Справа № 285/1065/15-ц
провадження № 2/0285/545/15
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
29.05.2015 року м. Новоград-Волинський
Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Помогаєва А.В., за участі секретаря судового засідання Музика Н.Ю., представника позивача Скиби О.Г.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Виконавчого комітету Новоград-Волинської міської ради як органу опіки та піклування до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав,
19.03 2015 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, у якій просить позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьківських прав відносно малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.
В обґрунтування позову зазначає, що ОСОБА_2 та ОСОБА_4 є батьками малолітнього ОСОБА_3, проживають по АДРЕСА_1. Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду від 13.01.2015 року ОСОБА_4 була позбавлення батьківських прав відносно ОСОБА_3
З 15.09.2014 року дитина перебуває на обліку в службі у справах дітей як такий, що проживав в сім`ї, що перебуває у складних життєвих обставинах.
Під час перевірки умов проживання дитини, встановлено, що для ОСОБА_3 не створені належні умови для проживання, у дитини відсутній сезонних одяг, облаштування місця для відпочинку та сну дитини. Батьки перебували в алкогольному сп'янінні, поводились агресивно.
ОСОБА_2 не займається вихованням дитини, не працює, зловживає алкогольними напоями, веде аморальних спосіб життя, про що підтверджується актами від 15.08.2014 року, 12.09.2014 року, 09.10.2014 року, та свідченнями свідків.
На теперішній час дитина проживає в м. Житомир у сім'ї рідної тітки ОСОБА_5
В судовому засіданні представник позивач дала суду пояснення, позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, зазначених у позовній заяві та просила позов задовольнити.
Відповідач в судове засідання не прибув повторно, про час і місце судового розгляду був повідомлений вчасно та належним чином, однак про причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову та клопотань про розгляд справи за його відсутності та/або про відкладення розгляду справи не подавав.
За таких обставин, керуючись ч. 1 ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
В судове засідання з'явились свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6
ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що є сестрою ОСОБА_4, яка проживає разом з ОСОБА_2 Відповідач веде аморальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями. Дитина під час проживання з батьками була недоглянута, одягнення не по сезону, часто голодний. Були випадки, коли дитину виганяли з дому, він бродив містом, забирали з вулиці сторонні люди. На теперішній час та останні 8 місяців ОСОБА_3 проживає разом з нею і не має бажання повертатись до батьків. Відвідує дитячий садок №52 м. Житомир. Батько ОСОБА_5 життям сина не цікавиться, турботу не виявляє, матеріально не забезпечує.
Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні дала наступні покази. Вона також є сестрою ОСОБА_4, чоловік якої ОСОБА_2 веде аморальних спосіб життя, зловживає спиртними напоями, за сином ОСОБА_3 не доглядає. Дитина проживає в сім'ї іншої тітки - ОСОБА_5, яка повністю забезпечує проживання та виховання племінника.
Заслухавши у судовому засіданні пояснення які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи та подані докази, з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.
Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження, виданого 30.01.2015 року, відділом ДРАЦС по м. Новоград-Волинський, ОСОБА_2, ОСОБА_4 є батьками ОСОБА_3 (а.с.10).
Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду від 13.01.2015 року ОСОБА_4 було позбавлено батьківських прав відносно дитини ОСОБА_3 (а.с. 12-14)

З актів обстеження умов проживання від 15.08.2014 р, 12.09.2014 р., 09.10.2014 р. служби у справах дітей вбачається, що дитина проживала з матір'ю, батьком та ОСОБА_8 У кімнаті антисанітарні умови, безлад, всюди розкидані речі, пляшки з-під спиртних напоїв, присутній неприємний запах, на ліжку дитини відсутня чиста постільна білизна, дитина недоглянута. Встановлено, що 12.09.2014 року ОСОБА_4 перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння поводила себе агресивно, неадекватно. 19.10.2014 року ОСОБА_2 перебував в стані алкогольного сп'яніння, в кімнату перебували сторонні люди сумнівної зовнішності, малолітній ОСОБА_3 без нагляду батьків гуляв на вулиці, голодний, одягнений не по сезону (а.с.15, 16 ).

Відповідно до інформації Новоград-Волинського МВ УМВС України в Житомирській області від 17.02.2015 року № 2937 відповідач протягом 2012-2014 року неоднарозово притягувався до адміністративної відповідальності за ст.ст. 178, 173-2, 173, 184 КУпАП. (а.с. 22)

Висновком органу опіки та піклування Новоград-Волинської міської ради, затвердженим рішенням виконавчого комітету Новоград-Волинської міської ради - визнано доцільним позбавити ОСОБА_2, батьківських прав відносно дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2. (а.с.6-8).

Дані обставини підтверджуються дослідженими у судовому засіданні матеріалами справи.

Відповідно до положень ст. 150 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток і передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї.

Згідно з ч. 2 ст. 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.

Зі ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» вбачається, що сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Відповідно до ст. 12 цього Закону батьки мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватись про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей.

Згідно ч. 1 ст. 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 pоку батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

У пункті 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, розцінюються як ухилення від виховання дитини за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої Законом, зокрема, п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України передбачає, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

За змістом статей 10, 11 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

З матеріалів справи слідує і в судовому засіданні встановлено, що відповідач належним чином не виконує покладені на нього обов'язки по вихованню та утриманню сина, він свідомо ухиляється від виконання батьківських обов'язків, не виявляє щодо нього батьківської турботи та піклування, матеріальної допомоги на його утримання не надає, не цікавляться його життям, здоров'ям, навчанням, свої обов'язки щодо виховання і піклування про фізичний, духовний і моральний розвиток дитини не виконує.

За таких обставин позбавлення відповідача батьківських прав є належним способом захисту прав та інтересів дитини.

Відповідно до ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.

Орган опіки просить стягнути з відповідача аліменти в сумі 400 грн. щомісячно.

Обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов'язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України)

Відповідно до статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Зміст глави 15 Сімейного кодексу України вказує на обов'язок кожного з батьків утримувати дитину.

Згідно з ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання обов'язку утримувати дитину визначені статтею 181 СК України, за змістом якої, кошти на утримання дитини (аліменти) за рішенням суду присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

В пункті 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, роз'яснено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Як вбачається з матеріалів справи і встановлено в судовому засіданні, відповідач є здоровим та працездатним, на даний час офіційно не працює.

За таких обставин, суд вважає, що відповідач повинен та спроможний сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі, зазначеному в позові.

Враховуючи зазначені обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про позбавлення відповідача батьківських прав відносно неповнолітнього сина підлягають задоволенню.

Згідно зі ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір, який у даній справі складає 487,20 грн.

Керуючись статтями 3, 10, 11, 57-60, 88, 174, 208, 209, 212-215, 218, 224-226 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити повністю.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, відносно дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти на користь дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, в твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви, тобто з 19.03.2015 року, до повноліття дитини, ІНФОРМАЦІЯ_3, кошти перерахувати на особистий рахунок дитини.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у розмірі суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 487,20 грн. судового збору на користь держави.

Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого Цивільним процесуальним кодексом України та може бути переглянуте судом, який його постановив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд протягом 10 (десяти) днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 (десяти) днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення виготовлено 02.06.2015 року.

Суддя А.В. Помогаєв