РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2/263/349/2015

№263/13374/14ц

02 лютого 2015 року Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі: головуючої судді Ікорської Є.С., при секретарі Корзініній О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія», про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача різницю між страховою виплатою та визначеною висновком автотоварознавчого дослідження матеріальною шкодою в розмірі 10 946 грн. 22 коп., моральну шкоду в розмірі 5000 грн., посилаючись на те, що 19.07.2014 р. на прилеглій території ТЦ «Порт-Сіті» по Володарському шосе,1, в м. Маріуполі сталася ДТП за участю автомобіля «Форд Мондео», держномер НОМЕР_1, що належить йому на праві власності, та автомобіля «МАЗДА 626», держномер НОМЕР_2, під керуванням відповідача ОСОБА_2 Внаслідок даної ДТП був пошкоджений належний йому автомобіль і згідно з висновком ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» йому сплачено страхове відшкодування лише в розмірі 20 302 грн. 78коп., в той час як відповідно до замовленого ним експертного дослідження завдана шкода склала 30650грн. Тому просить стягнути з відповідача заподіяну йому даною ДТП та не відшкодовану страховою компанією шкоду в сумі 10 946 грн. 22 коп., з яких 600 грн. - це вартість експертного дослідження. Також вважає, що внаслідок ДТП йому було завдано моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях, яких він зазнав у зв'язку з пошкодженням його майна. Моральну шкоду оцінює в 5000 грн. та просив стягнути її з відповідача. Також просив стягнути судові витрати.

Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Також просили стягнути з відповідача витрати на правову допомогу в розмірі 2850 грн.

Представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, вважала, що матеріальна шкода підлягає стягненню зі страхової компанії, а франшиза в розмірі 500 грн. відшкодована позивачу в добровільному порядку, про що є квитанція про поштовий переказ. Стосовно моральної шкоди вважає достатньою суму в розмірі 500 грн., яку також було переказано позивачу в добровільному порядку.

Представник третьої особи ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» в судове засідання не з'явився, надіслав на адресу суду пояснення по справі.

Суд, заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши подані документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень ст.ст. 3,11 та 15 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Як встановлено в судовому засіданні, 19.07.2014 р. на прилеглій території ТЦ «Порт-Сіті» по Володарському шосе,1, в м.Маріуполі сталася ДТП за участю автомобіля «Форд Мондео», держномер НОМЕР_1, що належить ОСОБА_1 на праві власності, та автомобіля «МАЗДА 626», держномер НОМЕР_2, під керуванням відповідача ОСОБА_2, внаслідок якої був пошкоджений належний позивачеві автомобіль.

Вирішуючи питання про винність відповідача ОСОБА_2, суд враховує вимоги ст. 61 ЦПК України, згідно з якими обставини, встановлені набравшим чинності судовим рішенням по адміністративній справі, не доказуються при розгляді інших справ, в яких беруть участь ті ж особи, відносно яких встановлені ці обставини.

Згідно з постановою Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 11.08.2014 року ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. Постанова суду набрала законної сили (а.с.7).

Відповідно до полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/1276096 від 16.07.2014р. відповідальність водія автомобіля «МАЗДА 626», держномер НОМЕР_2, застрахована в ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія», ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну життю становить 100 000грн., за шкоду, заподіяну майну - 50 000грн. та встановлена франшиза в розмірі 500грн. (а.с.29).

Відповідно до висновку автотоварознавчого дослідження спеціаліста ФОП ОСОБА_4 від 21.11.2014 року (договір №21/11-1 від 21.11.2014 р.) вартість матеріальної шкоди, завданої власнику автомобіля «Форд Мондео», держномер НОМЕР_1, на момент проведення дослідження становить 30 650 грн. (а.с.17-24).

Згідно зі звітом № 2776/2211 ЗАЛ з оцінки транспортного засобу від 31.08.2014 р., виконаним ФОП «ОСОБА_5», вартість відновлювального ремонту вищевказаного автомобіля складає 125 462,65грн., та встановлено, що відновлювальний ремонт є недоцільним з економічної точки зору (а.с.10-12). З листа ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» від 19.11.2014р. за №344 вбачається, що страхова компанія на підставі звіту № 2776/2211 ЗАЛ ФОП «ОСОБА_5» встановила, що вартість відновлювального ремонту складає 122 548,79 грн., ринкова вартість ТЗ на момент ДТП - 57 328,46 грн., залишкова вартість складових пошкодженого ТЗ - 37 125,68 грн., по даній страховій події за вирахуванням франшизи в сумі 500 грн. була визначена до виплати сума страхового відшкодування в розмірі 20 302,78грн. (57 328,46 - 37 125,68) + 600 грн. (послуги евакуатора), яка була сплачена 08.10.2014 року (а.с.8).

Відповідно до п.22.1 ст.22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну майну третьої особи.

Згідно зі ст.29 вказаного Закону у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням фізичного зносу у порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до ст.ст. 30.1, 30.2 вказаного Закону транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності.

Визначаючи розмір страхового відшкодування, суд виходить з того, що цей розмір підлягає нарахуванню відповідно до висновку автотоварознавчого дослідження спеціаліста ФОП ОСОБА_4 від 21.11.2014 року (договір №21/11-1 від 21.11.2014р.), оскільки даний висновок є обґрунтованим, дослідження проведено експертом - автоварознавцем з більшим стажем експертної діяльності (має сертифікат оцінювача з 1999 р.) і розмір матеріальної шкоди правильно визначено відповідно до Методики товарознавчої експертизи і оцінки колісних транспортних засобів. Висновок експертного автотоварознавчого дослідження № 2776/2211 ЗАЛ ФОП «ОСОБА_5», на підставі якого страховою компанією було визначено розмір страхового відшкодування, суд до уваги не приймає, оскільки цей висновок проведено спеціалістом, який має менший досвід роботи в галузі проведення автотоварознавчих експертиз та його висновок викликає певні сумніви, оскільки має суперечності між завданими пошкодженнями та визначеними ремонтними роботами. В обґрунтування цього суд зазначає наступне.

Як вбачається з протоколу огляду місця ДТП та огляду ТЗ від 19.07.2014 року, складеного слідчим СВ ММУ ГУМВС України в Донецькій області за участю водіїв транспортних засобів та понятих, внаслідок ДТП, що відбулося 19.07.2014 року, в автомобілі позивача виявлені наступні пошкодження: розбито решітку радіатора, передній бампер, капот, лобове скло зліва, передні фари, деформовані передні крила (а.с.37-40). Такі ж пошкодження виявлені ФОП ОСОБА_4 при дослідженні ТЗ. Крім того, ним встановлено пошкодження радіатора охолодження, вентилятора, масляного радіатора, системи кондиціювання, порушення креплення двигуна, наявність слідів витікання масла з КПП, зміну геометрії рами, деформування лонжеронів, передньої нижньої та верхньої поперечини, передні ліві двері заклинено.

Аналогічні відомості щодо пошкоджень ТЗ відображені Акті технічного огляду колесного транспортоного засобу, проведений 22.07.2014 р.оцінщиком ОСОБА_6, які були надані страховою компанією на запит суду (а.с. 54).

При визначенні вартості відновлювального ремонту та розміру матеріальної шкоди спеціалістом-автотоварознавцем ФОП «ОСОБА_5» враховано заміну таких запчастин, зокрема, кришка багажника, вартістю 9607,37 грн., задні фари, загальною вартістю 6863,92 грн., задній бампер - 4823,21 грн., задні двері - 10222 грн., стекла задніх дверей - 3329,54 грн., ДВС - 29665,67 грн., КПП - 14965,60 грн., та відновлювально-ремонтні роботи щодо заміни цих запчастин, про що свідчить навність таких даних в калькуляції вартості ремонту, на підставі яких зроблено висновки спеціалістом про розмір матеріальної шкоди, проте об'єктивних даних щодо необхідності таких ремонтних робіт та заміни запчастин не надано, що також підтверджується вищезазначеним протоколом огляду місця ДТП та огляду ТЗ від 19.07.2014 року та висновком ФОП ОСОБА_4

Тому суд для визначення розміру завданої позивачу матеріальної шкоди приймає доказом висновок автотоварознавчого дослідження спеціаліста ФОП ОСОБА_4 від 21.11.2014 року (договір №21/11-1 від 21.11.2014р.), оскільки цей висновок складений у відповідності з вимогами Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 року №142/5/2092 (з наступними змінами та доповненнями), в ньому наведені повні та послідовні дані щодо характеристики транспортного засобу, виявлених у ньому пошкоджень внаслідок ДТП, висновки щодо вартості відновлювального ремонту та завданої позивачу матеріальної шкоди достатньо повно мотивовані.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона /страховик/ зобов'язується у разі настання певної події /страхового випадку/ виплатити другій стороні /страхувальникові/ або іншій стороні, визначеній у договорі, грошову суму /страхову виплату/, а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно зі ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Оскільки відповідно до ст. 9 Закону України «Про страхування» франшиза - це частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування, її відшкодування покладається на відповідача як на особу, відповідальну за заподіяння шкоди на користь позивача невідшкодовану ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» частину збитків в розмірі 500 грн.

Як вбачається з наданої суду квитанції, на адресу позивача був здійснений переказ суми франшизи в розмірі 500 грн., що свідчить про добровільне виконання відповідачем свого обов'язку перед позивачем (а.с. 76-77).

Вимога позивача про стягнення з відповідача на його користь різниці між страховою виплатою та визначеним експертним висновком розміром шкоди задоволенню не підлягає, оскільки на особу, яка застрахувала свою цивільну відповідальність за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і межа відповідальності страховика достатня для виплати страхового відшкодування, не може бути покладено обов'язок по відшкодуванню шкоди, за виключенням втрати товарного вигляду, однак дана вимога позивачем не заявлена, а також франшизи.

Відповідно до роз'яснень, що містяться в постанові Пленуму Вищого спеціалізовного суду України з розгляду цивільних і кримінальних справи «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» при пред'явленні позовних вимог про відшкодування такої шкоди в результаті дорожньо-транспортної пригоди безпосередньо до особи, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, суд має право виключно в порядку, передбаченому статтею 33 ЦПК, залучити до участі у справі страхову організацію (страховика), яка застрахувала цивільну відповідальність володільця транспортного засобу. Непред'явлення вимог до страховика за наявності підстав для стягнення завданої шкоди саме зі страховика є підставою для відмови в позові до завдавача шкоди у відповідному розмірі.

З цих же підстав не підлягає задоволенню вимога про стягнення з відповідача витрат на проведення експертного дослідження в розмірі 600 грн.

Відповідно до ст. 23 ч. 2 п. 3 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно з роз'ясненнями, даними у п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, порушення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вона є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди мають враховуватись вимоги розумності та справедливості.

Суд вважає, що у зв'язку з пошкодженням належного позивачу автомобіля йому спричинена моральна шкода. Враховуючи суть позовних вимог, тривалість моральних страждань позивача, обсяг пошкоджень автомобіля, суд вважає, що моральна шкода, яку зазнав позивач у зв'язку з пошкодженням його майна, має бути оцінена в розмірі 500 грн.

Відповідачем на адресу позивача був здійснений переказ суми моральної шкоди в розмірі 500 грн. (а.с.78-79). З урахуванням викладеного, суд перш за все бере до уваги той факт, що відповідач добровільно відшкодував позивачу моральну шкоду в розмірі 500 гривень, такий розмір суд вважає адекватним змісту законодавчих норм, судовій практиці і обставинам даної справи, вважаючи таку суму достатньою, розумною і справедливою сатисфакцією.

Таким чином, стягувати з відповідача більшу суму підстав не вбачається.

У відповідності зі ст. 84, 88 ЦПК України у звязку із відмовою у позові понесені позивачем судові витрати у вигляді сплати судового збору та витрат на правову допомогу не підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 88, 179, 209, 212 213, 215 ЦПК України, ст.ст. 979, 1166, 1167, 1187, 1188 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія», про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Донецької області через Жовтневий районний суд міста Маріуполя шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя