Номер провадження: 22-ц/785/5205/15
Головуючий у першій інстанції Буран В. М.
Доповідач Артеменко І. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.11.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Артеменка І.А.,

суддів Сватаненка В.І.,

Черевка П.М.,

при секретарі Фабіжевській Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на рішення Біляївського районного суду Одеської області від 16 березня 2015 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_3, яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх ОСОБА_4 та ОСОБА_5, про стягнення боргу кредитором спадкодавця,-

встановила:

У листопаді 2014 року позивач Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» (далі Банк) (уточнюючи свої позовні вимоги) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх ОСОБА_4 та ОСОБА_5, та просив стягнути суму боргу спадкодавця за кредитним договором у розмірі 15590,01 грн.

Свої вимоги Банк обґрунтовує тим, що 12.05.2011 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_7 був укладений кредитний договір № б/н, відповідно до якого останній отримав кредит зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_7 помер.

14.05.2014 року Банк направив претензію кредитора до Біляївської районної державної нотаріальної контори.

Згідно відповіді Біляївської районної державної нотаріальної контори спадкоємцями померлого ОСОБА_7, які звернулися із заявами про прийняття спадщини є ОСОБА_3, та неповнолітні: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

09.07.2014 року Банком був направлений лист-претензія на адресу відповідачки, але остання не відповіла на вимогу.

Станом на день смерті ОСОБА_7 заборгованість за кредитним договором становить 15590,01 грн., яку Банк просить стягнути з відповідачки.

Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 16 березня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням, Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» подало до суду апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати, ухвалити по справі нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, який доповів зміст рішення, яке оскаржено, доводи апеляційної скарги, межі, в яких повинні здійснюватись перевірка рішення, встановлюватися обставини і досліджуватися докази, вислухавши думку учасників процесу, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу задовольнити частково, з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», суд першої інстанції виходив з того, що відповідачі не отримали свідоцтво про право на спадщину, а тому не можуть розпоряджатися спадковим майном. За нормами ч. 1 ст. 1282 ЦК України, на даний час у відповідачів не виникло обов'язку задовольнити вимоги кредитора, оскільки вони ще не одержали майно у спадщину.

Однак колегія суддів не може погодитися з висновками суду першої інстанції, оскільки висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи, суд неправильно застосував норми матеріального права.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 2 постанови від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 2 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 8 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Рішення Біляївського районного суду Одеської області від 16 березня 2015 року зазначеним вимогам не відповідає.

Так, апеляційним судом встановлено, підтверджено матеріалами справи та не спростовується сторонами, що 12.05.2011 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_7 був укладений кредитний договір № б/н, відповідно до якого останній отримав кредит зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_7 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії НОМЕР_1, актовий запис № 1874 (а.с.34).

14.05.2014 року Банк направив претензію кредитора до Біляївської районної державної нотаріальної контори та просив повідомити про наявність спадкової справи після померлого ОСОБА_7 для встановлення кола спадкоємців (а.с.37).

Згідно відповіді Біляївської районної державної нотаріальної контори від 04.07.2014 року за № 2470/02-14, спадкоємцями померлого ОСОБА_7, які звернулися із заявами про прийняття спадщини є дружина померлого ОСОБА_3, та його неповнолітні діти: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.38).

09.07.2014 року Банком був направлений лист-претензія на адресу відповідачки ОСОБА_3, але остання не відповіла на вимогу (а.с.39).

Станом на день смерті ОСОБА_7 заборгованість за кредитним договором становить 15590,01 грн., яка складається з:

-заборгованість за кредитом - 13508,83 грн.;

-заборгованість за відсотками - 1932,03 грн.;

-заборгованість з комісії - 149,15 грн..

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1282 ЦК України передбачено, що спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Згідно з пунктом першим Листа ВССУ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13, при розгляді справ про визнання права власності на спадкове нерухоме майно у випадках, якщо спадщина прийнята, проте спадкоємцем не було одержано свідоцтво про право на спадщину (ст. 1297 ЦК) або не здійснено державну реєстрацію права на спадщину (ст. 1299 ЦК), слід брати до уваги, що законодавець розмежовує поняття «виникнення права на спадщину» та «виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини», і пов'язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Статтею 1297 ЦК встановлено обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом право на спадщину на нерухоме майно.

Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов'язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (ст.ст. 1296, 1297 ЦК України) та не здійснив його державної реєстрації (ст. 1299 ЦК України).

Якщо спадкоємець прийняв спадщину стосовно нерухомого майна, але зволікає з виконанням обов'язку, передбаченого ст. 1297 ЦК України, зокрема з метою ухилення від погашення боргів спадкодавця, кредитор має право звернутися до нього з вимогою про погашення заборгованості спадкодавця, розмір якої може бути визначений за правилами ст. 625 ЦПК України.

Таким чином, суд першої інстанції не повинен був ототожнювати факт прийняття спадщинита фактодержання свідоцтва про право на спадщину.

Якщо спадкоємець не звернувся до нотаріальної контори для одержання відповідного свідоцтва, це не припиняє його прав та обов'язків, які виникають у зв'язку із прийняттям спадщини, що не було враховано судом першої інстанції при ухваленні рішення.

Аналізуючи зазначене, колегія суддів дійшла висновку, що відмовляючи у задоволенні позову ПАТ КБ «Приватбанк» суд першої інстанції позбавив позивача права на захист своїх порушених прав за рахунок майна, одержаного у спадщину.

Відповідно до ч. 1. ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається на підставу своїх вимог та заперечень.

На підставі зазначеного, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції є безпідставним, необґрунтованим, а тому підлягає скасуванню з ухваленням по справі нового рішення про задоволення позовних вимог Банку у повному обсязі.

Враховуючи, що позивачем при зверненні до суду з позовом та поданні апеляційної скарги сплачено судовий збір, колегія суддів вважає за необхідне стягнути зі ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» судові витрати у розмірі 365,4 грн. (121,8+243,6).

Керуючись ст.ст. 88, 303, 307 ч. 1 п. 2, ст. 309 ч. 1 п.п. 3, 4, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області, -

вирішила:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» задовольнити.

Рішення Біляївського районного суду Одеської області від 16 березня 2015 року скасувати.

Ухвалити по справі нове рішення, яким позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3, яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх ОСОБА_4 та ОСОБА_5, на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» борг за кредитом спадкодавця у розмірі 15590,01 грн., який складається з:

-заборгованість за кредитом - 13508,83 грн.;

-заборгованість за відсотками - 1932,03 грн.;

-заборгованість з комісії - 149,15 грн., у межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Стягнути з ОСОБА_3, яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх ОСОБА_4 та ОСОБА_5, на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» судові витрати у розмірі 365,4 грн..

Рішення колегії судів набирає законної сили з моменту проголошення.

Рішення колегії суддів може бути оскаржено у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня проголошення до суду касаційної інстанції.

Судді апеляційного суду Одеської області

І.А. Артеменко

П.М. Черевко

В.І. Сватаненко