АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц /796/ 6428 /2015 р. Головуючий у І інстанції Осаулов А.А.
Доповідач Котула Л.Г.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2015 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого - судді Котули Л.Г.

Суддів: Слюсар Т.А., Немировської О.В.

За участю секретаря Круглика В.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_10 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 05 березня 2015 року за заявою ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про скасування заходів забезпечення позову в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_7 про визначення порядку користування земельною ділянкою та за зустрічним позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_1, Управління земельних ресурсів Київської міської державної адміністрації, Київської міської ради, треті особи: Центр Державного земельного кадастру, Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права на об'єкти нерухомого майна про визнання недійсним державних актів про право власності на землю,-

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 05 березня 2015 року спільну заяву ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про скасування заходів забезпечення позову у цивільній справі № 2-184/2004 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_7 про визначення порядку користування земельною ділянкою та за зустрічним позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_1, Управління земельних ресурсів Київської міської державної адміністрації, Київської міської ради, треті особи: Центр Державного земельного кадастру, Київське БТІ про визнання недійсним Державних актів про право власності на землю задоволено.

Скасовано заходи забезпечення позову встановленні ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 22.01.2003 року, а саме: заборону проводити дії пов'язані із відчуженням земельної ділянки АДРЕСА_1.

У апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 ОСОБА_10 просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволенні заяви, оскільки судом порушені вимоги процесуального права.

ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_10 належним чином повідомлені про час та місце судового розгляду, у судове засідання не з'явилися і причину неявки суду не повідомили, а тому колегія суддів вважала можливим розглянути справу у їх відсутності.

Заслухавши доповідача, пояснення представника ОСОБА_11 ОСОБА_12 та заявника ОСОБА_5, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, як необґрунтованої, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 3 ст. 154 ЦПК України заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу.

Як роз'яснив Верховний Суд України у п. 10 постанови від 22.12.2006 року № 9 " Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

З матеріалів справи вбачається, що з метою забезпечення позову у разі його задоволення ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 22 січня 2003 року заборонено проводити дії, пов'язані з відчуженням земельної ділянки АДРЕСА_1 , оскільки предметом спору є зазначена земельна ділянка, щодо якої оспорювалося право власності на землю та визначення порядку користування цією землею (т.1 , а.с. 30).

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 26 серпня 2004 року, яке ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 03 березня 2005 року та ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 13 липня 2007 року залишено без змін, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_7 про визначення порядку користування земельною ділянкою відмовлено.

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_7 задоволено. Визнано недійсним державний акт на право приватної власності на 2/5 земельної ділянки площею 0,0922 га, яка розташована по АДРЕСА_1 , реєстраційний № 88-2-00661, виданий 5 лютого 2001 року ОСОБА_1 .

Визнано недійсним державний акт на право приватної власності на 3/5 земельної ділянки площею 0, 0922 га, яка розташована по АДРЕСА_1 , реєстраційний № 88-2-00662, виданий 5 лютого 2001 року ОСОБА_7

Зобов'язано управління земельних ресурсів Київської міської державної адміністрації та Київську міську Раду видати ОСОБА_7 державний акт на право приватної власності на земельну ділянку площею 700, 96 кв.м., яка розташована по АДРЕСА_1 .

Зобов'язано Управління земельних ресурсів Київської міської державної адміністрації та Київську міську Раду видати ОСОБА_1 акт на право приватної власності на земельну ділянку площею 221, 04 кв.м., яка розташована по АДРЕСА_1 . Зобов'язано Управління земельних ресурсів Київської міської державної адміністрації внести зміни до земельно-кадастрової документації відповідно до зазначеного рішення суду.

Вирішено питання судових витрат (т.1 а.с. 244-250 , 313-315,328-330; т.2 , а.с.18-25).

Положенням ч. 6 ст. 154 ЦПК України передбачено, якщо у задоволенні позову було відмовлено, провадження у справі закрито або заяву залишено без розгляду, вжиті заходи забезпечення позову застосовуються до набрання судовим рішенням законної сили. Проте суд може одночасно з ухваленням судового рішення або після цього постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову.

10 грудня 2014 року ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_5 правонаступники ОСОБА_7, подали до суду заяву про зняття заборони на дії, пов'язані з відчуженням земельної ділянки на АДРЕСА_1 ( т. 2, а.с. 28).

Задовольняючи заяву про скасування заходів забезпечення позову та зняття заборони на відчуження спірного нерухомого майна, суд обґрунтовано виходив з того, що необхідність у забезпеченні позову відпала , оскільки рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 22 січня 2003 року, яке набрало законної сили, відмовлено позивачу у задоволені первісного позову та задоволено зустрічні позовні вимоги ОСОБА_7.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 28 листопада 2007 року роз'яснено рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 26 серпня 2004 року.

Зі змісту ухвали вбачається , що суд задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_7 в частині зобов'язання управління земельних ресурсів Київської міської державної адміністрації та Київської міської Ради видати ОСОБА_7 Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку площею 700,96 кв.м., яка розташована на АДРЕСА_1, ОСОБА_1 Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку площею 221,04 кв.м., яка розташована на АДРЕСА_1 , при визначенні розміру земельних ділянок, виходив з висновку судової будівельно-технічної експертизи № 6340 від 10 березня 2004 року, в додатку №3 до якого міститься схема порядку користування земельною ділянкою АДРЕСА_1 між співвласниками, який склався на час проведення обстеження, матеріалів Київського міського регіонального центру земельного кадастру, де містяться плани земельних ділянок домоволодіння АДРЕСА_1 , актів визначення та погодження меж землекористування , які були погоджені попереднім власником 2/5 частин домоволодіння АДРЕСА_1 в 1993 році при підготовці до приватизації землі( т.1 а.с. 376-377).

Зазначене рішення виконано, про що свідчать постанови державного виконавця від 26 червня 2014 року про закінчення виконавчого провадження , у зв'язку з видачею державних актів на право власності на землю ( т. 1 а.с. 388-399).

Посилання в апеляційній скарзі на те, що рішення суду щодо відповідача не виконано, оскільки земельна ділянка, яка виділена відповідачу не визначена в натурі та не встановлені межі земельної ділянки є необгрунтованими, оскільки в матеріалах справи є дані про те , що рішення суду виконано і 01 лютого 2011 року заявникам видані Державні акти про право власності на землю.

Доводи апеляційної скарги про порушення судом вимог процесуального права безпідставні , оскільки колегія суддів не вбачає таких порушень вимог процесуального права , які слугували б підставою до скасування ухвали суду.

Беручи до уваги наведене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга є необґрунтованою , а тому не підлягає задоволенню, а відтак відсутні підстави до скасування ухвали суду.

Керуючись ст.ст.303,304,307,312,315 ЦПК України , колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_10 відхилити, а ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 05 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді: