У Х В А Л А

16.07.2015 Справа №607/6409/15-ц

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Дзюбич В.Л. розглянувши заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Оксі Банк», ОСОБА_2, третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Схід-Захід» про визнання недійсним договору про внесення змін до договору іпотеки від 13.11.2012 року, розірвання договору іпотеки від 18.02.2011 року та зобов»язання усунути перешкоди у користуванні нерухомим майном,-

ВСТАНОВИВ:

16.07.2015 р. позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на житловий будинок житловою площею 206.2 кв.м., загальною площею 513.5 кв.м. та земельну ділянку площею 0.15 га., які знаходяться за адресою: Тернопільська область Тернопільський район с.Байківці вул.С.Бандери, 7, а також заборонити будь-яким особам вчиняти будь-які дії щодо відчуження чи зміни власника, в тому числі щодо виселення зареєстрованих осіб з житлового будинку житловою площею 206.2 кв.м., загальною площею 513.5 кв.м. та земельну ділянку площею 0.15 га., які знаходяться за адресою: Тернопільська область Тернопільський район с.Байківці вул.С.Бандери, 7, у цивільній справі №607/6409/15-ц за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Оксі Банк», ОСОБА_2, третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Схід-Захід» про визнання недійсним договору про внесення змін до договору іпотеки від 13.11.2012 року, розірвання договору іпотеки від 18.02.2011 року та зобов»язання усунути перешкоди у користуванні нерухомим майном.

Заява позивача мотивована тим, що вона має право на частку в зазначеному майні, яке є спільною сумісною власністю подружжя, а саме її та ОСОБА_2, а невжиття заходів може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду по даній справі та необхідності вчинення додаткових заходів та витрат для відновлення порушених прав

Відповідно до ст.151 ЦПК України, суд за заявою особи, яка бере участь у справі може вжити заходів забезпечення позову, яке вирішується на будь-якій стадії розгляду справи, якщо їх невжиття може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно ч.3 ст.152 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами .

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного суду України №9 від 22.12.2006 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

За таких обставин, вивчивши матеріали заяви про вжиття заходів забезпечення позову та враховуючи, що забезпечення позову допускається як гарантія задоволення законних вимог позивача, суд приходить до переконання, що подана заява про забезпечення позову до задоволення не підлягає, оскільки майно на яке позивач просить накласти арешт, з 2011 року за її ж згодою передано в іпотеку, що вбачається із змісту договору іпотеки від 18.02.2011 року з метою забезпечення виконання зобов»язання за кредитним договором, укладеним її колишнім чоловіком - відповідачем ОСОБА_2 та з того часу не виключалася небезпека звернення стягнення на даний предмет іпотеки у разі неналежного виконання боржником кредитних зобов»зань, про що позивачу ОСОБА_1 було відомо ще з 2011 року.

Керуючись статтями 151- 153 ЦПК України, п.4 Постанови Пленуму Верховного суду України №9 від 22.12.2006 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на житловий будинок житловою площею 206.2 кв.м., загальною площею 513.5 кв.м. та земельну ділянку площею 0.15 га., які знаходяться за адресою: Тернопільська область Тернопільський район с.Байківці вул.С.Бандери, 7, а також заборони будь-яким особам вчиняти будь-які дії щодо відчуження чи зміни власника, в тому числі щодо виселення зареєстрованих осіб з житлового будинку житловою площею 206.2 кв.м., загальною площею 513.5 кв.м. та земельну ділянку площею 0.15 га., які знаходяться за адресою: Тернопільська область Тернопільський район с.Байківці вул.С.Бандери, 7 в цивільній справі №607/6409/15-ц за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Оксі Банк», ОСОБА_2, третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Схід-Захід» про визнання недійсним договору про внесення змін до договору іпотеки від 13.11.2012 року, розірвання договору іпотеки від 18.02.2011 року та зобов»язання усунути перешкоди у користуванні нерухомим майном,

Копію ухвали про відмову в забезпеченні позову надіслати ОСОБА_1.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Дзюбич В.Л.