ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 636/1365/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(Заочне)

22 травня 2015 року

Чугуївський міський суд Харківської області у складі:

головуючого - судді - Панаід І.В.,

за участю секретаря судового засідання - Шикової К.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Чугуївський РВ ГУДМС України в Харківській області, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 в якості третьої особи зазначивши: Чугуївський РВ ГУДМС України в Харківській області, в якому просив суд визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначав, що відповідач за місцем реєстрації не проживає, будинком не цікавиться, участі в його поточних ремонтах не приймає, не сплачує комунальних платежів.

Позивач до зали судових засідань не з'явився, через канцелярію суду подав заяву, відповідно до якої заявлені ним позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити, та висловився про відсутність в нього заперечень, щодо винесення заочного рішення.

Відповідач до зали судових засідань не з'явилась, про місце та час судових засідань була повідомлена своєчасно та належним чином, заяв про відкладення судового засідання не подавала.

Представник третьої особи - Чугуївського РВ ГУ ДМС України в Харківській області до зали судових засідань не з'явився, подав до суду заяву, в якій просив провести судове засідання без його участі, та винести рішення згідно чинного законодавства України.

Суд відповідно до вимог ч. 4 ст. 169 ЦПК України вважає за можливе розглядати справу у відсутність сторін за наявними у справі доказами.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Дослідивши докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 є власником житлового будинку, який знаходится за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується договором дарування житлового будинку від 10.07.1997 р. серія НОМЕР_1 (а.с. 9).

У вищевказаному будинку зареєстровані та проживають: позивач ОСОБА_1, та його дружина ОСОБА_3, а також зареєстрована але не проживає відповідач ОСОБА_2, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Новопокровської селищної ради № 155 від 18.03.2015 р. та Актом від 16.03.2015 р. (а.с. 11,12).

Згідно акту відповідач з 2004 р. по теперішній час, не проживає в будинку АДРЕСА_1.

Згідно ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Статтею 9 ЖК України визначено, що ніхто не може бути обмежений у праві користуватися жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Статтями 10, 11, 60 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, згідно з яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень Статтею 212 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

З ч. 1 ст. 16 ЦК України вбачається, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Статтею 405 ЦК України передбачено, що член сім'ї власника втрачає право на користування житлом в будинку (квартирі), що належить громадянину на праві власності, у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю сторін. Отже, з огляду на відсутність доказів наявності між сторонами домовленості про збереження за відповідачем права користування житлом понад строк, встановлений ч.2 ст. 405 ЦК України, суд вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що відповідач понад встановлений ч. 2 ст. 405 строк не проживає у будинку АДРЕСА_1, що є підставою для визнання її такою що втратила право користування цим приміщенням.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 405 ЦК України, ст.ст. 3, 4, 8, 10, 11, 15, 60, 169, 209, 213 - 215, 223, 224-226 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Чугуївський РВ ГУДМС України в Харківській області, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 такою, що втратила право користування житловим будинком АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до судової палати цивільних справах апеляційного суду Харківської області через Чугуївський міський суд Харківської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, якщо рішення було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя