Справа № 473/2295/15-ц
РІШЕННЯ
іменем України
"25" вересня 2015 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючої - судді Висоцької Г.А.
при секретарі - Радєвій Н.В.
за участю представника позивача ОСОБА_1
розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вознесенська із застосуванням звукозаписувальної техніки цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Вознесенської міської ради Миколаївської області про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування,
ВСТАНОВИВ:
18.06.2015 року позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Вознесенської міської ради Миколаївської області про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування.
Свої вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_3 , після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої увійшла належна йому 1/3 частка в квартирі АДРЕСА_1 .
Спадщину після смерті батька вона прийняла відповідно до положень ст. 549 ЦК УРСР 1963 року шляхом управління та володіння спадковим майном.
ІНФОРМАЦІЯ_2 померла її мати ОСОБА_4 .. Вона є єдиною спадкоємицею після смерті матері.
При зверненні до нотаріуса з метою оформлення спадкових прав, їй було відмовлено у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документу на квартиру, оскільки останній був знищений під час пожежі, яка сталася 02.05.2011 року відповідно до акту про пожежу.
Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, про час та місце повідомлена належним чином, причини неявки невідомі.
Представник позивача адвокат Берікул Л.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини справи, просила суд позов задовольнити.
Представник відповідача - Вознесенської міської ради Миколаївської області в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, надав на адресу суду заяву про розгляд справи за відсутності представника, вирішення позовних вимог залишив на розсуд суду.

Дослідивши та оцінивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, суд прийшов до наступного.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 є донькою ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , що підтверджується повторним свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 20.07.2011 року ( а.с. 5 ), свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 від 17.02.2006 року ( а.с. 6 ).
Згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого органом приватизації військової частини НОМЕР_3 , 13.05.1994 року, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на праві приватної спільної сумісної власності належить квартира АДРЕСА_1 ( а.с. 14 ).
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , що підтверджується повторним свідоцтвом про смерть, виданим 20.07.2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Вознесенському району Вознесенського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області серії НОМЕР_4 (а.с.9).
Згідно п.п. 4, 5 прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, відносини спадкування між сторонами регулюються положеннями Цивільного кодексу України (1963 року), чинного на час відкриття та прийняття спадщини.
Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 524 ЦК України (1963 року) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.
Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.
За загальним правилом, до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини та які не припинилися з його смертю.
З положень ст. 548 ЦК України (1963 року) вбачається, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.
Згідно ст. 549 ЦК України (1963 року) спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шести місяців з дня її відкриття він подав відповідну заяву про прийняття спадщини або вчинив дії, що свідчать про вступ у володіння або управління спадковим майном.

Позивач є єдиною спадкоємицею після смерті батька за законом, яка прийняла спадщину після смерті батька відповідно до ст. 549 ЦК України (1963 року), шляхом управління та володіння майном ( що підтверджується довідкою військової частини НОМЕР_5 № 831 від 24.07.2015 року ), оскільки шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 розірвано 23.10.2001 року, що підтверджується витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян про розірвання шлюбу № 4 від 13.05.2015 року ( а.с. 12 ) та витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 8 від 13.05.2015 року ( а.с. 13 ). Інших спадкоємців немає.
ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 06.05.2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Вознесенському району Вознесенського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області серії НОМЕР_6 (а.с.10).
При зверненні до Другої Вознесенської державної нотаріальної контори Миколаївської області з метою оформлення спадкових прав після смерті ОСОБА_4 , позивачу було відмовлено з підстави відсутності оригіналів правовстановлюючого документу на квартиру (а.с.21).

Оригінал свідоцтва про право власності на житло, виданий органом приватизації військової частини НОМЕР_3 , 13.05.1994 року разом з іншими документами був знищений під час пожежі, яка сталася 02.05.2011 року відповідно до акту про пожежу від 02.05.2011 року, складеного працівниками Вознесенського РВ УМВС та довідкою Вознесенського райвідділу управління МНС України в Миколаївській області( а.с. 20 ).
Відповідно до положень ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Крім того, як вбачається з довідки № 830, виданої Військовою частиною НОМЕР_5 від 24.07.2015 року, 15.03.1995 року військова частина НОМЕР_3 розформована, у зв`язку з чим видати дублікат вищевказаного свідоцтва не має можливості.
Згідно положень Цивільного кодексу України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч. 1 ст. 1220 ЦК України).
До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).
Спадкування здійснюється за заповітом, а в разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини - за законом.
Відповідно до ст.ст. 1268-1270 ЦК України для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець прийняв її в шестимісячний строк в порядку, передбаченому законом, в тому числі шляхом подання відповідної заяви до нотаріальної контори.
Матеріали справи вказують на те, що позивач ОСОБА_2 у встановленому порядку прийняла спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_4 .
Інших спадкоємців, які прийняли спадщину або мають право на її обов`язкову частку, судом не виявлено.
Разом з тим, факт належності ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на праві приватної спільної сумісної власності спірного майна повністю підтверджується технічним паспортом на вказану квартиру, виготовленим 02.09.2011 року ( а.с. 15-17 ), оглянутою в судовому засіданні інвентарною справою на квартиру.
Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі смерті співвласника приватизованого будинку ( квартири ) частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними ( ч. 2 ст. 370 ЦК України, ч. 2 ст. 372 ЦК України ). Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду. Для оформлення права на спадщину закон не вимагає рішення суду про визначення частки спадкодавця.
Згідно ст. 49 Закону України «Про нотаріат» нотаріуси не приймають для вчинення нотаріальних дій, в тому числі для видачі свідоцтва про право на спадщину, документи, якщо вони не відповідають вимогам закону.
Відповідно до ч.2 ст. 124 Конституції України юрисдикція суду поширюється на всі правовідносини, які виникають у державі. Ст. 55 Конституції України гарантує судовий захист прав і свобод людини і громадянина. Тобто, будь-які цивільні права та інтереси, які охороняються законом, можуть заслуговувати на судовий захист.
Таким чином, враховуючи вказані обставини, суд прийшов до висновку, що обраний позивачем спосіб захисту відповідає вимогам діючого законодавства, може бути застосований судом до даних правовідносин, тому відповідно до ст. 16 ЦК України цивільне право позивача підлягає захисту шляхом визнання за нею права власності на квартиру.
У відповідності до ст. 88 ЦПК України, судовий збір сплачено позивачем при подачі позову до суду.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212 - 215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:
Позовну заяву ОСОБА_2 до Вознесенської міської ради Миколаївської області про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування - задовольнити.
Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на квартиру АДРЕСА_1 .
Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області шляхом подачі скарги про апеляційне оскарження протягом 10 днів після його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Висоцька Г.А.