АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа 662/1211/14-ц Головуючий в І інстанції Марківський О.В.
Провадження №22ц/791/2852/2015 Доповідач - Радченко С.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2015 року листопада місяця 04 дня колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого: Радченко С.В.

Суддів: Вербицької Л.І., Капітан І.А.

при секретарі: Павловській Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Новотроїцького районного суду Херсонської області від 19 серпня 2014 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про витребування майна з чужого незаконного володіння, -

В С Т А Н О В И Л А:

В липні 2014 року позивачка звернулася до суду із позовом, мотивуючи його тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_3, після смерті якого відкрилась спадщина у виді квартир №4 та №12, розташованих в АДРЕСА_1. Його мати ОСОБА_1 самочинно заволоділа правовстановлюючими документами на вищезазначені квартири та чинить перешкоди позивачу в оформленні спадщини на вказані квартири. Посилаючись на положення ст. 16, 386-388 ЦК України просила зобов'язати ОСОБА_1 передати нотаріусу Новотроїцької районної державної нотаріальної контори, належні її покійному батьку правовстановлюючі документи на вищезазначені квартири для подальшого оформлення спадщини та стягнути з відповідача судові витрати та витрати на оплату послуг юриста.

Рішенням Новотроїцького районного суду Херсонського області від 19 серпня 2014 року позов задоволено. Зобов'язано ОСОБА_1 передати нотаріусу Новотроїцької районної державної нотаріальної контори належні ОСОБА_3 правовстановлюючі документи на квартири №4 та №12, розташованих в АДРЕСА_1. для подальшого оформлення спадщини.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Письмові заперечення на апеляційну скаргу до суду не надходили.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з його обґрунтованості та доведеності, з наявності підстав для захисту прав позивача, які суд визнав порушеними, в обраний останнім спосіб.

Однак з такими висновками суду погодитись не можна з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачки (а.с.9) ОСОБА_3 (а.с.8).

30.03.2010 року ОСОБА_2 звернулась до Новотроїцької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_3 (а.с.7).

Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання і має право звернутися до суду за захистом свого права та інтересу.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Як на підставу звернення до суду з заявленими позовними вимогами про витребування майна з чужого незаконного володіння, позивач посилається на ст.ст. 386, 387, 388 ЦК України.

Відповідно до ст.387 ЦК України власник має витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

При вирішенні спорів про витребування майна з чужого незаконного володіння відповідно до статей 387, 388 ЦК України необхідно встановити, чи вибуло спірне майно з володіння власника або особи, якій він передав його у володіння, за наявності на це згоди законного розпорядника зазначеного майна.

Отже, за змістом ст. 387 ЦК України позивач повинен довести, а суд встановити факти, які не тільки доводять право власності позивача на майно, а і його право на витребування цього майна; вибуття майна з володіння позивача і знаходження його у відповідача; незаконність володіння відповідачем майном позивача; відсутність між позивачем і відповідачем зобов'язально-правових відносин щодо спірного майна.

Крім того, відповідне майно має бути індивідуально визначеним і на момент розгляду справи фактично знаходитися у незаконному володінні особи, до якої пред'явлено вимогу.

У разі ж якщо право власності оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності на підставі ст. 392 ЦК України.

Позивачка вимог про визнання за нею права власності на майно, що його вона просить витребувати від іншої особи, не заявляла.

За таких обставин колегія судів приходить до висновку, що для захисту свого порушеного цивільного права позивачка обрала спосіб, який не може бути застосований до спірних правовідносин.

Задовольняючи вимоги позивачки, суд першої інстанції невірно застосував положення ст.387 ЦК України, на яку посилається позивачка в обґрунтування своїх вимог і які передбачають захист прав вже існуючого власника, в тому числі право власника витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Зазначені вище порушення, які допустив суд першої інстанції, призвели до неправильного вирішення спору.

Відповідно до ст.309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права. Норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягав застосуванню.

Враховуючи наведене колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції не ґрунтується на матеріалах справи, ухвалене з порушенням норм матеріального права і підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Виходячи з положень ст.88 ЦПК України суд, відмовляючи в задоволенні цивільного позову, також відмовляє позивачу у стягненні з відповідача на його користь понесених ними і документально підтверджених судових витрат.

Керуючись ст.ст.387,388 ЦК України, ст.ст.303, 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Новотроїцького районного суду Херсонської області від 19 серпня 2014 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити ОСОБА_2 в задоволенні позовних вимог.

Рішення набирає чинності після проголошення та може бути оскаржене протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у касаційному порядку.

Головуючий:

Судді: