Номер провадження: 22-ц/785/708/15
Головуючий у першій інстанції Коваленко О.Б.
Доповідач Кварталова А. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.01.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

Головуючого судді - Кварталової А.М.,

суддів - Доценко Л.І., Заїкіна А.П.,

при секретарі - Томашевської К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Інспекції державного архітектурно - будівельного контролю в Одеській області про визнання недійсною декларації, за апеляційною скаргою ОСОБА_4, яка діє в інтересах ОСОБА_3 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 26 листопада 2013 року, -

встановила:

У березні 2012 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, у якому просила визнати недійсною декларацію про готовність об'єкта до експлуатації від 12 квітня 2012 року № ОГЗ 0 реконструйованого нежилого приміщення цокольного поверху по АДРЕСА_1 у м. Одесі.

В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_2 посилалась на те, що згідно свідоцтва про право власності вона є власником квартири АДРЕСА_1 у м. Одесі.

Під її квартирою на цокольному поверсі знаходиться продуктовий магазин "ІНФОРМАЦІЯ_1", власником якого є ОСОБА_3, яка влітку 2010 року самовільно захопила прибудинкову земельну ділянку та побудувала на ній допоміжне приміщення у вигляді фасадного входу.

Вказувала, що зовнішня стіна її (позивача) квартири безпосередньо межує з самовільно побудованим допоміжним приміщенням, і це їй перешкоджає обслуговувати квартиру зовні, дах фасадного входу магазину знаходиться на рівні підвіконня і з нього можливо без перешкод потрапити до її жилого приміщення, реконструкцією порушено вимоги пожежної безпеки, кондиціонери квартир вищих поверхів крапають на дах магазину, що створює неприємний звук, а взимку сніг засипає дах магазину та стіну під вікном, що в подальшому призведе до цвілі стіни у кімнаті.

Позивач просила позовні вимоги задовольнити та просила визнати недійсною декларацію про готовність об'єкту до експлуатації від 12.04.2012р. № ОD 0 реконструйованого нежилого приміщення цокольного поверху за адресою: АДРЕСА_1

Представник відповідачки ОСОБА_3 позовні вимоги не визнала.

При цьому посилалась на те, що посилання позивача на те, що реконструкцією порушено вимоги пожежної безпеки, не відповідають дійсності, та спростовуються документами, які містяться у матеріалах справи:

експертним висновком ВНТР ОМУ ГУ МНС України в Одеській області від 20.08.2010р. №880;

експертним висновком ГУ МНС України в Одеській області від 20.09.2010р. №22-2156;

актом №000298 від 02.10.2010р. про прийняття автоматичної установки пожежної сигналізації, систем оповіщення та управління евакуацією людей при пожежі, пожежогасіння (водяне, пінне, газоване, порошкове, аерозольне), систем протидимного захисту в експлуатацію;

висновком судової будівельно-технічної експертизи №132/2010р. від 10.11.2010р.;

дозволом №156 на початок роботи магазину "ІНФОРМАЦІЯ_1", виданого ВНПД Київського РВ м. Одеси ГУ МНС України в Одеській області 24.11.2010р.;

технічним висновком №27 щодо можливості збереження і подальшої експлуатації самовільно реконструйованих нежилих приміщень цокольного поверху і прибудови, виконаний ОСОБА_5 (держ. ліцензія НОМЕР_1 та погодженим головним державним санітарним лікарем Київського району м. Одеси.

Крім того, дах фасадного входу магазину зроблений трьохскатним, що не надає можливості снігу та дощу накопичуватись та затримуватись, на примиканні даху до стіни встановлена гідроізоляція, яка закрита запірною планкою. Знаходиться цей дах нижче рівня підвіконня квартири позивача. Докази наявності цвілі стіни кімнати у квартирі позивача матеріали справи не містять. Тамбур входу у існуюче цокольне приміщення за адресою: АДРЕСА_1, виконаний у відповідності до робочого проекту, складеного ОАО "Одесгражданпроект", порушень ОСОБА_3 будівельно - технічних норм висновком судово - будівельно-технічної експертизи № 132/2010 р. від 10.11.2010р. не встановлено. За таких обставин всі зазначені позивачем обґрунтування позовних вимог є надуманими та неспроможними.

Представник відповідача інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області у судове засідання не з'явився, був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 26 листопада 2013р., залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 30 січня 2014р., позовні вимоги задоволено.

Визнано недійсною декларацію про готовність об'єкта до експлуатації від 12 квітня 2012р. № OГЗ 0, реконструйованого нежилого приміщення цокольного поверху по АДРЕСА_1 у м. Одесі.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 грудня 2014р., ухвала апеляційного суду Одеської області від 30 січня 2014р. скасована, справа направлена до суду апеляційної інстанції.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4, яка діє в інтересах ОСОБА_3 просить рішення Київського районного суду м. Одеси від 26 листопада 2013р. скасувати, ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу в задоволенні позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Позивач та відповідачі до суду не прибули, про час та місце розгляду справи були сповіщені належним чином, про що у справі є докази. Зважаючи на вимоги ч. 2 ст. 305 ЦПК України така неявка сторін не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Справа розглянута у відсутність сторін відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, мотиви і доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги та в межах заявлених позовних вимог, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2, суд першої інстанції посилався на те, що декларація про готовність об'єкта до експлуатації видана ОСОБА_3 12.04.2012р. після ухвалення рішення апеляційного суду Одеської області 13.03.2012р., а тому право власності на реконструйоване приміщення та на земельну ділянку відсутні, в зв'язку з чим немає підстави для видачі декларації про готовність об'єкта до експлуатації.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності від 28 жовтня 2009р.

12 квітня 2012р. прийнята декларація про готовність об'єкта до експлуатації № OD 0 реконструйованого нежилого приміщення цокольного поверху по АДРЕСА_1 у м. Одесі (далі Декларація).

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 11 листопада 2010р. виділено в натурі належні ОСОБА_3 102/1000 частини нежилих приміщень цокольного поверху, загальною площею 48 кв.м., розташовані за вказаною вище адресою.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на реконструйовані нежилі приміщення цокольного поверху загальною площею 54,9 кв. м, які складаються з літ. 1- коридор площею 12,1 кв.м., літ. 50 - зал площею 34, 8 кв.м., літ. 50-а - тамбур площею 6,8 кв. м., як на окремий об'єкт нерухомості по АДРЕСА_1 у м. Одесі.

Припинено спільну часткову власність ОСОБА_3 на 102/1000 частини по АДРЕСА_1 у м. Одесі.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 13 березня 2012р. рішення Київського районного суду м. Одеси від 11 листопада 2010р. скасовано, у позові ОСОБА_3 до ТОВ "Компанія по управлінню активами "Рішон Сіті Інвест", Одеської міської ради, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання права власності на реконструйовані приміщення та виділ майна в натурі - відмовлено.

У п.10 Декларації у якості інформації про дозвільні документи вказано рішення Київського районного суду м. Одеси від 11 листопада 2010р., яке скасовано рішенням апеляційного суду Одеської області від 13 березня 2012р.

У п. 11.1 Декларації вказано, що документом, який посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, є договір купівлі-продажу від 01 липня 2010р. № 3151.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив із відсутності підстав для видачі декларації про готовність об'єкта.

Відповідно до п. 2 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011р. № 461 (далі Порядок), прийняття в експлуатацію об'єктів, що належать до І - ІІІ категорії складності, та об'єктів, будівництво яких здійснено на підставі будівельного паспорта, проводиться шляхом реєстрації Державною архітектурно-будівельною інспекцією та її територіальними органами (далі Інспекція) поданої замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації.

Замовник або його уповноважена особа подає особисто або надсилає рекомендованим листом з описом вкладення до Інспекції за місцезнаходженням об'єкта заяву про прийняття в експлуатацію об'єкта за формою, наведеною у додатку 3 до Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, прийняття в експлуатацію об'єктів, зазначених у пункті 1.1 розділу I цього Порядку, до якої додаються: два примірники заповненої декларації; звіт про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж об'єкта з висновком про їх відповідність вимогам надійності і безпечної експлуатації (крім індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, прибудов до них загальною площею до 300 квадратних метрів включно, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них загальною площею до 100 квадратних метрів включно); засвідчені в установленому порядку копії: документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, на якій розміщено об'єкт; технічного паспорта.

Форма декларації про готовність об'єкта до експлуатації затверджена у додатку 1 вказаного Порядку.

Згідно з п. 11 Порядку датою прийняття в експлуатацію об'єкта є дата реєстрації декларації або видачі сертифіката.

З матеріалів справи вбачається, що декларація про готовність об'єкта до експлуатації підписана ОСОБА_3 та зареєстрована Інспекцією ДАБК в Одеській області 12 квітня 2012р. (а. с. 21, т.1).

При цьому зареєстрована декларація є підставою для укладення договорів про постачання на прийнятий в експлуатацію об'єкт необхідних для його функціонування ресурсів води, газу, тепла, електроенергії, включення даних про такий об'єкт до державної статистичної звітності та оформлення права власності на нього.

Водночас декларація не є дозвільним документом, не є обов'язковим до виконання ненормативним актом, не визначає права чи обов'язки громадян, у тому числі й позивача, а тому визнання цього документа недійсним не передбачено чинним законодавством як спосіб захисту порушеного права.

Порядок внесення змін до декларації та її скасування встановлений п.п. 28, 29 Порядку.

Зокрема, замовник зобов'язаний протягом трьох робочих днів з дня самостійного виявлення технічної помилки(описки, друкарської, граматичної, арифметичної помилки) в зареєстрованій декларації або отримання відомостей про виявлення недостовірних даних подати достовірні дані щодо інформації, яка потребує змін, для внесення їх Інспекцією до Єдиного реєстру шляхом подання особисто або надсилання Інспекції рекомендованим листом з описом вкладення заяви за формою згідно з додатком 6 до цього Порядку, декларації, в якій виявлено технічну помилку або недостовірні дані, в одному примірнику та декларації, в якій враховано зміни, у двох примірниках за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.

Інспекція здійснює реєстрацію декларації, в якій враховано зміни, згідно з цим Порядком.

У разі виявлення Інспекцією недостовірних даних (встановлення факту, що на дату реєстрації декларації інформація, яка зазначаласяв ній, не відповідала дійсності, та/або виявлення розбіжностей між даними, зазначеними у декларації), наведених у зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом, зокрема, якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, реєстрація такої декларації підлягає скасуванню Інспекцією.

Інспекція скасовує реєстрацію декларації шляхом видачі відповідного наказу та виключає запис про її реєстрацію з Єдиного реєстру протягом п'яти робочих днів з дня виявлення факту подання недостовірних даних, наведених у декларації, які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом.

Інспекція скасовує реєстрацію декларації за рішенням суду про скасування реєстрації декларації, що набрало законної сили.

Відомості щодо внесення даних, зазначених у декларації, в якій виявлено технічну помилку або недостовірні дані, підлягають виключенню з Єдиного реєстру в установленому порядку.

На вказані обставини по вищевказаній справі, звертає увагу колегія суддів в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 грудня 2014р.(а.с.94-96 т.2).

Відтак, висновок суду першої інстанції про визнання декларації про готовність об'єкта до експлуатації від 12 квітня 2012р. недійсною є помилковим, оскільки сама по собі декларація про готовність об'єкта до експлуатації є лише документом, який не спричиняє ніяких правових наслідків та не є правочином в розумінні ст. 202 ЦК України, а тому і визнати її недійсною та застосувати до спірних правовідносин положення ст.ст. 203, 215 ЦК Українисуд не може.

Відповідно до ст. 16 ЦК України, звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту.

Суд відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог.

При вирішенні спору суд повинен встановити наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб'єктивного матеріального права або законного інтересу, на захист якого подано позов.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_2 не зверталася до суду з позовом про скасування реєстрації декларації, нею невірно вибрано спосіб захисту, а тому відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК Українипорушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права є підставою для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Суд апеляційної інстанції позбавлений права на стадії апеляційного розгляду уточнити позовні вимоги позивача.

Відмовляючи у задоволенні позову, колегія суддів виходить з того, що ОСОБА_2 обрано невірний спосіб захисту її порушеного права.

Одночасно колегія суддів роз'яснює позивачці, що вона не позбавлена можливості звернутися до суду із адміністративним позовом про визнання протиправними дій Інспекції ДАБК щодо реєстрації декларації ОСОБА_3

Відповідно до ст.3 ЦПК України це рішення не перешкоджає позивачу звернутися до суду з позовними вимогами за захистом порушених, невизнаних або оспорюваних прав чи інтересів.

У зв'язку із відмовою у задоволені позову судові витрати ОСОБА_2 не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст. 209,303,307 п.2 ч.1, 309, 314,316,317,319 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4, яка діє в інтересах ОСОБА_3 -задовольнити.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 26 листопада 2013 року -скасувати.

В позові ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Інспекції державного архітектурно - будівельного контролю в Одеській області про визнання недійсною декларації - відмовити.

Рішення набирає законної сили негайно з моменту проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Судді апеляційного суду

Одеської області А.М.Кварталова

Л.І. Доценко

А.П. Заїкін