АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа 668/4216/15-ц Головуючий в І інстанції Гаврилов Д.В.
Провадження №22ц/791/3007/2015 Доповідач - Радченко С.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2015 року листопада місяця 04 дня колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого: Радченка С.В.

Суддів: Вербицької Л.І., Капітан І.А.

при секретарі: Павловській Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Суворовського районного суду м.Херсона від 01 жовтня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_3, про відшкодування матеріальної шкоди, завданої залиттям квартири,

В С Т А Н О В И Л А:

В квітні 2015 року позивачка звернулася до суду з позовом мотивуючи його тим, що відповідач є власником квартири, яка розташована поверхом вище квартири позивачки. 15.12.2014 року з вини мешканців квартири відповідача відбулось залиття квартири позивача. Посилаючись на те, що у добровільному порядку відповідач відшкодовувати завдані збитки відмовляється, як і відмовляється здійснити ремонтно-відновлювальні роботи за власний кошт або власними силами, просила стягнути з ОСОБА_1 на її користь в рахунок відшкодування завданої матеріальної шкоди 20000 грн та судові витрати.

Рішенням Суворовського районного суду м.Херсона від 01 жовтня 2015 рокупозовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 10762 грн. Вирішено питання щодо судового збору. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, неповне з'ясування обставин справи, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову.

Письмові заперечення на апеляційну скаргу до суду не надходили.

Заслухавши доповідача, осіб, які з'явились в судове засідання, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що шкода завдана позивачці в результаті пошкодження її майна у зв'язку з залиттям квартири, є такою, що завдана з вини відповідача, який є власником, а тому повинна бути ним відшкодована.

Такий висновок є обґрунтованим, оскільки суд дійшов до нього на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин справи, та наявних в ній доказів, яким дана відповідна оцінка. Правильно встановивши юридичну природу виниклих правовідносин, суд застосував закон, який їх регулює.

З матеріалів справи вбачається, що позивачка є власником квартири АДРЕСА_1 (а.с.31), відповідач є власником квартири № 8 в цьому ж будинку, яка розташована над квартирою позивачки.

Актом обстеження квартири від 26.12.2014 року зафіксовано залиття квартири позивача, яке сталося 15.12.2014 року. При обстеженні квартири лінійним майстром виявлено наявність затікань води, підтоплення стін, стелі. Крім того, майстром було з'ясовано причину залиття, якою була несправність зливного бачка в квартирі № 8 (а.с.4).

Відповідно до висновків судової будівельно-технічної експертизи № 30/2015 від 20.07.2015 року в квартирі АДРЕСА_1 експертом виявлено пошкодження оздоблення поверхонь стелі та стін, характер яких свідчить про те, що причиною виникнення пошкоджень є залиття водою, що проникала у вказану квартиру зверху. Виявлені пошкодження не суперечать пошкодженням, описаним в акті від 26.12.2014 року. Вартість відновлювального ремонту та розмір матеріальних збитків, заподіяних власнику квартири АДРЕСА_1 в результаті затоплення, становить 10762 грн (а.с.55-56).

Частиною 3 ст. 386 ЦК України передбачено, що власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Відповідно до ч. 1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За змістом зазначеної норми закону у правовідносинах по відшкодуванню шкоди діє презумпція вини заподіювача шкоди. Обов'язок доказування наявності шкоди та її розміру покладається на позивача, відсутність вини у заподіянні шкоди повинен довести відповідач. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу саме на відповідача покладено обов'язок доведення відсутності його вини в завданні шкоди позивачу.

Частиною 1 ст. 190 ЖК України визначено, що підприємства, установи, організації, а також громадяни, які заподіяли шкоду жилим будинкам, жилим приміщенням, інженерному обладнанню, об'єктам благоустрою і зеленим насадженням на прилеглих до будинків ділянках, зобов'язані відшкодувати заподіяну шкоду.

Згідно вимог ст. 151 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов'язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію.

Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Так надані позивачкою докази містять відповідну інформацію щодо предмета доказування, а саме щодо наявності та розміру шкоди, завданої залиттям квартири, відповідач в свою чергу не спростував факт відсутності його вини в завданні шкоди позивачці.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, вирішуючи спір, правильно встановив фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини, всебічно та об'єктивно перевірив доводи сторін, та наданим доказам дав належну оцінку і дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог, оскільки у даному випадку факт залиття квартири, власником якої є позивачка, з квартири відповідача підтверджується зібраними у справі доказами, які не спростовані відповідачем в ході розгляду справи.

Доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на належних доказах, і як такі, що висновки суду не спростовують, підлягають відхиленню.

Оскільки порушень норм матеріального і процесуального права, що можуть слугувати підставою для скасування чи зміни судового рішення в оскаржуваній частині, колегією суддів не встановлено, то підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається, рішення законне та обґрунтоване, а тому скасуванню не підлягає.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Суворовського районного суду м.Херсона від 01 жовтня 2015 рокузалишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: