АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2015 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Литвинюк І. М.

суддів: Владичана А.І., Височанської Н.К.

секретаря: Лук'янишина М.В.

за участю: представника позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи - приватне підприємство «Регіон Центр», комунальне підприємство «Чернівціводоканал» про усунення перешкод у здійсненні та користуванні власністю, за апеляційною скаргою ОСОБА_3, ОСОБА_4 на додаткове рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 13 жовтня 2014 року, -

ВСТАНОВИЛА :

ОСОБА_2 в травні 2014 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про усунення перешкод у здійсненні та користуванні власністю.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 29 вересня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Чернівецької області від 19 листопада 2014 року, позов ОСОБА_2 задоволено частково.

09 жовтня 2014 року представник позивача ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, посилаючись на те, що судом не вирішено питання про стягнення з відповідачів на користь позивача понесених та документально підтверджених судових витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги адвоката в сумі 2 436 грн.

Додатковим рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 13 жовтня 2014 року заяву представника позивача задоволено.

Доповнено рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 29

________

22-ц/794/110/15 р. Головуючий у 1-й інстанції: Літвінова О.Г.

Категорія: 5 Доповідач Литвинюк І.М.

вересня 2014 року по цивільній справі №727/4039/14-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 та стягнуто з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 понесені ним та документально підтверджені судові витрати на правову допомогу в сумі 2 436 грн..

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, ОСОБА_4 просять скасувати додаткове рішення та закрити справу в цій частині, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Посилаються на те, що під час ухвалення додаткового рішення суд першої інстанції не повідомляв їх про розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення, а додаткове рішення було направлено лише 12 грудня 2014 року. З огляду на час, витрачений на розгляд справи, який не перевищив три години, та становить при мінімальному заробітку на даний час не більше ніж 500 грн..

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді, пояснення представника позивача, перевіривши законність та обґрунтованість додаткового рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Згідно ст. 79 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом справи, відносяться, зокрема, витрати на правову допомогу.

За вимогами ч.ч.1, 2 ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця у галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги; граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

З матеріалів справи вбачається, що при зверненні до суду з позовом ОСОБА_2 08 квітня 2014 року уклав з адвокатом ОСОБА_1 договір про надання правової допомоги (а.с.31).

ОСОБА_1 є адвокатом, що підтверджується свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльність (а.с.37).

Згідно з п. 1.1 Договору, Адвокат зобов»язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги Клієнту, вести всі судові справи в усіх судових установах і з усіма правами, наданими законом позивачу, відповідачу, третій особі без виключень.

Відповідно ч.ч. 1, 2 ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Відповідно до додатку № 1 до Договору про надання правової допомоги від 08 квітня 2014 року, за послуги, передбачені п.п.1.1 вищезазначеного договору, за підготовку позовної заяви із позовними вимогами про усунення перешкод у здійсненні та користуванню власністю ОСОБА_2 сплачує ОСОБА_1 гонорар у розмірі 2 436 грн. (а.с. 32).

Статтею 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» від 20 грудня 2011 року розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40% встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Як роз'яснено у п.п. 47, 48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року N 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» особа, яка надає правову допомогу, має бути адвокатом або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору. Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено вищевказаним Законом, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів).

Так, граничний розмір витрат на правову допомогу не може перевищувати 40 % розміру мінімальної заробітної плати за годину роботи фахівця у галузі права, тобто 487 грн. 20 коп. за одну годину роботи.

Згідно наявного в матеріалах справи розрахунку № 1 суми гонорару за надану правову допомогу ОСОБА_1 надано правову допомогу наступного характеру: вивчення та правовий аналіз матеріалів справи, надання правової інформації, консультацій та роз»яснень з правових питань стосовно спірних правовідносин; підготовка позовної заяви. За надання правової допомоги адвокатом було витрачено 5 годин роботи (а.с. 33).

Отже, граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу, встановлений ч. 2 ст. 84 ЦПК України, та ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» складає 2 436,6 грн. (487,2 х 5).

Як вбачається з Акту виконаних робіт № 1 до Договору від 13 травня 2014 року, адвокат ОСОБА_1 повністю надав, а ОСОБА_2 прийняв послуги у вигляді правової допомоги, передбачені Додатком № 1 до Договору про надання правової допомоги, сплативши адвокату грошові кошти за надання правової допомоги у розмірі 2 436 грн., що підтверджується квитанцією № 011/2014 від 13 травня 2014 року (а.с. 34).

З резолютивної частини рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці від 29 вересня 2014 року видно, що судом зобов»язано відповідачів усунути перешкоди в користуванні власністю, а також вирішено питання про стягнення з них на користь позивача витрат по сплаті судового збору у сплаченому позивачем та документально підтвердженому розмірі в сумі 243,60 грн.. Питання про стягнення витрат на правову допомогу судом не вирішено.

Колегія суддів вважає, що розрахунок суми гонорару, наданий адвокатом ОСОБА_1, відповідає складності справи та виконаний згідно до вимог ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», враховує витрачений адвокатом час, відповідає вимогам Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» та присуджений пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Також помилковими є твердження апелянтів про те, що витрати на правову допомогу не є судовими витратами, оскільки це суперечить вимогам п. 2 ч. 3 ст. 79 ЦПК України, відповідно до якої витрати на правову допомогу належать до витрат, пов»язаних з розглядом судової справи.

Інші доводи апеляційної скарги правильності висновків суду не спростовують.

З урахуванням наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що додаткове рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляції не дають підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України, судова колегія

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, ОСОБА_4 відхилити.

Додаткове рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 13 жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: