Справа № 296/5730/15-ц
У Х В А Л А

про відмову у забезпеченні позову

"03" серпня 2015 р. м.Житомир

Суддя Корольовського районного суду м. Житомира Шалота К.В., розглянувши клопотання ОСОБА_1 про забезпечення позову в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальних та моральних збитків, -

В С Т А Н О В И В :

В травні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2, в якій просив стягнути з відповідача матеріальну шкоду в розмірі 19 900 доларів США та моральну шкоду в розмірі 10,000 грн.

Одночасно в позовній заяві позивачем заявлено клопотання про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на майно та квартиру відповідача.

Відповідно до ч.3 ст.152 ЦПК України вид забезпечення позову має бути співмірним із заявленими позивачем вимогами.

Позивач не надав суду докази про належність ОСОБА_2 майна, щодо якого позивач просить вжити заходи забезпечення, та його вартість.

Керівні розяснення п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» вказують, що суд розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до п. 1 вказаної Постанови Пленуму Верховного суду України, єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-кого з осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: 1) причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; 2) вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Як вбачається із матеріалів справи позивачем всупереч вимогам ст.151 ЦПК України не додано до позовної заяви окремої заяви про забезпечення позову, а лише у прохальній частині позовної заяви зазначено вимогу про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно та квартиру, без зазначення причин, у зв'язку з якими необхідно забезпечити позов, обґрунтування заявленого виду забезпечення позову та інших відомостей, необхідних для забезпечення позову.

З огляду на наведене вважаю, що у задоволенні даного клопотання слід відмовити.

Керуючись ст.ст.151, 152, 293, 294 ЦПК України,-

У Х В А Л И В :

В задоволенні клопотання ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Роз'яснити позивачу, що відмова у задоволенні клопотання про забезпечення позову не позбавляє його права повторно звернутися до суду із таким клопотанням (заявою), оформленим відповідно до вимог ст.151 ЦПК України.

На дану ухвалу протягом 5 (п'яти) днів з дня її отримання може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Житомирської області через Корольовський районний суд м. Житомира.

Суддя К. В. Шалота