УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 642/4131/15-ц

Провадження № 2/642/1133/15

25 травня 2015 року суддя Ленінського районного суду міста Харкова Грінчук О.П. розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ПАТ СК «Арсенал страхування», треті особи: ОСОБА_2, СТзДВ «Гарантія», про захист прав споживачів та стягнення частини страхового відшкодування,

встановив:

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про захист прав споживачів.

Вивчивши матеріали справи, суддя приходить до наступного висновку.

Згідно з п. 22 ст. 1 Закону № 1023-XII споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних із підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника. Відповідно до пунктів 3, 18 ч. 1 ст. 1 Закону № 1023-XII виконавець - це суб'єкт господарювання, який виконує роботи або надає послуги; продавець - суб'єкт господарювання, який згідно з договором реалізує споживачеві товари або пропонує їх до реалізації.

Позивачі з позовами про захист прав споживачів звільняються від сплати судового збору, відповідно до положень п.7 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір». Також такі позови можуть подаватись за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

В Аналізі судової практики з розгляду цивільних справ, що виникають із договорів страхування, проведеному Верховним Судом України у 2011 р., зроблено висновок про те, що Закон України «Про захист прав споживачів» № 1023-XII не поширюється на правовідносини, які випливають із Закону від 1 липня 2004 р. № 1961-IV "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", та на правовідносини з добровільного майнового страхування відповідно до Закону України від 7 березня 1996 р. № 85/96-ВР "Про страхування".

Як вбачається із позовної заяви, позивач посилаючись на Закон України «Про захист прав споживачів» фактично просить стягнути частину страхового відшкодування. Тобто в даному випадку не вбачається порушення Закон України «Про захист прав споживачів», а застосуванню підлягає спеціальне законодавство в системі цивільних відносин. В позовній заяві, відповідно до п. 6 Постанови Пленуму ВСУ N 5 від 12.04.96 «Про практику розгляду судами справ про захист прав споживачів» та ст.21 Закону України «Про захист прав споживачів», не вказано яке право споживача порушено; коли і в чому це виявилося, способи захисту, які належить вжити суду. Тобто, позовні вимоги не містять фактичних посилань на Закон України «Про захист прав споживачів», а пред'являються до відповідача з метою стягнення коштів, тому відповідно до ст. 109 ЦПК України повинні розглядатися за місцезнаходженням відповідача.

Оскільки позивачем неправильно визначена категорія справи, а відповідно до цього до спірних правовідносин некоректно застосоване процесуальне законодавство, а тому виходячи з правил підсутності цивільних справ і відповідно до ст.109 ЦПК України позови до юридичних осіб пред'являються в суд за їхнім місцезнаходженням. Відповідно до ст.110 ЦПК України позови про відшкодування шкоди, завданої майну фізичних або юридичних осіб, можуть пред'являтися також за місцем завдання шкоди.

У позовній заяві зазначена адреса відповідача : м.Київ, вул.Борщагівська, 154, а тому дана позовна заява територіально не підсудна Ленінському районному суду м.Харкова.

Частина 3 ст. 122 ЦПК України, передбачає, якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд повертає позовну заяву на підставі п. 4 ч. 3 статті 121 ЦПК України.

В звязку з вищевикладеним, вважаю за необхідне повернути позовну заяву позивачеві у звязку з її непідсудністю.

Керуючись ст. 121 ЦПК України, суддя, -

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ПАТ СК «Арсенал страхування», треті особи: ОСОБА_2, СТзДВ «Гарантія», про захист прав споживачів, - - повернути позивачеві за непідсудністю.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку, через суд першої інстанції, протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: