Справа № 2-644/1529/12
Провадження 6/515/4267/15
Татарбунарський районний суд Одеської області
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2015 року Татарбунарський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Тимошенка С.В.

при секретарі Коренчук О.Е.,

розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду у м.Татарбунари Одеської області по- дання державного виконавця відділу державної виконавчої служби Татарбунарського районного управління юстиції Одеської області про тимчасове обмеження особи (боржника) у праві виїзду за межі України,

В С Т А Н О В И В:

На примусовому виконанні у відділі державної виконавчої служби Татарбунарського районного управління юстиції Одеської області перебуває виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку на утримання неповнолітньої дитини, згідно виконавчого листа, виданого 18.09.2012 р. Татарбунарським район- ним судом Одеської області у справі № 2-644/2012 р. за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини. Заборгованість за аліментами станом на 01.09.2015 р. склала суму в розмірі 14936,13 грн.

02.10.2012 р. по зазначеному виконавчому документу у відділі ДВС Татарбунарського районно- го управління юстиції відкрите виконавче провадження.

07.102015 р. державний виконавець відділу ДВС Татарбунарського районного управління юс- тиції Одеської області ОСОБА_3 звернулася до суду із згаданим поданням, посилаючись на те, що заборгованість за аліментами станом на 01.09.2015 р. склала суму в розмірі 14936,13 грн., яку ОСОБА_1 сплачувати відмовляється. Також згадана посадова особа у поданні зазначала, що в процесі проведення виконавчих дій здійснювались заходи щодо зясування майнового стану бор- жника. Проте, згідно отриманих даних, у боржника не виявлено майна, на яке можливо звернути стягнення; офіційного місця роботи він не має; відсутні рахунки на його імя в банківських ус- тановах. Боржник неодноразово викликалася до відділу ДВС для виконання рішення, але на вик- лики не зявляється та злісно ухиляється від виконання рішення суду, яке до теперішнього часу залишається невиконаним, а тому його необхідно обмежити у праві виїзду за межі держави.

Представник відділу ДВС Татарбунарського районного управління юстиції Одеської області у судове засідання не зявився, просив подання розглянути без його участі.

Боржник ОСОБА_1 у судове засідання не викликався у звязку з негайним розглядом по- дання, що передбачено ч.2 ст.377-1 ЦПК України.

Неявка представника відділу ДВС не перешкоджає розгляду подання по суті.

Дослідивши матеріали справи та подання, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення наданого подання з огляду на наступне.

Статтею 33 Конституції України передбачено, що кожному, хто на законних підставах перебу- ває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, пра- во вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до п.п.2,5 ст.6 Закону України Про порядок виїзду з України та вїзду в Україну громадян України, громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта або громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у ви- падках, якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобовязання до ви- конання зобовязань, або розвязання спору за погодженням сторін у передбачених законом випад- ках, або забезпечення зобовязань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України; або він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням до виконання зобовязань.

Проте в матеріалах подання відсутні докази про ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням. Зазначені матеріали містять подання, копії: виконавчого листа, постанови про відкриття виконавчого провадження, розрахунку заборгованості по алімен- тах та заяву стягувача про обмеження боржника у праві виїзду за межі України, оскільки він має такий намір в найближчий час.

У самому поданні не йдеться про причини невиконання боржником зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, та відсутні відомості про його небажання виконувати зазначені зобовя- зання.

Згідно ч.1 ст.1 Закону України Про порядок виїзду з України та вїзду в Україну громадян ОСОБА_4, громадянин України має право виїхати з України, крім випадків, передбачених цим Зако- ном, та вїхати в Україну.

За впевненістю суду, обмеження боржника у праві виїзду за межі держави є надзвичайною мі- рою, оскільки в результаті цього порушується конституційне право громадянина на свободу пе- ресування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, і повинно застосовуватись у разі, коли вичерпано всі інші можливості, щоб досягти виконання боржником покладених на нього зобовязань.

При цьому суд виходить із того, що законом передбачено комплекс заходів для того, щоб пону- дити боржника виконати покладені на нього зобовязання. І саме по собі обмеження його у праві виїхати за межі держави не може гарантувати забезпечення виконання боржником зобовязань.

Але державним виконавцем не наведено доказів про застосування до боржника передбачених законом заходів для забезпечення виконання рішення суду, що передбачено главою 5 Закону ОСОБА_4 «Про виконавче провадження». Відсутні відомості про результати застосування згаданих заходів, про перевірку наявності у боржника майна, грошових коштів на рахунках, активів, тощо, за рахунок яких можливо задовольнити вимоги по виплаті боргу. А тому посилання посадової особи на нібито здійснення якихось заходів у даному виконавчому провадженні є голослівним і має за мету виправдати бездіяльність свого колеги та свою по виконанню рішення суду з моменту відкриття провадження 02.10. 2012 р. - і дотепер. Про бездіяльність може свідчити те, що у 2012 р. і 2015 р. з боржника не проведено жодних утримань коштів на дитину, у 2013 р. проведено 1 утримання, у 2014 р. 4 утримання.

А тому подання державного виконавця про обмеження боржника у праві виїзду за межі держа- ви, як необгрунтоване, підлягає залишенню без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.1,6 Закону України Про порядок виїзду з України та вїзду в Україну громадян України, ст. ст.208-210 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Подання державного виконавця відділу ДВС Татарбунарського районного управління юстиції Одеської області ОСОБА_3 про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України залишити без задоволення.

Ухвалу суду може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області протягом пяти днів з дня її проголошення, а особами, без участі яких було постановлено ухвалу - протягом пяти днів з отримання копії ухвали.

Суддя Тимошенко