Номер провадження 2/404/741/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2015 року Кіровський районний суд м. Кіровограда

в складі: головуючого судді Кулінка Л.Д.

при секретарі Гусак А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за позовом ОСОБА_1, до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, про стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 аліментів на своє утримання в твердій грошовій сумі у розмірі 1000,00 грн. щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до смерті ОСОБА_1.

За заявою від 25.02.2015 року № 12-61/1627 вих-15 з метою представництва інтересів позивача у справі приймає участь прокурор (а.с. 104-105). Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 05.03.2015 року за клопотанням прокурора залучено до участі у справі в якості співвідповідачів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с. 150).

Згідно заяви (вх. № 12839 від 14.04.2015 року) позивачем заявлено до стягнення з відповідачів: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 аліментів на утримання ОСОБА_1 в твердій грошовій сумі у розмірі 1000,00 грн., пропорційно по 334,00 грн. з кожного щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до смерті позивача (а.с. 186-187).

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ОСОБА_1 74 роки, він проживає один та є інвалідом І групи, за станом здоров'я не може себе обходити самостійно, потребує сторонньої допомоги. Цю допомогу позивачу надають сторонні люди, оскільки його рідні діти до нього не з'являються, не цікавляться його станом здоров'я та не надають допомоги. Позивач отримує пенсію по інвалідності в сумі 1870,12 грн., інших джерел доходу не має. Тривалий час тяжко хворіє, в зв'язку з чим потрібні додаткові кошти на придбання ліків. Діти позивача матеріально забезпечені, мають можливість надавати йому матеріальну допомогу, проте добровільно цього не роблять. В зв'язку з чим, позивач просить стягнути на своє утримання аліменти.

Прокурор м. Кіровограда, який діє в інтересах ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, з врахуванням заяви (вх. № 12839 від 14.04.2015 року) та наполягав на їх задоволенні в повному обсязі.

Відповідач, ОСОБА_2 проти задоволення позовних вимог заперечила та просила відмовити в їх задоволенні, про що надала суду відповідні письмові заперечення (вх. № 4027 від 05.02.2015 року, а.с. 33-39). В обґрунтування заперечень зазначено, що ще до розірвання шлюбу, позивач повністю перестав приймати участь в утриманні позивача та її сестри, ОСОБА_4. Фактично весь тягар догляду за дітьми ліг на плечі матері. За рішенням суду з позивача стягувались аліменти на утримання ОСОБА_2 та ОСОБА_4, оскільки позивач ухилявся від обов'язку утримання дітей. Проте, ОСОБА_1 всіляко ухилявся від сплати аліментів та навіть після досягнення дітьми повноліття мав заборгованість по сплаті аліментів, яку він так і не погасив. Крім того, пенсія позивача вдвічі більша ніж прожитковий мінімум, встановлений законом для непрацездатних осіб, а відтак позивач не може бути визнаний таким, що потребує матеріальної допомоги. Також, позивачем не додано до позовної заяви доказів, що він щомісячно витрачає 1000,00 грн. на отримання стороннього піклування, несе додаткові витрати, викликані тяжкою хворобою, інвалідністю або немічністю, тощо. ОСОБА_2 зазначила, що має незадовільний стан здоров'я та з 2003 року перебуває на обліку в Кіровоградському обласному онкологічному диспансері і її доходи значно менші ніж позивача.

Відповідач, ОСОБА_3 в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог також заперечив та просив відмовити в задоволенні позову та надав суду письмові заперечення (а.с. 188-190), в яких зазначено, що після розлучення батьків ОСОБА_3, останній знаходився виключно на утриманні своєї матері, ОСОБА_5. Позивач цілеспрямовано ухилявся від своїх батьківських обов'язків, не приймав участі у вихованні відповідача, матеріально не допомагав, не піклувався про його культурний та духовний розвиток. На даний час, заробітна плата ОСОБА_3 становить 1325,00 грн. На утриманні відповідача знаходяться його мати пенсійного віку, дружина, яка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною та син, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4. Власного житла відповідач не має. Крім того, у 2006 році ОСОБА_3 потрапив в дорожньо-транспортну пригоду, в результаті якої отримав травму грудної клітки, а тому відповідач знаходиться на диспансерному обліку, потребує стаціонарного лікування, на яке необхідна значна сума коштів. Таким чином, ОСОБА_3, на підставі вищевикладеного просить відмовити в задоволенні позову.

Відповідач, ОСОБА_4 про час і місце розгляду справи повідомлялася. Судова повістка у даній справі, повернуті на адресу суду з відміткою "за закінченням терміну зберігання" (а.с. 167, 202, 204). Вказана кореспонденція направлена на адресу відповідача, зазначену у позовній заяві та за якою відповідача зареєстровано за відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України в Кіровоградській області (а.с. 155). Відповідно до статті 74 Цивільного процесуального кодексу України, судові повістки надсилаються фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місяця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.

Крім того, в судовому засіданні 09.02.2015 року, ОСОБА_4, була допитана в якості свідка та пояснила, що позивач є її рідним батьком. Після розірвання шлюбу з її матір'ю не приймав участі у вихованні та утриманні її та сестри. Аліменти за рішенням суду не сплачував. ОСОБА_4 та її сестра, ОСОБА_2 повністю знаходилися на утриманні матері, ОСОБА_7. Сама відповідач має на утриманні трьох дітей.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення прокурора, який діє в інтересах позивача, відповідачів та свідків, оцінивши наявні в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні докази, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 є інвалідом І групи «А» з 19.08.2011 року безтерміново та потребує постійного стороннього догляду, про що свідчить довідка до акта огляду МСЕК, серії 10 ААА № 464437 від 02.09.2011 року (а.с. 5).

Згідно свідоцтва про народження, серії НОМЕР_1 від 23.11.1964, виданого Плетеноташлицьким с/ЗАГС Новоукраїнського району, актовий запис за № 39 (а.с. 40), свідоцтва про народження, серії НОМЕР_2 від 25.09.1968 року, виданого повторно Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маловисківського районного управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис за № 36 (а.с. 41), Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України № 0 від 22.01.2015 року (а.с. 48), свідоцтва про народження, серія НОМЕР_3 від 01.10.1984 року, виданого Кіровським районним відділом запису актів громадянського стану м. Кіровограда, актовий запис за № 1994 (а.с. 191), батьком відповідачів, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є ОСОБА_1.

ОСОБА_2 змінила прізвище на «ОСОБА_2» (свідоцтво про укладення шлюбу, серії НОМЕР_4 від 09.08.1986 року, видане відділом запису актів громадянського стану Кіровоградського міського виконавчого комітету, актовий запис за № 1764, а.с. 52 та Інформація № 3868-06/02-21 від 27.12.2014 року, надана Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського міського управління юстиції, а.с. 97).

Так, стаття 51 Конституції України встановлює, що батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Повнолітні діти зобов'язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Таким чином, ця моральна норма була спочатку зафіксована на конституційному рівні, а потім знайшла своє відображення в Сімейному кодексу України.

Відповідно до статті 202 Сімейного кодексу України повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

Непрацездатним і таким, що потребують матеріальної допомоги батькам, надається право звернутися до суду за примусовим стягненням аліментів зі своїх дітей. Обов'язок виплачувати аліменти своїм батькам в судовому порядку може бути покладено тільки на повнолітніх дітей. Обов'язкові умови та підстави покладення на дітей обов'язку утримувати своїх батьків: діти досягли вісімнадцяти років; батьки є непрацездатними за віком або за станом здоров'я; батьки потребують матеріальної допомоги; відсутні обставини для звільнення дітей від обов'язку утримувати своїх батьків.

Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід, тощо.

Розмір аліментів визначається в судовому порядку в залежності від матеріального та сімейного становища батьків та дітей. При цьому судом враховуються всі, заслуговуючи на увагу інтереси сторін: непрацездатність батьків та їх потреба у матеріальній допомозі, матеріальне становище дітей, догляд дітей за батьками тощо.

Факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов'язку надання їм утримання - стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу. Свідченням такої потреби є отримання батьком доходів, які є меншими за прожитковий мінімум.

Згідно чинного законодавства, держава забезпечує необхідним утриманням непрацездатних осіб: пенсією за віком, пенсією з інвалідності, державною допомогою, тощо.

Статтею 7 Закону України "Про державний бюджет на 2015 рік" установлено у 2015 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2015 року - 949 гривень, з 1 грудня - 1074 гривні.

З довідки № 3651 від 06.11.2014 року, виданої Управлінням Пенсійного фонду України в м. Кіровограді вбачається, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5 значиться на обліку в управлінні Пенсійного фонду України м. Кіровограда (пенсійна справа № 163532) і одержує пенсію в розмірі 1870,12 грн. (пенсія по інвалідності) по Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 01.03.1996 року довічно (а.с. 4).

Згідно відповіді Управління пенсійного фонду України в м. Кіровограді № 2162/04-20 від 05.03.2015 року, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, перебуває на обліку в управлінні та отримує пенсію за віком, призначену з 23.01.1996 року та перераховану з 01.01.2004 року. Згідно заяви від 16.09.2011 року за № 186 було проведено перерахунок та переведено на пенсію по інвалідності, як інваліда І групи. Загальний розмір пенсії по інвалідності становить 2049,48 грн. (а.с. 146), про що свідчить також довідка від 04.03.2015 року та довідка від 19.02.2015 року, видана Управлінням Пенсійного фонду України в м. Кіровограді, з яких вбачається, що за період з січня 2014 року по лютий 2015 року позивач отримав пенсію в розмірі 27386,92 грн. (а.с. 147, 102).

Тобто, дохід позивача перевищує встановлені Законом України "Про державний бюджет на 2015 рік" суми прожиткового мінімуму.

Згідно довідки про доходи ОСОБА_3 від 31.03.2015 року, він працює у приватному підприємстві «Паритет Сервіс» на посаді водія, загальна сума доходу за період з вересня 2014 року по лютий 2015 року становить 7750,00 грн. (а.с. 171). Крім того, на його утриманні знаходиться дружина ОСОБА_9, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та малолітня дитина, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, про що свідчить довідка про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку, осіб № 477 від 08.04.2015 року, видана комунальним підприємством «Комунальник-96» (а.с. 192).

З довідки про доходи ОСОБА_2 вбачається, що вона працює бухгалтером у ФОП ОСОБА_10 з 02.11.2012 року. Загальна сума доходу з 01.01.2014 року по 31.12.2014 року становить 14290,82 грн. (а.с. 55).

З вищевикладеного вбачається, що розмір доходів відповідачів по співвідношенню з розміром доходу позивача значно менший.

Позивач в позовній заяві зазначає, що тривалий час він тяжко хворіє у зв'язку з чим потребує чималих витрат на лікування (а.с. 137-138, 183-185), перебував на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділенні з 20.06.2013 року по 10.07.2013 року з діагнозом: наслідки ішемічного інсульту в басейні ПСМА (2007 р.) на тлі ДЕ змішаного ґенезу ІІ-ІІІ ст., глибокий лівобічний геміпарез, помірні вестибулоатактичний, церебростенічний синдроми. ІХС: кардіосклероз. ГХ ІІІ ст. ІІ ст. р.3 СН ІІ А. Початкова катаракта ОИ. Ангіопатія сітківки ОИ. Стан після ЧПА СКД (відповідь Кіровоградського обласного госпіталю для ветеранів війни № 505/01-21 від 08.04.2015 року, а.с. 183).

Проте, за повідомленням Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Кіровської районної у м. Кіровограді ради № 900 від 02.03.2015 року, ОСОБА_1 перебуває на обліку у відділі з питань обслуговування інвалідів, ветеранів війни та праці управління щодо забезпечення технічними та іншими засобами реабілітації з вересня 2011 року. Має першу «А» групу інвалідності від загального захворювання. Відповідно до чинного законодавства, рекомендацій індивідуальної програми реабілітації від 02.09.2011 року № 936 та заяв ОСОБА_1 був забезпечений кріслом колісним з дворучним керуванням, важільними приводом на передні колеса та ходунками відповідно. Також, 20.06.2013 року був забезпечений кріслом колісним з електричним приводом. ОСОБА_1 перебуває на платному обслуговуванні територіального центру соціального обслуговування Кіровського району м. Кіровограда з 03.09.2014 року. Згідно договору територіального центру від 03.09.2014 року надаються наступні послуги: придбання та доставка товарів до 5 кг, придбання та доставка медикаментів, підготовка до приготування їжі, оплата комунальних послуг. За 2014 рік надано послуг на загальну суму 183, 20 грн. (а.с. 136).

Враховуючи вищевикладене, позивачем не надано суду доказів того, що хвороба впливає на його матеріальний стан, в зв'язку з чим він потребує матеріальної допомоги. Також, ОСОБА_1 не надав суду розрахунків про вартість та термін лікування, затрати, які він несе на придбання ліків та лікування.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що відповідач, ОСОБА_2 дійсно хворіє (а.с. 17-77) та несе значні витрати на своє лікування (а.с. 120-126).

Відповідач, ОСОБА_3, відповідно до довідки КЗ ЦПМСД № 2 від 09.04.2015 року знаходиться на диспансерному обліку з діагнозом: хронічний обструктивний бронхіт в стадії загострення, емфізема, пневмосклероз (а.с. 197) та має на утриманні малолітню дитину.

В пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що обов'язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст. 202 СК ( 2947-14 ), не є абсолютним. У зв'язку з цим суд на вимогу дочки, сина, до яких пред'явлено позов про стягнення аліментів, зобов'язаний перевірити їхні доводи про ухилення батьків від виконання своїх обов'язків щодо них (ст. 204 СК).

У статті 204 Сімейного кодексу України передбачено, що суд може звільнити дітей від обов'язку утримання своїх батьків, а також від обов'язку брати участь у додаткових витратах на батьків, коли буде встановлено, що батько ухилявся від виконання своїх батьківських обов'язків.

Рішенням Кіровського народного суду м. Кіровограда від 20.07.1979 року стягнуто аліменти з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_7 на утримання двох доньок ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6 в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу), починаючи з 02.07.1979 року до 10.11.1982 року, а потім стягнення проводити в розмірі ? частини заробітку на утримання доньки ОСОБА_4 до ІНФОРМАЦІЯ_7 (а.с. 44).

З огляду на викладене, позивач сплачував аліменти на утримання відповідачів, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 не добровільно, а внаслідок примусового виконання рішення суду органами виконавчої служби. Крім того, з пояснень ОСОБА_2 та ОСОБА_4, а також допитаної в судовому засіданні їхньої матері, ОСОБА_7 вбачається, що внаслідок неналежної сплати аліментів за позивачем утворилася заборгованість, яка на даний час не погашена.

Твердження позивача, що він належним чином виконував свої батьківські обов'язки по вихованню та утриманню своїх дітей спростовуються наданими в судовому засіданні поясненнями свідків, ОСОБА_7 та ОСОБА_5, які є колишніми дружинами позивача (свідоцтво про розірвання шлюбу, серії НОМЕР_5 від 28.03.1979 року, а.с. 42; свідоцтво про розірвання шлюбу, серії НОМЕР_6 від 05.12.1989 року, а.с. 191), які пояснили, що позивач не брав участі у вихованні своїх дітей, не турбувався про їх здоров'я, навчання та розвиток, матеріальної допомоги на їх утримання не надавав.

Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність достатніх доказів щодо підтвердження обставин, викладених в позовній заяві, а тому вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими, а відтак не підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 202, 204 Сімейного кодексу України; ст.ст. 3, 4, 10, 11, 60, 88, 213-215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В :

В задоволені позову відмовити в повному обсязі.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Кіровоградської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Кіровського Л. Д. Кулінка

районного суду

м.Кіровограда