У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2015 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді: Артемової Л.Г.,

секретаря: Бутенка О.В,,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_1 на постанову в.о. начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_2 від 07.03.2013 року про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця при примусовому виконанні виконавчого листа №2-4118/2009, виданого 15.12.2009 року Шевченківським районним судом м.Запоріжжя, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник 20.12.2014 року (згідно штампу на конверті) звернувся до суду із зазначеною скаргою на рішення державного виконавця, справу передано в провадження судді 25.12.2014 року.

За змістом скарги, Шевченківським районним судом м. Запоріжжя 15.12.2009 р. виданий виконавчий лист по цивільній справі № 2-4118/2009 р. про стягнення з Запорізького державного підприємства «Кремнійполімер» на користь заявниці 4224,00 грн. середнього заробітку за час затримки виплати належних звільненому працівникові сум з 27.06.2009 р. по 20.10.2009 р.

Постановою старшого державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої Запорізького міського управління юстиції ОСОБА_3 від 12.01:2010 р. ВП№16714828 відкрито виконавче провадження з виконання вищевказаного виконавчого листа.

Постановою старшого державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції ОСОБА_4 від 15.06.2011 р. ВП №16714828 дане виконавче провадження зупинено на підставі п. 8 ч. 1 ст. 37, ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», у зв'язку з порушенням господарським судом Запорізької області справи про банкрутство № 12/58/09 відносно боржника - ЗДП «Кремнійполімер» і введенням мораторію на задоволення вимог кредиторів.

Постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби головного управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_5 від 11.10.2012 р. № 2531/3 виконавче провадження з виконання вищевказаного виконавчого листа приєднано до зведеного виконавчого провадження № 2434/3.

У зв'язку з зупиненням вищевказаного виконаного провадження, вважаючи середній заробіток за час затримки виплати належних звільненому працівникові сум за весь період затримки таким, що входить в структуру заробітної плати і є складовою її частиною, та таким на який не поширюється мораторій на задоволення вимог кредиторів, ОСОБА_1 25.02.2013 р. начальнику відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_6 подана скарга на бездіяльність головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби головного управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_5

У зв'язку з неотриманням відповіді на вказану скаргу 05.11.2014 р. заявниця звернулася з цього приводу зі скаргою до управління державної виконавчої служби головного управління юстиції у Запорізькій області, яке листом від 05.12.2014 р. № К-1543/10.14/09-39, отриманим ОСОБА_1 10.12.2014 р., повідомлено, що її скаргу 25.02.2013 р. було розглянуто, за результатами чого 07.03.2013 р. було винесено постанову про відмову в її задоволенні.

Звернувшись до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби головного управління юстиції у Запорізькій області заявниця отримала копію постанови в.о. начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби головного управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_2 від 07.03.2013 р., якою було відмовлено у задоволенні скарги.

Вважаючи постанову в.о. начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби головного управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_2 від 07.03.2013 року про відмову у задоволенні скарги, безпідставною і незаконною, заявниця просить визнати пропущений строк для звернення зі скаргою таким, що пропущений з поважних причин та поновити цей строк, визнати зазначену постанову неправомірною та відмінити її, зобов'язати відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби головного управління юстиції у Запорізькій області виконати виконавчий лист Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 15.12.2009 р. по цивільній справі № 2-4118/2009 про стягнення з Запорізького державного підприємства «Кремнійполімер» на користь ОСОБА_1 4224,00 грн. середнього заробітку за час затримки виплати належних звільненому працівникові сум з 27.06.2009р. по 20.10.2009 року.

Заявниця та її представник в судове засідання не зявились, згідно клопотання, вх. № від 12.01.2015 року, просить розглянути скаргу на їх відсутність на підставі наявних у справі доказів.

Представник заінтересованої особи ОСОБА_5 в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечував з підстав, викладених в письмових запереченнях.

Згідно частини 3 ст. 387 ЦПК України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Вивчивши матеріали справи, судом встановлено підстави для відмови в задоволенні скарги на дії державного виконавця у звязку із наступним.

Судом встановлено, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області перебуває зведене виконавче провадження № 2434/3 по примусовому виконанню 1184 виконавчих документів щодо стягнення з ЗДП «Кремнійполімер» на користь держави, фізичних та юридичних осіб заборгованості на загальну суму 119 051 891,55 грн.

До складу вищевказаного виконавчого провадження входить виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-4118/2009, виданого 15.12.2009 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя, про стягнення з ЗДП «Кремнійполімер» на користь ОСОБА_1 4224,00 грн. середнього заробітку за час затримки виплати належних звільненому працівникові сум за період з 27.06.2009 року по 20.10.2009 року.

Виконавчий лист надійшов на виконання до Заводського ВДВС ЗМУЮ 11.01.2010 року.

12.01.2010 державним виконавцем в порядку ст.ст. 17, 19, 20, 25 Закону України «Про виконавче провадження» була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження №ВП 16714828, копії якої надіслані сторонам виконавчого провадження, за вих. № 150/12 від 12.01.2010 року.

Пунктом 2 зазначеної постанови боржнику було встановлено строк для добровільного виконання виконавчого документу до 17.01.2010 року.

Боржником в строк для добровільного виконання виконавчий документ не виконано.

Ухвалою про порушення провадження у справі про банкрутство від 05.03.2009 року по справі №12/58/09 Господарського суду Запорізької області порушено провадження у справі про банкрутство відносно боржника ОСОБА_7 ДІІ "Кремнійполімер" та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Згідно п.8 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає обов'язковому зупиненню у разі порушення господарським судом провадження у справі про банкрутство боржника, якщо відповідно до закону на вимоги стягувана поширюється дія мораторію, запровадженого господарським судом, крім випадків перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від реалізації майна боржника) та виконання рішень у немайнових спорах.

У зв'язку з чим, державним виконавцем Заводського ВДВС ЗМУЮ в порядку п. 8 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про зупинення виконавчого провадження № 16714828 від 15.06.2011 року.

В.о. начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_2 І порядку ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження» розглянуто скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця при примусовому виконанні виконавчого листа №2-4118/2009, виданого 15.12.2009 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя та винесено постанову від 07.03.2013 року, якою відмовлено у задоволенні скарги. Копія постанови від 07.03.2013 року супровідним листом від 11.03.2013 року направлена ОСОБА_1

Згідно ч.З ст. 19 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів забороняється стягнення на підставі виконавчих та інших документів, що містять майнові вимоги, у тому числі на предмет застави, за якими стягнення здійснюється в судовому або в позасудовому порядку відповідно до законодавства, крім випадків перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від продажу майна боржника), перебування майна на стадії продажу з моменту оприлюднення інформації про продаж, а також у разі звернення стягнення на заставлене майн 1 та виконання рішень у немайнових спорах.

Згідно ч.5 ст. 19 зазначеного нормативно-правового акту дія мораторію на задоволення вимог кредиторів не поширюється на вимоги поточних кредиторів; на виплату заробітної плати та нарахованих на ці суми страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування; відшкодування шкоди, заподіяної здоров'ю та життю громадян; на виплату авторське винагороди, аліментів, а також на вимоги за виконавчими документами немайнового характеру, що зобов'язують боржника вчинити певні дії чи утриматися від їх вчинення.

Згідно ст. 1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Стаття 2 цього ж Закону визначає структуру заробітної плати:

Основна заробітна плата це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов'язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців.

Додаткова заробітна плата- це - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

Інші заохочувальні та компенсаційні виплати. До них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Крім того, стаття 12 Закону України «Про оплату праці» встановлює інші норми і гарантії в оплаті праці: норми оплати праці (за роботу в надурочний час; у святкові, неробочі та вихідні дні; у нічний час; за час простою, який мав місце не з вини працівника; при виготовленні продукції, що виявилася браком не з вини працівника; працівників молодше вісімнадцяти років, при скороченій тривалості їх щоденної роботи тощо) і гарантії для працівників (оплата щорічних відпусток; за час виконання державних обов'язків; для тих, які направляються для підвищення кваліфікації, на обстеження в медичний заклад; для переведених за станом здоров'я на легшу нижчеоплачувану роботу; переведених тимчасово на іншу роботу у зв'язку з виробничою необхідністю; для вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до трьох років, переведених на легшу роботу; при різних формах виробничого навчання, перекваліфікації або навчання інших спеціальностей; для донорів тощо), а також гарантії та компенсації працівникам в разі переїзду на роботу до іншої місцевості, службових відряджень, роботи у польових умовах тощо встановлюються Кодексом законів про працю України та іншими актами законодавства України.

Норми і гарантії в оплаті праці, передбачені частиною першою цієї статті та Кодексом законів про працю України, є мінімальними державними гарантіями.

Отже, компенсація за затримання терміну виплати заробітної плати, середній заробіток за весь період затримки не входять до інших норм і гарантій в оплаті праці відповідно до ст. 12 Закону України «Про оплату праці».

Стаття 34 Закону України «Про оплати праці» визначає компенсацію працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати.

Згідно ст. 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частині доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати», компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; і стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Отже, можна зробити висновок, що компенсація має похідний характер від заробітної плати, тобто компенсація не є складовою частиною заробітної плати.

Відтак, компенсація за затримання терміну виплати заробітної плати, середній заробіток за весь період затримки не є складовою частиною заробітної плати, стягнена у порядку ст. 117 КЗпП України компенсація за своїм правовим змістом є цивільною відповідальністю за затримку розрахунку при звільненні.

Таким чином, вимоги ОСОБА_1 на підставі виконавчого листа № 2-4118/2009, виданого 15.12.2009 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя підпадають під дію мораторію, встановленого ухвалою господарського суду Запорізької області від 05.03.2009 року по справі № 12/58/09 - та на час дію мораторію задоволенню не підлягають.

Крім того, судом встановлено, що постанова про зупинення виконавчого провадження № 16714828 від 15.06.2011 року не скасована та в судовому порядку не оскаржена.

На підставі вищевикладеного, оскільки оскаржуване рішення прийняте відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця, права заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Керуючись ст.ст. 208-210, 293, 385-387 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на постанову в.о. начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_2 від 07.03.2013 року про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-4118/2009, виданого 15.12.2009 року Шевченківським районним судом м.Запоріжжя, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Запорізької області через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі в 5-денний строк з дня проголошення ухвали суду апеляційної скарги.

Особи, які не були присутні в судовому засіданні, можуть подати апеляційну скаргу на ухвалу суду протягом п'яти днів з дня отримання її копії.

Суддя Л.Г. Артемова