Справа № 127/9278/15-ц
Провадження № 2/127/3387/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

09.09.2015 року Вінницький міський суд Вінницької області

у складі: головуючого-судді - Бойко В.М.,

за участю секретаря Мироненко В. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Вінницької міської ради до ОСОБА_1 про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки шляхом знесення гаражу суд, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області звернулась з позовом ВМР з вимогами до ОСОБА_1 про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки біля будинку АДРЕСА_1 та привести її у придатний для використання стан за її рахунок шляхом знесення тимчасової металевої конструкції (гаража), що позначена на схемі виготовленій міським комунальним підприємством «Архітектурно-будівельний сервіс» під НОМЕР_1.

Позов мотивовано тим, що ОСОБА_1, в порушення встановленого законом порядку, самовільно займає земельну ділянку біля будинку АДРЕСА_1, на якій розміщена її тимчасова металева конструкція (гараж), що позначена на схемі виготовленій міським комунальним підприємством «Архітектурно-будівельний сервіс» під НОМЕР_1.

Позивач зазначає, що 17.01.2008 року між міським комунальним підприємством «Архітектурно - будівельний сервіс» та гр. ОСОБА_1 було укладено договір «Про використання встановлених тимчасових конструкцій для господарських потреб (гаражів)», який був дійсний до 31.12.2012 року. Предметом договору було тимчасове використання конструкції (гаража) на території міста. Жодних прав на земельну ділянку при укладені зазначеного договору гр. ОСОБА_1 не набувала та не набула. ОСОБА_1 неодноразово попереджалась про необхідність звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки шляхом знесення металевого гаража. Останнє повідомлення було направлено гр. ОСОБА_1 27.01.2015 року, за яким гр. ОСОБА_1 не з'явилась до поштового відділення. При перевірці встановлено, що гр. ОСОБА_1, не звільнено земельну ділянку шляхом металевого гаража, що підтверджується актом від 17.03.2015року

Вищевказане і стало підставою для звернення позивача до суду.

Представник позивача надав заяву про розгляд справи без його участі позов підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи заперечує.

В судове засідання відповідач не з'явився з невідомих суду причин, хоча повідомлявся належним чином, повідомлення про причини неявки до суду не надійшло.

Керуючись ч.1 ст. 224 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи.

Судом у справі встановлені наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини:

Згідно рішення Вінницької міської ради від 21.06.2004р. № 721 «Про землеустрій в м. Вінниці» визначено, що землі, які знаходяться в межах адміністративно-територіальної одиниці м. Вінниці, за винятком земель, що перебувають під об'єктами загальнодержавної власності України, а також переданих у приватну власність, вважати землями комунальної власності, якими розпоряджаєтеся територіальна громада м. Вінниці в особі Вінницької міської ради. ( а. с. 14)

05.02.2015р. МКП «Архітектурно-будівельний сервіс» за №05-00-010-4092 повідомлено, що відповідно до даних департаменту архітектури, містобудування та кадастру відсутні дані про оформлення права землекористування земельною ділянкою, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1. Земельна ділянка, на якій розташований металевий гараж НОМЕР_1 відноситься до земель територіальної громади міста. ( а. с. 15)

Судом встановлено, що 17.01.2008 року між міським комунальним підприємством «Архітектурно - будівельний сервіс» та гр. ОСОБА_1 було укладено договір «Про використання встановлених тимчасових конструкцій для господарських потреб (гаражів)», який був дійсний до 31.12.2012 року. Предметом договору було тимчасове використання конструкції (гаража) на території міста. (а.с. 6-11)

Суд бере до уваги, що під час розгляду даної справи в судовому засіданні знайшли своє підтвердження доводи позивача про те, що відповідач попереджався про необхідність звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки шляхом знесення металевого гаража. ( а. с. 11-12)

Згідно акту складеного комісією МКП «Архітектурно-будівельного сервіса» від 17.03.2015р. встановлено, що ОСОБА_1 самовільно займає земельну ділянку біля АДРЕСА_1, на якій розміщена її тимчасова металева конструкція ( гараж), що позначена на схемі виготовленій МКП «АБС» під НОМЕР_1, та має орієнтований розмір 3.0.х5.7.м. ( а. с. 13)

Статтею 13 Конституції України визначено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу.

Відповідно до ст. 142 Конституції України право на землю комунальної власності належить територіальним громадам.

Відповідно до ст.12 ЗК України розпоряджатися землями територіальної громади, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності належить до повноважень міської ради.

Статтею 80 ЗК України визначено, що суб'єктами права власності на землю є: територіальні громади які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, - на праві комунальної власності.

Ст. 83 Земельного кодексу України встановлено, що землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земель приватної та державної власності.

Ст. 116 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Ст. 126 Земельного кодексу України передбачено, що право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. Право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державним актом на право постійного користування земельною ділянкою. Право оренди земельної ділянки посвідчується договором оренди землі, зареєстрованим відповідно до закону.

Згідно з ст.212 ЗК України, самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для користування стан, включаючи знесення споруд, здійснюється за рахунок громадян, які самовільно зайняли земельні ділянки.

Ч. 2 ст. 28 Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» встановлено, що до малих архітектурних форм для провадження підприємницької діяльності відносяться тимчасова споруда архітектурних форм для провадження підприємницької діяльності відносяться тимчасова споруда торговельного, побутового, соціально - культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності - одноповерхова споруда, що виготовляється з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд і встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту.

Згідно ст.1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» визначено, що самовільне зайняття земельної ділянки - це будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

ст. 58 ЦПК України, встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Таким чином, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований, повністю підтверджений матеріалами справи та підлягає задоволенню.

Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При поданні позовної заяви позивач сплатив судовий збір у розмірі 243,60 грн., які підлягають стягненню з відповідача.

Відповідно до статей, ст.ст. 83, 116, 125, 212, ЗК України,

ст.1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» керуючись статтями 4, 8, 10, 15, 60, 208, 209, 212-215, 218, 224-226, ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов - задовольнити .

Зобов'язати ОСОБА_1 звільнити самовільно зайняту земельну ділянку біля будинку АДРЕСА_1 та привести її у придатний для використання стан за її рахунок шляхом знесення тимчасової металевої конструкції (гаража), що позначена на схемі виготовленій міським комунальним підприємством «Архітектурно-будівельний сервіс» під НОМЕР_1.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 243.60грн. на користь Вінницької міської ради.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя :