Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Є.У. № 320/2898/15-ц Головуючий у 1-й інстанції: Міщенко Т.М.
Провадження № 22-ц/778/4570/15 Суддя-доповідач: Трофимова Д.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Осоцького І.І.

Суддів: Трофимової Д.А.

Дзярука М.П.

При секретарі: Семенчук О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 03 червня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду з вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначала, що з 02.07.2011 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Сторони мають малолітню доньку - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Шлюбні відносини між сторонами припинені з 30 жовтня 2011 року, спільне господарство вони не ведуть. Як зазначає позивач, збереження сім'ї та подальше спільне проживання з відповідачем є неможливим. Дитина проживає разом з позивачем, знаходиться на її утриманні. Відповідач у добровільному порядку відмовляється надавати матеріальну допомогу на утримання доньки.

Посилаючись на зазначені обставини, позивач просила суд:

- розірвати шлюб між нею та з відповідачем, зареєстрований Фрунзенським відділом державної РАЦС Харківського МУЮ, актовий запис № 190;

- стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої доньки - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до суду та до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 03 червня 2015 року позов задоволено.

Шлюб між ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований 02.07.2011 року Фрунзенським відділом державної РАЦС Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 190, - розірвано.

Прізвища сторін після реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС залишено без змін.

Стягнуто з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, працюючого співробітником ОСУ Харківського міського управління ГУМВС України в Харківський області (м. Харків, вул. Івана Камишева, 35), на користь ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, аліменти на утримання малолітньої дитини - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01.04.2015р. і до повноліття дитини.

Рішення в частині стягнення аліментів допущено до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Не погоджуючись із рішенням суду в частині визначення розміру стягнутих аліментів, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду змінити, стягнути з нього аліменти на утримання малолітньої дитини - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходів) щомісяця.

Сторони до апеляційного суду не з'явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про що у справі є докази (рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення). Позивач у надісланому апеляційному суду письмовому клопотанні просить розглядати справу апеляційним судом без її участі. Зважаючи на вимоги ч. 2 ст. 305 ЦПК України, така неявка сторін не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Справа розглянута у відсутність осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Відповідно ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Згідно ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Таким чином, судова колегія перевіряє зазначене рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7, 8 ст. 7 СК України в усіх діях щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Суд дав правильну юридичну оцінку встановленим обставинам і правові висновки про обов'язок батька, який проживає окремо від дитини, брати участь в її утриманні відповідають вимогам ст.ст. 180, 181 СК України.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, шлюб між сторонами було зареєстровано 02.07.2011 року Фрунзенським відділом державної РАЦС Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 190 (а.с. 6).

Сторони є батьками малолітньої дитини - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 7).

Позивач проживає разом з малолітньою донькою - ОСОБА_5, 2011 року народження, за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 8).

Малолітня донька сторін з 17.05.2013 року перебуває під наглядом лікаря-педіатра як часто та довготривало хворіюча дитина, яка перенесла гострий обструктивний бронхіт, потребує консультації пульмонолога (а.с. 53).

Також, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, потребує домашнього догляду, що вбачається з довідки № 100 від 20.08.2014 року КУ «Мелітопольська міська дитяча лікарня» про потребу дитини (дитини-інваліда) у домашньому догляді (а.с. 54).

Відповідач у добровільному порядку надавав матеріальну допомогу на утримання дитини, починаючи з березня 2012 року по грудень 2014 рік (а.с. 27 - 32).

ОСОБА_3 працює на посаді співробітника ОСУ ХМУ ГУМВС України в Харківській області, отримує грошове забезпечення, аліменти з нього не стягуються.

Крім того, відповідач є батьком повнолітньої ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_7, яка є студенткою 1 курсу денного відділення факультету іноземних мов Харківського національного університету (а.с. 33, 35).

ОСОБА_3 з 09.09.2014р. по 22.09.2014р. перебував на стаціонарному лікуванні в Обласній клінічній травматологічній лікарні м. Харкова, діагноз - остеохондроз поперекового відділу хребта, спондилоартроз, грижа диска L5-S1, компресія S1 корінців справа, помірний парез правої стопи, стійкий больовий і міотонічний синдром (а.с. 42).

За положеннями ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Оскільки відповідач працює, має постійний дохід, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про стягнення аліментів у частці від заробітку (доходу) відповідача - в розмірі 1/4 частини.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що відповідач у добровільному порядку надає кошти на утримання повнолітньої доньки, на оплату її навчання, не спростовують висновків суду в частині визначення розміру стягнення аліментів на утримання малолітньої доньки та не дають підстав для зменшення визначеного судом першої інстанції розміру стягнення.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивач не надала суду докази того, що вона сама несе витрати на утримання доньки, не впливають на правильність висновків суду по суті спору, як і доводи про те, що 1/4 частина заробітку відповідача становить 1 050 грн., що є більшим ніж прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років. Наведені посилання не спростовують висновків суду про можливість відповідача сплачувати аліменти у визначеному розмірі - 1/4 частина з усіх видів заробітку (доходів) щомісяця.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду також не спростовують, оскільки є повторенням обставин, якими відповідач обґрунтовував свої заперечення проти позову в частині вимог про стягнення аліментів, всебічна оцінка яким була дана судом першої інстанції, і зводяться лише до особистої незгоди з висновками суду щодо їх оцінки.

Решта доказів та обставин, на які посилається ОСОБА_3 в апеляційній скарзі, були предметом дослідження суду першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Отже, колегія суддів дійшла висновку, що, задовольняючи позов, суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, у результаті чого ухвалив законне і обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування немає.

В частині задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу рішення суду першої інстанції не оскаржене, а тому, у відповідності до ч. 1 ст. 303 ЦПК України та роз'яснень п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 24 жовтня 2008 року "Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку" апеляційним судом не переглядалось.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313 - 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 03 червня 2015 року по цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: