АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа №22ц/796/6429/15 Головуючий у 1 інстанції -Мальцев Д.О.
Доповідач - Панченко М.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2015 року м.Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м.Києва у складі:

головуючого - Панченка М.М.

суддів - Вербової І.М., Кирилюк Г.М.

при секретарі - Мікітчак А.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Києві справу за апеляційними скаргами Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 5 березня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про стягнення банківського вкладу,-

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2014 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (далі - ПАТ «Ощадбанк») і, з урахуванням уточнень до позову, просив винести рішення, яким стягнути з відповідача на свою користь банківський вклад за договором від 20.11.2013 №19223426 у валюті вкладу, готівкою у сумі 161.824,23 дол.США; відсотки за користування коштами з дня витребування вкладу до дня ухвалення судового рішення у сумі 2.624,66 дол.США; пеню у розмірі 3% річних, на підставі ч.5 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів» з дня витребування вкладу до дня ухвалення судового рішення, у сумі 359.249,79 дол.США; пеню у розмірі 3% річних, в порядку ст.625 ЦК України, за прострочку виконання грошового зобов»язання з дня пред»явлення вимоги про повернення вкладу до дня винесення рішення, у сумі 984,25 дол.США /а.с.1-7,47-48/.

Зазначав, що 20.11.2013 року між сторонами укладено договір строкового банківського вкладу «Депозитний» за №19223426 на суму 150.000 дол.США під 8% річних терміном на 36 місяців.

Звернувшись 8.09.2014 року до Банку з заявою про дострокове повернення банківського вкладу та відсотків, можливість чого була передбачена п.п.2.7. та 3.1. депозитного договору, відповідач відмовився виконувати вимогу позивача, у зв»язку з чим, останній звернувся до суду з цим позовом.

Рішенням Шевченківського районного суду м.Києва від 5.02.2015 року позов задоволено частково /а.с.56-60/.

Судовим рішенням стягнуто з ПАТ «Ощадбанк» на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором банківського вкладу у розмірі 150.000 дол.США, що в еквіваленті за курсом НБУ на день ухвалення рішення становить 2.698.500 грн.; відсотки на суму вкладу у сумі 14.448,89 дол.США, що в еквіваленті за курсом НБУ на день ухвалення рішення становить 259.881 грн.51 коп. та 3% річних у сумі 984,25 дол.США, що в еквіваленті за курсом НБУ на день ухвалення рішення становить 17.706 грн.65 коп., а в решті позову відмовлено.

З відповідача в дохід держави стягнуто судовий збір у сумі 3.654 грн.

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Києва від 5.03.2015 року виправлена описка в резолютивній частині рішення щодо неправильного написання стягнутих відсотків - 14.445,89 дол.США на правильну суму - 14.448,89 дол.США /а.с.96-97/.

В поданій апеляційній скарзі ПАТ «Ощадбанк», посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 5.02.2015 року та ухвалити нове рішення про відмову у позові у повному обсязі /а.с.86-91/.

Скаржник послався на те, що судом не взято до уваги посилання Банку на п/п 7 п.1 постанови Правління НБУ №540 від 29.08.2014 року «Про введення додаткових механізмів для стабілізації грошово-кредитного та валютних ринків України», згідно якого уповноважені банки мають право достроково повертати вклади, залучені в іноземній валюті за всіма типами договорів, та достроково погашати ощадні (депозитні) сертифікати, номіновані в іноземній валюті, у національній валюті за курсом купівлі іноземної валюти уповноваженого банку на день проведення операції.

Також скаржник зазначив, що відповідно до п.9 указаної постанови НБУ уповноважені банки зобов»язані обмежити видачу (отримання) готівкових коштів в іноземній валюті з поточних та депозитних рахунків клієнтів через каси та банкомати в межах 15.000 грн. на добу на одного клієнта в еквіваленті за офіційним курсом НБУ.

Крім того, ПАТ»Ощадбанк» в апеляційній скарзі зазначив, що позивач, як вкладник, відмовився отримувати вкладну суму у порядку, визначеному Національним банком України, вважав, що депозитні відносини не припинені, а відсотки нараховуються у відповідності з договірними умовами.

В апеляційній скарзі ПАТ»Ощадбанк» також посилається на те, що ст.625 ЦК України до спірних відносини не застосовується, а тому, на думку цього скаржника, суд безпідставно стягнув з нього на користь позивача пеню у сумі 984,25 дол.США,

Рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 5.02.2015 року також оскаржене в апеляційному порядку позивачем ОСОБА_1, який просив скасувати рішення у відмовленій частині позовних вимог та задовольнити позов у повному обсязі /а.с.71-74/.

Заслухавши доповідь по справі, пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги належить відхилити, а рішення залишити без змін з таких підстав.

В силу ст.526 ЦК України зобов»язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог цього Кодексу, - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як слідує з матеріалів справи, 20.11.2013 за №19223426 між сторонами ОСОБА_1 та ПАТ «Ощадбанк» укладено депозитний договір, на підставі якого ОСОБА_1, як вкладник, вніс на депозитний рахунок відкритий у ПАТ»Ощадбанк» кошти готівкою у сумі 150.000 дол.США (зі щомісячною капіталізацією відсотків - згідно додаткової угоди №1) терміном на 36 місяців під 8% річних /а.с.8-11/.

Зазначена обставина підтверджується матеріалами справи та не заперечується сторонами.

Відповідно до умов, передбачених пунктами 2.7. та 3.1. депозитного договору Банк зобов»язувався згідно заяви Вкладника повернути вклад або його частину до закінчення строку дії договору, а згідно до п.3.4.2. цього договору, таку заяву Вкладником може бути подано не пізніше двох робочих днів до дня вилучення вкладу При цьому, у разі фактичного зберігання коштів вкладу більше одного року, проценти на вклад нараховуються за ставкою, передбаченою п.1.2. Договору (8% річних) за кожний повний рік зберігання коштів вкладу, а за рештою строку - за ставкою Банку по вкладах на вимогу.

Пунктами 3.1. та 3.3. депозитного договору сторонами обумовлено, що Банк за заявою Вкладника зобов»язаний повернути вклад разом із нарахованими за ним процентами, належним чином, у валюті вкладу, готівкою через касу Банку.

Таким чином, між сторонами виникли договірні правовідносини банківського вкладу, визначені ст.1058 ЦК України, згідно якої, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов»язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов»язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або у іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.

Встановлено, що 8.09.2014 року вкладник ОСОБА_1 звернувся до Банку з письмовою заявою і просив, на підставі договірних умов, достроково повернути йому банківський вклад з відсотками /а.с.12/.

Відмовляючи у видачі вкладених коштів, відповідач ПАТ»Ощадбанк» послався на постанову Правління НБУ за №540 від 29.08.2014 року «Про введення додаткових механізмів для стабілізації грошово-кредитного та валютних ринків України», згідно якої уповноважені банки мають право достроково повертати вклади, залучені в іноземній валюті за всіма типами договорів, та достроково погашати ощадні (депозитні) сертифікати, номіновані в іноземній валюті, у національній валюті за курсом купівлі іноземної валюти уповноваженого банку на день проведення операції.

В подальшому Банк роз»яснив Вкладнику, що відповідно до п.9 указаної постанови НБУ уповноважені банки зобов»язані обмежити видачу (отримання) готівкових коштів в іноземній валюті з поточних та депозитних рахунків клієнтів через каси та банкомати в межах 15.000 грн. на добу на одного клієнта в еквіваленті за офіційним курсом НБУ.

Вважаючи, що Банк не виконує договірні зобов»язання позивач ОСОБА_1 звернувся з цим позовом до суду і з урахуванням уточнень до свого розрахунку просив стягнути на свою користь кошти у валюті вкладу, готівкою у сумі 161.824,23 дол.США; відсотки за користування коштами з дня витребування вкладу до дня ухвалення судового рішення у сумі 2.624,66 дол.США; пеню у розмірі 3% річних, на підставі ч.5 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів» з дня витребування вкладу до дня ухвалення судового рішення, у сумі 359.249,79 дол.США; пеню у розмірі 3% річних, в порядку ст.625 ЦК України, за прострочку виконання грошового зобов»язання з дня пред»явлення вимоги про повернення вкладу до дня винесення рішення, у сумі 984,25 дол.США /а.с.47-48/.

Частково задовольняючи позов, та, стягуючи з відповідача на користь позивача суму вкладу за депозитним договором у сумі 150.000 дол.США, відсотки у сумі 14.448,89 дол.США, а також 3% пені за прострочку виплати заборгованих сум, відповідно до ст.625 ЦК України, у сумі 984,25 дол.США, суд першої інстанції правомірно послався на ст.41 Конституції України, згідно якої кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Стягуючи пеню згідно ст.625 ЦК України за прострочку виконання грошового зобов»язання, суд правильно виходив з того, що після звернення 10.10.2014 року позивача до Банку з заявою про дострокове повернення вкладних коштів, Банк з порушенням договірних умов не виконав цього зобов»язання, у зв»язу з чим суд першої інстанції правомірно керувався ст. 612 ЦК України, згідно якої боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов»зання, або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Розрахунок указаних сум виконаний судом першої інстанції є правильним.

Крім того,ухвалюючи рішення, суд першої інстанції обгрунтовано відмовив позивачу ОСОБА_1 у позові в частині стягнення 3% пені у сумі 359.249,79 дол.США за період з 24.11.2014 року по 5.02.2015 року, як того вимагав позивач з посиланням на ч.5 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки спірні правовідносини не підпадають під дію цього Закону.

Крім того, суд відхиляє доводи скаржника ОСОБА_1 в тій частині, що суд, в силу вимог п.5 ч.2 ст.16 ЦК України, не зобов»язав Банк виконати свій обов»язок в натурі, тобто, повернути вклад у доларах США, у тій самій грошовій одиниці, у якій цей вклад був прийнятий банком на депозит.

Указані доводи скаржника в цій частині спростовуються самим судовим рішенням, із якого слідує, що відповідач зобов»язаний повернути заборгованість саме в доларах США, у зв»язку з чим суд відхиляє доводи скаржника ОСОБА_1.

Загальний порядок залучення банками банківських вкладів від юридичних і фізичних осіб на їх вкладні (депозитні) рахунки регулюється Положенням про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженим Постановою Правління НБУ від 3.12.2003 №516, зареєстрованим в Міністерстві юстиції Укураїни 29.12.2003 за №1256/8577.

Згідно з цим Положенням договір банківського вкладу (депозиту) укладається на умовах видачі вкладу (депозиту) на першу вимогу.

Договором банківського вкладу (депозиту) може бути передбачено внесення грошових коштів або банківських металів на інших умовах їх повернення. Умови цього договору не можуть суперечити законодавству України (п.1.2. Положення).

У п.1.6.Положення передбачено, що банк сплачує вкладнику суму вкладу (депозиту) і нараховані за ним проценти: у національній валюті, якщо грошові кошти надійшли на вкладний рахунок у національній валюті; у валюті вкладу (депозиту), якщо грошові кошти надійшли на вкладний (депозитний) рахунок в іноземній валюті, або на умовах та в порядку, передбачених договором, відповідно до заяви вкладника - в іншій іноземній чи національній валюті; за договором банківського вкладу (депозиту) незалежно від його виду банк зобов»язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, розміщених юридичними особами на інших умовах повернення, яківстановлені договором.

Крім цього, пунктом 12 постанови Пленуму ВССУ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30.03.2012 року №5 роз»яснино, що у разі, якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам ч.3 ст.533 ЦК України.

Це роз»яснення стосується як кредитних так і депозитних коштів.

Отже, судом першої і нстанції депозитний борг стягнуто саме в доларах США, тото, у валюті депозиту.

Крім того, суд відхиляє викладені в апеляційній скарзі доводи відповідача ПАТ»Ощадбанк» в частині посилання на те, що судом не взято до уваги посилання Банку на постанову Правління НБУ №540 від 29.08.2014 року «Про введення додаткових механізмів для стабілізації грошово-кредитного та валютних ринків України», згідно якої уповноважені банки зобов»язані обмежити видачу (отримання) готівкових коштів в іноземній валюті з поточних та депозитних рахунків клієнтів через каси та банкомати в межах 15.000 грн. на добу на одного клієнта в еквіваленті за офіційним курсом НБУ, оскільки указана постанова НБУ, у спірних питаннях, протирічить вимогам вище зазначених норм Цивільного кодексу України.

Крім того, безпідставними є посилання в апеляційній скарзі ПАТ»Ощадбанк» на неправомірність застосування судом до спірних правовідносин ст.625 ЦК України в частині стягнення пені у розмірі 3% річних за прострочку виконання грошового зобов»язання, оскільки із аналізу казаної норми, несвоєчасна виплата Банком боргів за депозитним договором є грошовим заобов»язанням, за невиконання якого встановлена відповідальність за указаною статтею(ст.625 ЦК).

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції постановлене на повно з»ясованих обставинах з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, а доводи, викладені в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду.

Керуючись ст.ст.307,308 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_1 відхилити, а рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 5 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності негайно, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з моменту проголошення шляхом подання касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий

Судді