно до ч. 1 ст. 7 вказаного Закону, учасниками виконавчого провадження є державний виконавець, сторони, представники сторін, прокурор, експерти, спеціалісти, перекладачі, суб'єкти оціночної діяльності - суб'єкти господарювання.

Таким чином, будь-які дії щодо виконання судового рішення, в тому числі винесення постанов про арешт майна боржника, проводить саме державний виконавець.

Між тим заступник начальнику ВДВС є лише адміністративною посадою.

Аналогічне правові позиції викладені і у вказаній вище ухвалі Апеляційного суду Харківської області від 19.08.2015 року.

Враховуючи наведене, суд вважає необґрунтованими доводи заявника відносно того, що оскаржувана постанова винесена неуповноваженою посадовою особою, яка відсутня в штаті ВДВС.

Оцінюючи доводи заявника відносно того, що представник ВДВС не мав права накладати арешт на кореспондентські рахунки банку, суд враховує наступне.

Як встановлено судом із пояснень представника ВДВС та не заперечувалось представником заявника, арешт на рахунки банку було накладено згідно з іншою постановою державного виконавця від 29.05.2015 року, яка оскаржується банком в іншій цивільній справі.

За таких обставин у суду відсутні підстави надавати оцінку вказаним доводам заявника в даній цивільній справі.

Доводи заявника відносно того, що державний виконавець позбавив його можливості самостійно виконати судове рішення, а також відносно того, що боржник є банківською установою із значним розміром активів та незнижуваним залишком коштів на кореспондентському рахунку в сумі 639000000,00 грн., в зв'язку з чим були відсутні підстави ставити під сумнів можливість банку сплатити борг, а відтак відсутні підстави для арешту майна банку, суд також вважає необґрунтованими з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 25 Закону України Про виконавче провадження, державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів). За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Згідно ст. 57 Закону України Про виконавче провадження, арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом в тому числі винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження виноситься державним виконавцем не пізніше наступного робочого дня після закінчення строку для самостійного виконання рішення (якщо така постанова не виносилася під час відкриття виконавчого провадження) та не пізніше наступного робочого дня із дня виявлення майна.

Враховуючи наведене, чинне законодавство України не пов'язує винесення постанови про арешт майна боржника виключно із спливом строку для самостійного виконання виконавчого документу. Постанову про арешт майна боржника може бути винесено і одночасно із постановою про відкриття виконавчого провадження.

Як вбачається з доводів заявника, постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій було зазначено строк для самостійного виконання рішення до 25.05.2015 року, банком було отримано 21.05.2015 року. Крім того, банк був не позбавлений можливості самостійно виконати судове рішення після набрання ним законної сили.

Також, як встановлено судом з пояснень представника ВДВС та не заперечувалось представником заявника, постановою державного виконавця Карпова О.В. від 01.10.2015 року дане виконавче провадження було закінчено у зв'язку із виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом, в зв'язку з чим знято арешт з майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішення. При цьому боржником виконавчий документ самостійно так і не було виконано, грошові кошти було стягнуто в примусовому порядку.

За таких обставин суд вважає необґрунтованими доводи заявника відносно того, що оскаржувана постанова винесена неправомірно, оскільки він був позбавлений можливості самостійно виконати рішення та в нього були достатні активи для такого самостійного виконання.

Доводи заявника відносно того, що хоча оскаржуваною постановою було накладено арешт на майно заявника в межах суми стягнення 274336,96 грн., фактично арешт було накладено на все майно заявника, вартість якого значно перевищує суму боргу, суд також не приймає до уваги з огляду на наступне.

Будь-яких доказів на підтвердження вказаних обставин, зокрема вартості майна, на яке було фактично накладено арешт, заявником суду не надано. Крім того, накладення арешту на майно в розмірі більшому, ніж зазначено в оскаржуваній постанові, на що посилався заявник, само по собі не впливає на правомірність оскаржуваної постанови, оскільки в ній державним виконавцем зазначено про арешт майна боржника виключно в межах суми стягнення за виконавчим документом.

За таких обставин суд приходить до висновку щодо необґрунтованості доводів заявника, на які він посилався як на підставу скарги, в зв'язку з чим відмовляє в її задоволенні.

Керуючись ст. 208-210, 383, 386, 387 ЦПК України , -

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» на дії Червонозаводського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, заступника начальника Червонозаводського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_1, заінтересована особа - ОСОБА_2 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області через Московський районний суд міста Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5-ти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було винесено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5-ти днів з дня отримання її копії.

Суддя Крівцов Д.А.