Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2015 року м. Волноваха

Волноваський районний суд Донецької області в складі:

головуючого - судді Аксьоненка В.І.

при секретарі Денисенко Н.В.

за участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Волноваського районного суду цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, третя особа орган опіки та піклування Волноваської міської ради про позбавлення батьківських прав, -

В С Т А Н О В И В:

31 липня 2014 року позивач ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, третя особа орган опіки та піклування Волноваської міської ради про позбавлення батьківських прав.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 20 вересня 2003 року зареєструвала шлюб з відповідачем, в період якого в них народились донька ОСОБА_6 та син ОСОБА_7 Рішенням Волноваського районного суду в лютому 2008 року шлюб розірвано, але однією сім'єю проживали до літа 2010 року, після чого відповідач покинув сім'ю та став проживати окремо в іншій сім'ї. Діти залишилися проживати з нею, з того часу вона одна забезпечує їхній фізичний, духовний та моральний розвиток. Самостійно забезпечує дітям гідне утримання, належні умови проживання, всебічний розвиток, здійснює їх виховання, підготовку до самостійного життя, оздоровлює та піклується про здоров'я. Рішенням Волноваського районного суду від 14 березня 2012 року з відповідача стягнуто грошові кошти (аліменти) в розмірі 1000,00 гривень на користь позивача на утримання дітей, однак ОСОБА_3 аліменти не платить, має заборгованість, від виконання своїх батьківських обов'язків ухиляється, не цікавиться життям, здоров'ям, розвитком, навчанням дітей, тому просить позбавити його батьківських прав у відношенні доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2.

В судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали у повному обсязі. Посилаються на обставини, викладені в позовній заяві.

Відповідач та його представник в судовому засіданні позов не визнали, мотивуючи тим, що ОСОБА_3 від виконання своїх батьківських обов'язків не ухиляється, тоді як позивачем чиняться перешкоди для їх належного виконання. Заборгованість по сплаті аліментів утворилась через його неспроможність сплачувати 1000,00 гривень щомісяця на утримання дітей, оскільки весь його дохід складає таку суму. Відповідач вказував, що він має іншу родину, проживає в найманій квартирі, дружина знаходиться у відпустці по догляду за сином ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3. Приймає участь у вихованні, лікуванні, цікавиться життям та розвитком своїх дітей.

Представник органу опіки та піклування Волноваської міської ради та представник Волноваської районної прокуратури до суду не з'явилися, надали заяви про розгляд справи без їх присутності (а.с.18).

Суд, заслухавши пояснення сторін, допитавши свідків, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Частиною 1 статті 11 Цивільного процесуального кодексу України (далі-ЦПК України) встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини.

Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 20.09.2003 року по 26.07.2010 року (а.с.9), від шлюбу мають неповнолітніх дітей - доньку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.11) та сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.10). Після припинення шлюбних відносин, з 2010 року сторони проживають окремо, діти залишились проживати з матір'ю.

17.08.2013 року позивачем укладено шлюб із ОСОБА_9 (а.с.16) та згідно довідки про склад родини, окрім зазначених вище дітей позивач має сина ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_4, який також проживає з нею (а.с.8).

27.10.2012 року відповідачем укладено шлюб із ОСОБА_11, (а.с.39), яка з 24.12.2012 року по 16.10.2015 року перебуває у відпустці по догляду за дитиною ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.36,40)

Рішенням Волноваського районного суду від 14 березня 2012 року з ОСОБА_3 стягнуто аліменти на користь позивача, на утримання дітей ОСОБА_6 та ОСОБА_7, щомісячно у розмірі по 500 грн. на кожну дитину, починаючи з 30 січня 2012 року до досягнення повноліття дітей (а.с.12).

Відповідно до довідки-розрахунку від 17 грудня 2014 року № 4358-4/476, наданої ВДВС Волноваського РУЮ у Донецькій області, всього нараховано за період з 30 січня 2012 року по 23 жовтня 2014 року аліментів до сплати - 34000,00 грн., заборгованість відповідача по сплаті аліментів станом на 23.10.2014 року складає 33400,00 грн. (а.с.77-78).

Однак, як пояснює відповідач, він неспроможний сплачувати 1000,00 гривень на утримання дітей через те, що він є інвалідом третьої групи, що підтверджено відповідною медичною довідкою, наявною в матеріалах справи. З довідки, наданої управління Пенсійного фонду України у Волноваському районі, вбачається, що відповідачу за період з березня 2014 року по серпень 2014 року нараховано 5387,87 гривень, що в середньому складає майже 900,00 гривень на місяць. Також ОСОБА_3 працює таксистом та має періодичний, мінливий заробіток.

Висновком органу опіки та піклування Волноваської міської ради від 17.12.2014 року позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 визнано недоцільним (а.с.68).

Стаття 150 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачає обов'язок батьків піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до статті 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Підставами для позбавлення батьківських прав батьків є: якщо мати, батько не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Позивачем заявлений позов на підставах, передбачених пунктом 2 частини 1 статті 164 СК України, тобто на підставах, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей.

Згідно із частиною 3 статті 10ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог статтей 57- 60 ЦПК України.

Тому, пред'являючи позов про позбавлення батьківських прав з підстав, передбачених пунктом 2 частини 1 статті 164 СК України, позивач повинна довести, що відповідач (батько дитини) свідомо ухиляється від виконання своїх обов'язків по їх вихованню.

Згідно пунктів 15 та 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007р. № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» судам слід мати на увазі, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування вирішується лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи та характеру ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками.

Тобто, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Ухилення від виконання юридичного обов'язку - це завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість його виконати, але не вчиняє до цього жодних дій. Тому, будь які інші обставини, як-то ухилення матері чи батька від утримання дитини, не можуть призвести до позбавлення батьківських прав.

Відповідно до цього не можуть прийнятися до уваги посилення позивача на наявність заборгованості відповідача по сплаті аліментів як підставу позбавлення батьківства.

Відповідач не є хронічним алкоголіком або наркоманом, до кримінальної відповідальності не притягувався. Крім того, відповідач не відмовлявся від утримання дітей, має намір продовжувати це робити.

Судом також враховано, що питання щодо ухилення відповідача від виконання батьківських обов'язків органом опіки та піклування раніше взагалі не розглядалося і передбачені законом заходів впливу до нього не приймалося. З пояснень відповідача вбачається, що він бажає підтримувати зв'язок з дітьми та приймати участь у їх вихованні.

Допитані в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_14 пояснили суду, що з позивачкою у них дружні відносини, часто навідуються до неї додому, у тому числі на свята, дні народження дітей. Відповідача ніколи вдома у позивача вони не бачили. Крім того, свідок ОСОБА_14 пояснила, що їй відомо з слів позивача, що вона зверталася до відповідача за поміччю, але він їй не допомагав.

Наведені свідками факти свідчать тільки про те, що відповідач не з'являвся вдома у позивача та не надавав їй допомогу, на їх підставі неможливо встановити характер стосунків, що склалися між батьком та дітьми, та зробити висновок про те, що відповідач дійсно взагалі не виконує своїх батьківських обов'язків.

Допитана в якості свідка ОСОБА_15 суду пояснила, що позивач її колишня невістка, після розлучення діти залишилися з позивачем. Вона неодноразово разом з відповідачем, та за його кошти купувала подарунки дітям, провідувала онуків за їх місцем проживання, куди її привозив відповідач. Онукам передавала подарунки, позивачу передавала гроші від сина на утримання дітей. Відповідач в дім позивача не заходив, щоб уникнути конфлікту з позивачем у присутності дітей, чекав у машині. Після відповідач забирав дітей з собою, спілкувався з ними, потім сам відвозив їх додому. Відповідач не платив аліменти, оскільки є інвалідом третьої групи, в зв'язку з чим не міг працевлаштуватися, має нову сім'ю та дитину, а тому розмір аліментів для нього завеликий.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_16 пояснив суду, що сторони по справі йому знайомі давно, відповідач часто проводив час з дітьми, які добре відносяться до батька. Коли у відповідача з'явилась нова сім'я, почалися конфлікти з позивачем. Протягом 2013-2014 років він кілька разів бачив відповідача разом з дітьми на прогулянці.

В судовому засіданні позивач також визнала, що відповідач епізодично оказував матеріальну поміч та брав участь у вихованні дітей.

При прийнятті рішення судом враховані також свідчення свідків ОСОБА_17 та ОСОБА_18, які є вчителями дітей, з пояснень яких суд вбачає, що відповідач приймає участь у житті дітей, цікавиться їхніми успіхами, поведінкою, розвитком.

Отже, позивач не довела ухилення відповідача від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей, також судом не встановлено інших підстав, зазначених статтею 164 СК України, для позбавлення відповідача батьківських прав.

Керуючись, статтями 164, 165 СК України, статтями 10, 11, 14, 57, 60, 61, 64, 88, 208, 209, 212-215 ЦПК України, постановою Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволені позову ОСОБА_4 до ОСОБА_3, третя особа орган опіки та піклування Волноваської міської ради про позбавлення батьківських прав - відмовити.

Повний текст рішення виготовлений 03 лютого 2015 року

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Донецької області через суд першої інстанції - Волноваський районний суд Донецької області шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10-денного строку з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду відповідно до частини 1 статті 223 ЦПК України, набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: В.І. Аксьоненко

03.02.2015