Ухвала

іменем україни

29 січня 2015 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Євтушенко О.І., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3 на рішення Стрийського міськрайонного суду від 15 липня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 26 листопада 2014 року,

в справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до настоятеля парафіяльної ради релігійної громади «Покрови Божої Матері» УПЦ с. Б. Лисовицька-ОСОБА_5, третя особа - Лисовицька сільська рада, про зобов'язання виконати рішення сільради, звільнити територію від залізобетонних конструкцій та будівельних матеріалів,

в с т а н о в и в:

Рішенням Стрийського міськрайонного суду від 15 липня 2014 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Львівської області від 26 листопада 2014 року рішення Стрийського міськрайонного суду від 15 липня 2014 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_2, ОСОБА_3, просять скасувати оскаржувані судові рішення попередніх інстанцій та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити, мотивуючи свої вимоги неправильним застосуванням судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

За змістом ч. 1 ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні судів першої та апеляційної інстанції чи відкинуті ними, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу та про перевагу одних доказів над іншими.

Судові рішення судів попередніх інстанцій ухвалені у відповідності до вимог матеріального та процесуального права, оскільки суди вірно встановили недоведеність позивачами, що будь-яке будівництво на території земельної ділянки, яка передана відповідачу, порушує їх особисті права, оскільки межі земельної ділянки узгоджені із службою автодоріг Львівської області, а технічна документація пройшла державну землевпорядну експертизу.

За таких обставин, суди вірно дійшли висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Таким чином, з матеріалів касаційної скарги, оскаржуваних судових рішень вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначених судових рішень.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України, у разі якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2, ОСОБА_3 на рішення Стрийського міськрайонного суду від 15 липня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 26 листопада 2014 року, в справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до настоятеля парафіяльної ради релігійної громади «Покрови Божої Матері» УПЦ с. Б. Лисовицька-ОСОБА_5, третя особа - Лисовицька сільська рада, про зобов'язання виконати рішення сільради, звільнити територію від залізобетонних конструкцій та будівельних матеріалів, відмовити.

Копію ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ разом із доданими до касаційної скарги матеріалами направити скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ: О.І. Євтушенко