233 № 233/6852/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2015 року м. Костянтинівка

Костянтинівський міськрайонний суду Донецької області у складі головуючої судді Леміщенко О.О., при секретарі Кліменко І.В., за участю позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Реєстраційної служби Костянтинівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, третя особа Костянтинівська міська рада Донецької області про скасування реєстрації права власності на нерухоме майно, визнання права власності на нерухоме майно,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до Реєстраційної служби Костянтинівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області та просить суд скасувати право власності ОСОБА_2 на квартиру за адресою АДРЕСА_2 та визнати право власності за ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_2.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона звернулась до нотаріальної контори за свідоцтвом про право на спадщину на квартиру за заповітом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 в АДРЕСА_2, однак свідоцтво їй не було видане у зв'язку із тим, що вона у встановлений законом строк заяву про прийняття спадщини не подала через хворобу, а 11.02.2011 року свідоцтво про право на спадщину за законом було видане сину спадкодавця ОСОБА_4. 08.04.2011 року вона звернулась до державної нотаріальної контори з рішенням суду від 01.02.2011 року про надання їй додаткового строку для прийняття спадщини, 15.01.2013 року рішенням апеляційного суду Донецької області свідоцтво про право на спадщину за законом видане ОСОБА_4 визнане недійсним, а право власності не скасовано. 18.12.2014 року вона звернулась до реєстраційної служби для реєстрації права власності, але державний реєстратор дав відповідь про відмову у державній реєстрації права власності.

Позивача ОСОБА_1, в судове засідання з'явилась, позовні вимоги підтримала з підстав які зазначені у позовній заяві, просить задовольнити її вимоги повністю.

Відповідач в судове засідання явку представника не забезпечив, однак надіслав на адресу суду листа від 21.01.2015 року вих.№114/03.3-12 в якому просить суд справу розглянути у відсутності представника, а проти заявлених вимог не заперечує.

Представник третьої особи також звернувся до суду із заявою в якій просить справу розглянути у його відсутності, а при прийнятті рішення покладається на думку суду.

Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв'язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про його смерть від 12.10.2009 року серії НОМЕР_3. Після його смерті залишилось спадкове майно у вигляді квартири АДРЕСА_2.

На випадок своєї смерті ОСОБА_3 залишив заповіт від 19.08.2009 року на все своє майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось і взагалі все те, на що він за законом матиме право і що буде йому належати на момент смерті. Заповіт посвідчений 19.08.2009 року приватним нотаріусом та зареєстрований в реєстрі за №1148, що підтверджується копією заповіту та витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі від 19.08.2009року

Рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 26.10.2010 року ОСОБА_4 (сину покійного) визначено додатковий строку в три місяці для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3

На підставі даного рішення суду ОСОБА_4 30.11.2010 року звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті свого батька ОСОБА_3

Рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 01.02.2011 року ОСОБА_1 визначено додатковий строк для прийняття спадщини у два місяці після смерті ОСОБА_3

На підставі даного рішення суду ОСОБА_1 08.04.2011 року звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті заповідача ОСОБА_3

11 лютого 2011 року ОСОБА_4 державним нотаріусом Костянтинівської державної нотаріальної контори було видано свідоцтво про право на спадщину за законом за реєстровим №235 на майно ОСОБА_3

Рішенням апеляційного суду Донецької області від 15 січня 2013 року визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 11 лютого 2011 року видане ОСОБА_4 на майно ОСОБА_3

Постановою державного нотаріуса Костянтинівської державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 02.12.2014 року відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Підставою такої відмови став факт наявності державної реєстрації права власності на спірну кварту за ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом.

Рішенням державного реєстратора про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень №18106297 від 18.12.2014 року ОСОБА_1 відмовлено у державній реєстрації права власності на спірну квартиру. Причиною такої відмови є факт смерті ОСОБА_3

Витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно від 14.01.2015 року №32215870 стверджується, що на даний час державна реєстрація права власності на квартиру АДРЕСА_2 зберігається за ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.02.2011 року р/№235.

Оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивачки є підставними та обґрунтованими, а тому підлягають до задоволення виходячи з наступних мотивів та положень закону.

За змістом ст. 1261 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч. 3 ст. 1296 ЦК України).

Судом безспірно встановлено, що позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем по заповіту до майна покійного ОСОБА_3, а тому має право на спадкування та перехід до неї права власності на квартиру АДРЕСА_2.

Як зазначено у п. 6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 року незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, проте право власності на нерухоме майно у разі прийняття спадщини виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно (стаття 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"). Разом із тим суди повинні розмежовувати право на спадщину як майнове право (об'єкт спадкування) та виникнення права власності на спадкове майно як на об'єкт нерухомого майна.

Позивач не може зареєструвати своє право власності на об'єкт нерухомого майна, що входить до складу спадщини, доказом чого є постанова державного нотаріуса про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину від 02.12.2014 року та рішення державного реєстратора про відмову у державній реєстрації права власності на спірну квартиру. Причиною такої відмови є факт наявності державної реєстрації права власності за ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.02.2011 року року№235, яке визнано недійсним рішенням апеляційного суду Донецької області від 15.01.2013 року

Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Враховуючи факт належності позивачці спадкового майно після смерті ОСОБА_3 з моменту відкриття спадщини, факт скасування рішенням суду правовстановлюючого документа на це нерухоме майно (свідоцтва про право на спадщину), суд приходить до висновку, що державна реєстрація права власності на спірну квартиру, яка мала місце 25.02.2011 року за ОСОБА_4 повинна бути скасована, так як підстава для такої державної реєстрації у відповідності до ст. 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" на даний час відсутня.

Відповідно вимога позивачки про скасування реєстрації права власності на спірну квартиру за ОСОБА_4 підлягає до задоволення як підставна та обґрунтована.

Також, позивач просить визнати за нею право власності на спірну квартиру.

Як роз'яснено у п. 3.1. Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно із ст. 1 Першого Протоколу від 20.03.1952 року до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 04.11.1950 року кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

В свою чергу положення статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 04.11.1950 року передбачають, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Розглянувши даний спір, суд прийшов до висновку, що єдиним ефективним засобом юридичного захисту порушеного права позивача на отримання спадкового майна є саме визнання за нею права власності, оскільки таке право протягом тривалого часу не визнається іншими особами, в т.ч. нотаріусом, державним реєстратором.

Керуючись ст. ст. 8, 10, 11, 15, 82, 88, 209, 212, 214, 215 Цивільного процесуального кодексу України,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Реєстраційної служби Костянтинівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, третя особа Костянтинівська міська рада Донецької області про скасування реєстрації права власності на нерухоме майно, визнання права власності на нерухоме майно - задовольнити повністю.

Скасувати рішення про державну реєстрацію права власності від 25.02.2011 року на квартиру АДРЕСА_2 за ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1) проведену на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом виданого Костянтинівською державною нотаріальною конторою 11.02.2011 року р/№235.

Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_2, право власності на квартиру АДРЕСА_2, загальною площею 37,80 кв.м., житловою площею 18,9 кв.м.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Запорізької області через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення.

Суддя