Справа № 569/4442/15-ц
"17" квітня 2015 р. м. Рівне
Рівненський міський суд
в особі головуючого судді Кучиної Н.Г.
при секретарі Соломон О.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту припинення трудового договору.
Починаючи з 10 червня 2014 року відповідач припинила виходити на роботу у зв'язку з проведенням антитерористичної операції на території м. Донецька та виїхала з району проведення антитерористичної операції, без припинення вказаного трудового договору та його зняття з реєстрації у Донецькому центрі зайнятості, а отже і надалі продовжує рахуватися найманим працівником у ФОП ОСОБА_1 В наслідок того, що місце знаходження найманого працівника позивачу не відоме, та остання не може розірвати укладений безстроковий трудовий договір.
Позивач в судове засідання не з'явилася, про час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує, просить позов задоволити в повному обсязі.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенню ст. 224 ЦПК України.
Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, заслухавши пояснення позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення частково.
У відповідності до вимог ст.ст.10,11 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Починаючи з 10 червня 2014 року відповідач припинила виходити на роботу у зв'язку з проведенням антитерористичної операції на території м. Донецька та виїхала з району проведення антитерористичної операції, без припинення вказаного трудового договору та його зняття з реєстрації у Донецькому центрі зайнятості, а отже і надалі продовжує рахуватися найманим працівником у ФОП ОСОБА_1 В наслідок того, що місце знаходження найманого працівника позивачу не відоме, та остання не може розірвати укладений безстроковий трудовий договір, чим порушуються умови трудового договору, що завдає позивачу збитки, оскільки, остання не може розірвати трудовий договір.
Відповідно до ст.24 КзпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи передбачені законодавством про працю, колективним договором, або угодою сторін.
Із змісту ст.21 КЗпП України випливає, що трудовий договір є двох стороннім договором між працівником та роботодавцем, які по відношенню один до одного мають відповідні права та обов'язки. Інші суб'єкти мають право втручання у взаємовідносини цих сторін лише у випадках та в порядку передбаченому чинним законодавством. Відповідно до п.4 ст. 36 КЗпП України підставами припинення трудового договору є, розірвання трудового договору з ініціативи працівника (статті 38,39) з ініціативи власника або уповноваженого ним органу (статі 40,41),
У випадку виникнення трудового спору між власником і найманим працівником, їх розгляд безпосередньо здійснюється у суді відповідно до п.2 ст.22 КЗпП України.
За відсутності однієї зі сторін трудових відносин, зняття з реєстрації трудового договору, можливе лише за умови, якщо до центру зайнятості буде подано рішення суду, яке набрало законної сили, щодо припинення дії такого договору або визнання його таким, що втратив силу. Також, зняття з реєстрації трудового договору, за відсутності однієї зі сторін трудових відносин, можливе у разі розірвання трудового договору за ініціативою фізичної особи у випадках, визначених КЗпП України (в тому числі у випадку прогулу відповідно п.4 ст.40 КЗпП України) та в порядку, визначеному Постановою Кабінету Міністрів України від 29.10.2009 №1168 «Деякі питання застосування законодавства про працю фізичною особою, яка використовує найману працю».
Відповідно до п.4 Постанови у разі розірвання трудового договору за ініціативою фізичної особи у випадках, визначених Кодексом законів про працю України, така особа зобов'язана письмово повідомити про свій намір працівникові та у визначені строки провести передбачений законодавством розрахунок.
В судовому засідання ніким з сторін не заперечується та судом вважається доведеним, що трудові відносини між сторонами фактично припинені.
Разом з тим, припинивши трудові відносини з ОСОБА_1 в порушення вимог п.6 "Порядку реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою", затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 08 червня 2001 року № 260 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 червня 2001 року за № 554/5745 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), до центру зайнятості для зняття з реєстрації трудового договору відповідач не з'явився, чим порушив трудові права позивача. Наявність зареєстрованого у центрі зайнятості трудового договору перешкоджає позивачу на здійснення своєї діяльності.
Таким чином, порядок і умови реєстрації трудового договору між фізичною особою і працівником та зняття його з реєстрації в разі припинення регламентуються наказом Міністерства праці та соціальної політики України №260 від 08.06.2001р. «Про затвердження Форми трудового договору між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю, та Порядку реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за 554/5745 27.06.2001р.(із змінами та доповненнями).
Разом з тим, в зазначеному нормативно-правовому документі не існує положень, які б регулювали правовідносини зняття з реєстрації трудового договору в разі ухилення працівника від розірвання трудового договору та явки до державної служби зайнятості. Відсутні такі приписи й серед умов укладеного між позивачкою та відповідачем трудового договору.
В такому випадку суд вважає за необхідне керуватися аналогією закону та п.7 трудового договору, де зазначено, що при вирішенні питань, не передбачених цим договором, сторони повинні керуватися загальними нормами законодавства про працю України.
Таким чином, оскільки СПД ОСОБА_1 зверталася в міський центр зайнятості з вимогою про зняття трудового договору з реєстрації, відповідач ухиляється від вжиття заходів до зняття трудового договору з реєстрації в державній службі зайнятості, вимоги позивачки є обґрунтованими і підлягають задоволенню.
Беручи до уваги встановлені факти, та враховуючи ту обставину, що відповідач на даний час позбавлена можливості з'явитися до Рівненського міського центру зайнятості для зняття трудового договору з реєстрації, суд прийшов до висновку , що визнання трудового договору розірваним має для позивача юридичне значення, оскільки пов'язано із питанням здійснення підприємницької діяльності та необхідне позивачу для зняття з реєстрації вищезгаданого трудового договору в центрі зайнятості без присутності працівника, тому є необхідні підстави для задоволення позову.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 21,36,36 КЗпП України, ст.ст. 10, 11, 60, 212-215, 218 ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту припинення трудового договору задоволити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Суддя Рівненського міського суду Кучина Н.Г.