З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області
в складі : головуючого - судді Вернік В.М.
при секретарі : - Росовській О.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Жмеринка справу за позовом Амеліна Артема Олександровича в інтересах Публічного акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк" до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
Представник позивача ПАТ "БУМБ", належно повідомлений про час та місце розгляду справи, до суду не з'явився, однак, попередньо подав письмову заяву про розгляд справи без його участі, підтримавши позовні вимоги в повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_4, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи в порядку ч.9 ст.74 ЦПК України через оголошення у пресі, в судове засідання черговий раз не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи з поважних причин, чи розгляд справи у його відсутності не представив.
Виходячи з наведеного суд дійшов висновку про можливість постановлення рішення в порядку заочного розгляду справи, так як відповідно до вимог ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Дослідивши матеріали справи, суд доходить наступного.
Даний спір належить до категорії цивільно-правових спорів позовного провадження за вибором позивача, оскільки згідно ч.9 ст.110 ЦКП України за останнім відомим зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача (а.с.57) є підсудним Жмеринському міськрайонному суду.
Згідно положень ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти; до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до змісту ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу; якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу; якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
У відповідності до ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки.
Згідно ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким,що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до положень ч.1,2 ст.614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом; особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання; відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання.
Відповідно до п.3.1.2. кредитного договору проценти за користування кредитом розраховуються виходячи з щоденного залишку заборгованості за кредитом протягом всього строку користування кредитними коштами починаючи з дня надання кредиту (включаючи цей день) по день повного погашення заборгованості за кредитом (не враховуючи цей день). Проценти розраховуються виходячи з 360 днів у році та нараховуються щоденно.
Згідно п.3.1.4. вказаного договору у випадку порушення зобов'язань з повернення кредиту, нарахування процентів на заборгованість за основною сумою кредиту, яку не було своєчасно повернуто позичальником відповідно до Графіку повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом, закріпленим в Додатку №1 до цього Договору, здійснюється щоденно на суму такої заборгованості за ставкою 12,99 % процентів річних, виходячи з 360 днів у році.
Відповідно до п.3.2.1. даного договору позичальник зобов'язаний здійснювати повернення кредиту частинами в розмірі та в строки, передбачені графіком повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом, закріпленим в додатку №1, який підписується сторонами та є невід'ємною частиною цього Договору.
У відповідності до вимог п.5.2. та п.5.3. кредитного договору у разі порушення позичальником строків виконання зобов'язань з повернення кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом, позичальник зобов'язаний сплатити на вимогу банка пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у відповідний період, від суми прострочених виконанням зобов'язань за кожен день прострочення. Крім пені, встановленої цим договором за порушення зобов'язань з повернення кредиту, позичальник зобов'язаний за весь час прострочення сплатити банку проценти на суму простроченого основного боргу за ставкою, зазначеною в п.3.1.4. цього договору.
Згідно п.5.4. та п.5.5 вказаного договору за кожний випадок порушення позичальником обов'язків щодо поновлення дії договорів страхування, передбачених п.4.3.1. цього договору, позичальник зобов'язаний сплатити на вимогу банку на його користь штраф у розмірі 10% від мінімальної страхової суми, на яку згідно з вимогами зазначеного пункту договору має бути укладений договір страхування. За кожний випадок порушення позичальником обов'язків, передбачених пунктами 4.3.2.-4.3.6., цього договору, позичальник зобов'язаний на вимогу банку сплатити на його користь штраф у розмірі 1% від суми одержаного кредиту.
З представленого позивачем розрахунку (а.с.9-10) вбачається, що відповідачем ОСОБА_4 в порушення особистих зобов'язань не у повній мірі здійснювались платежі за кредитним договором №6839061 від 12.09.2008 року стосовно щомісячної сплати обов'язкового мінімального платежу, оскільки за ним станом на 03.11.2014 року рахується заборгованість в межах заявлених позовних вимог, яка складається з боргу за кредитом в сумі 2646,11 доларів США, суми боргу за відсотками за користування кредитом в розмірі 221,80 доларів США, суми пені в розмірі 82,98 доларів США, суми штрафу за невиконання умов п.4.3.3 договору в розмірі 182,85 доларів США.
Виконання позивачем власних зобов'язань за вказаним договором кредиту щодо надання кредитних коштів позивачу підтверджуються копією меморіального ордеру №496283226 від 12.09.2008 року (а.с.11).
Вказані докази суд приймає до уваги, так як вони зібрані із дотриманням вимог закону, ніким не спростовуються та не суперечать один одному .
З урахуванням встановлених в судовому засіданні обставин справи щодо наявності простроченої заборгованості відповідача ОСОБА_4 перед позивачем із погашення кредитного боргу, заборгованості за відсотками, пені, що виникли з вини позичальника, вимоги позивача є справедливими, так як заявлені до стягнення суми узгоджуються з представленим розрахунком заборгованості станом на 03.11.2014 року, не суперечать вимогам закону та відповідають положенням кредитного договору, не спростовані безпосередньо відповідачем ні в який спосіб, яким не представлено суду будь-яких доказів щодо здійснення ним інших платежів в рахунок виконання власних зобов'язань за вказаним договором кредиту, а отже, не доведено відсутність своєї вини у його невиконанні, що згідно вимог закону є обов'язком особи, яка порушила зобов'язання, а також за відсутності відомостей щодо вирішення питання звернення стягнення на предмет застави, вказані суми боргу підлягають стягненню з останнього на користь позивача у заявлених розмірах у заявленій іноземній валюті, що в підсумковому обчисленні становить : 2646,11 + 221,80 + 82,98 + 182,85 = 3133,74 долара США.
Про аналогічне зазначено у п.12 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року №5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин".
Разом з тим суд не приймає до уваги представлений позивачем розрахунок суми штрафу за невиконання умов страхування предмету застави за кредитним договором №6839061 від 12.09.2008 року, оскільки застережена в п.4.3.1. даного правочину страхова сума за договорами страхування, із розміру якої за відповідною процентною ставкою обраховується сума оспорюваного штрафу, мінімально обмежена сумою поточної заборгованості позичальника за основною сумою кредиту та дійсною вартістю майна (за договорами страхування) на момент укладення таких договорів страхування, однак, зазначена у розрахунку позовних вимог мінімальна страхова сума в розмірі 100000 грн. із посиланням на договір страхування №АМ.075951 від 12.09.2013 року належно не підтверджена позивачем, оскільки суду не представлено ані документального змісту вказаного договору страхування, ані інших доказів визначення дійсної вартості майна на момент укладення страхового договору, що підлягав продовженню на відповідний період.
Також пропорційно обсягу задоволення позовних вимог слід стягнути з відповідача на користь позивача в межах документально підтверджених витрат із сплати судового збору (а.с.1,61) в розмірі 464,76 грн. з урахуванням відповідного зменшення задоволення позову в частині вимоги стягнення штрафу за порушення відповідачем обов'язку поновлення дії договору страхування.
Керуючись ст.5, 8, 10, 60, 88, 110, 169, 209, 210, 212-214, 224-226 ЦПК України, ст.610-612, 614, 625, 1048-1050, 1054 ЦК України, п.12 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року №5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин", суд -
Позов задоволити частково.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Рішення набуває законної сили після закінчення строків на його оскарження.

Заочне рішення може бути переглянуто за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії, Жмеринському міськрайонному суду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії відсутніми в судовому засідання сторонами, Апеляційному суду Вінницької області через Жмеринський міськрайонний суд.

Суддя Вернік В.М.