Справа № 310/7331/14-ц
РІШЕННЯ

(заочне)

Іменем України

24 березня 2015 року Бердянський міськрайонний суд Запорізької області

у складі:

головуючого - судді Ревуцького С.І.

при секретарі - Мазняк О.Ю.

розглянувши в судовому засіданні в м.Бердянську цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ключове рішення» до ОСОБА_1 про виселення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому вказує, що 22.09.2009р. позивач отримав у власність житловий будинок з господарськими будівлями по АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу. В той же день позивач надав в оренду відповідачу вказаний будинок на підставі договору оренди. На час звернення до суду строк оренди сплив, але відповідач не бажає добровільно звільнити житлове приміщення. Тому позивач в своєму позові просить розірвати договір оренди вказаного будинку та виселити ОСОБА_1, 1966р.н., яка зареєстрована та проживає у житловому будинку загальною площею 32.6 кв.м., житловою площею 18,6кв.м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 зі зняттям з реєстраційного обліку в органі МВС, до повноважень якого входять питання громадянства, іміграції та реєстрації фізичних осіб, компетенція якого територіально поширюється на адресу вказаного житлового будинку, без надання іншого жилого приміщення.

До судового засідання представник позивача Бучакчийський С.В. надав до суду заяву з проханням розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав, проти винесення заочного рішення не заперечував.

Відповідач ОСОБА_1 до судового засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином.

На підставі ст.224 ЦПК України суд розглянув справу в заочному порядку.

Вивчивши матеріали справи, суд доходить висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог на підставі наступного.

Згідно договору купівлі-продажу житлового будинку від 22.09.2009р., відповідач ОСОБА_1 продала, а позивач - ТОВ «Ключове рішення» придбало будинок АДРЕСА_1.

З цього часу, відповідно до п.1 ч.1 ст.346 ЦК України, відповідач ОСОБА_1 втратила право власності на вказане нерухоме майно, тобто право володіння, користування та розпорядження цим майном, передбачені ст.317 ЦК України.

Згідно договору оренди від 22.09.2009р. між ТОВ «Ключове рішення» та ОСОБА_1, відповідач набула право користування вказаним жилим будинком на умовах оренди. Згідно п.7.1 вказаного договору, договір укладається на строк до 22.09.2010р. У разі якщо не пізніше 3 місяців до закінчення дії договору жодна із сторін не повідомить про припинення його дії іншу сторону, він вважається продовженим на тих самих умовах на строк, встановлений при укладанні договору.

Згідно копії відповідного повідомлення, позивач висловив бажання припинити подальшу оренду відповідачем вказаного жилого будинку. Згідно реєстру поштових відправлень, це повідомлення було направлено відповідачу 04.06.2014р. За таких обставин договір оренди жилого будинку АДРЕСА_1, строк дії якого закінчився 22.09.2014р., не є продовженим, тобто відповідач ОСОБА_1 втратила право користування цим жилим будинком на умовах оренди.

На підставі викладеного, позовні вимоги в частині виселення відповідача з жилого будинку АДРЕСА_1, на користування яким на час розгляду справи вона не має жодних правових підстав, підлягають задоволенню. В той же час не підлягають задоволенню позовні вимоги в частині розірвання договору оренди цього жилого будинку, оскільки строк його дії закінчився, тому розірвання договору, який вже не діє, суперечить діючому законодавству.

Не підлягають задоволенню і позовні вимоги в частині зняття відповідача з реєстраційного обліку в органі МВС, до повноважень якого входять питання громадянства, іміграції та реєстрації фізичних осіб, компетенція якого територіально поширюється на адресу вказаного житлового будинку, оскільки відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Таким чином, судове рішення про виселення вже є підставою для зняття особи з реєстраційного обліку місця проживання і додаткового судового рішення в цій частині не потребує. Крім того, відповідний орган, уповноважений здійснювати зняття з реєстраційного обліку місця проживання, не був залучений позивачем до участі у справі в якості відповідача, спір з цього приводу на час розгляду справи відсутній.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.212-218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Виселити ОСОБА_1, 1966р.н., з житлового будинку АДРЕСА_1 без надання іншого жилого приміщення.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Ключове рішення» витрати на сплату судового збору в сумі 243,60 грн.

В задоволенні позову в іншій частині відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції протягом 10 днів з дня його проголошення. У разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя:С. І. Ревуцький