АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Доповідач Кравець В.А.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого Кравець В.А.,

суддів Пікуль А.А., Ратнікової В.М.,

за участю секретаря Попандопало Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника Товариства з обмеженою відповідальністю «РАДА» на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 08 липня 2015 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «РАДА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги,

В С Т А Н О В И Л А :

У травні 2015 року представник позивача ТОВ «Рада» звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просив стягнути з відповідача заборгованість за надані житлово-комунальні послуги в розмірі 2414,40 грн. - основного боргу, інфляційної складової - 662,77 грн., 3% річних -25,69 грн. та судового збору - 243,60 грн.

В мотивування вимог посилався на те, що відповідач користується в повному обсязі житлово-комунальними послугами, плату за які не вносить, у зв'язку з чим утворилась заборгованість.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 08 липня 2015 року - в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник позивача ТОВ «Рада» подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його та ухвалити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на те, що рішення ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки не відповідають обставинам справи та наявним в матеріалах справи доказам.

Вказує на те, що вимоги щодо завірення розрахунку позову підписом та печаткою підприємства не передбачено жодною нормою законодавства. Позовні вимоги позивача обґрунтовуються наявністю договору, Розпорядженням КМДА №2216 від 11.12.2012, яким затверджено тариф на утримання будинку та прибудинкової території.

Крім того, відповідачем не заперечується наявність заборгованості за укладеним договором. Доказів відсутності заборгованості відповідачем надано не було.

В судовому засіданні представник ТОВ «Рада» свою апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити з вищевказаних підстав.

Представник відповідача проти апеляційної скарги заперечувала, просила рішення суду у справі залишити без зміни.

Заслухавши доповідь судді Кравець В.А., обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав:

Відмовляючи у задоволенні позову, суд виходив з відсутності у відповідача заборгованості перед ТОВ «Рада» за період, зазначений у позовній заяві.

Проте, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Згідно з ч.3 ст.303 ЦПК України апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Як вбачається з матеріалів справи позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, при цьому до позовної заяви була додана копія ухвали про відмову у прийнятті заяви про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості в сумі 442,05 грн. - основного боргу, 73,01 грн. - інфляційної складової боргу, 5,58 грн. - 3% річних за період з 01.06. 2014 року по 30.11.2014 року.

Частиною 1 ст.310 ЦПК України передбачено, що рішення суду підлягає скасуванню в апеляційному порядку із закриттям провадження у справі або залишенням заяви без розгляду з підстав, визначених статтями 205 і 207 цього Кодексу.

Пунктом 8 ч.1 ст.207 ЦПК України передбачено, суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо провадження у справі відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, та не було сплачено судовий збір і позивач не усунув цих недоліків у встановлений судом строк.

Згідно з ч.6 ст.119 ЦПК України до позовної заяви, що подається у випадках, визначених частиною третьою статті 118 цього Кодексу, мають бути додані копії ухвали про відмову у прийнятті заяви про видачу судового наказу або ухвали про скасування судового наказу.

Частиною 3 ст.118 ЦПК України передбачено, що позовна заява щодо вимог, визначених у частині першій статті 96 цього Кодексу, може бути подана тільки в разі відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу або скасування його судом.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.96 ЦПК України судовий наказ може бути видано у разі, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Разом з тим, суд першої інстанції на вказані обставини уваги не звернув.

Так, з матеріалів справи убачається, що позивач просить стягнути заборгованість з ОСОБА_1 за період з 01.11.14 p. по 30.04.15 p. у розмірі 2414,40 грн. - основного боргу, інфляційної складової боргу - 662,77 грн., 3% річних у розмірі - 25,69 грн., тоді як із заявою про видачу судового наказу за цей період ТОВ «Рада» не зверталося.

Щодо боргу за листопад 2014 року у розмірі 442,05 грн., який увійшов до заяви про видачу судового наказу та до вимог позовної заяви, такі вимоги також не можуть бути розглянути судом, оскільки ця сума була вказана у заяві про видачу судового наказу як заборгованість за період з 01.06.2014 року по 30.11.2014 року.

Принагідно зазначити, що з розрахунків, наданих позивачем, не вбачається, чи є ця сума заборгованість за листопад 2014 року чи заборгованістю, яка розпочалася ще в червні 2014 року.

Крім того, на стадії апеляційного провадження суд не уточнює вимоги, а тому, на думку колегії суддів, є доцільним залишити всі вимоги без розгляду.

Таким чином, апеляційна інстанція вважає, що суд першої інстанції розглянув справу з порушенням норм процесуального права, прийшов до передчасного висновку щодо розгляду справи, а тому рішення Дарницького районного суду м. Києва від 08 липня 2015 року підлягає скасуванню, а позов залишенню без розгляду.

Керуючись ст.ст. 218, 303, 307, 310, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Рада» - задовольнити частково.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 08 липня 2015 року в справі скасувати.

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «РАДА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги до цього суду.

Головуючий Судді