АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________
Провадження: № 22-ц-/790/985/15 Головуючий: 1 інстанції
· Справа: № 638/4668/13-ц Лазюк С.В.
· Категорія: скарга на дії ВДВС Доповідач: Даниленко В.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2015 року м. Харків

Судова колегія судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого: судді - Даниленка В.М.,

Суддів: Малінської С.М., Швецової Л.А.,

за участю секретаря: Каменської Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду цивільну справу за апеляційною скаргою Дзержинського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 16 червня 2014 року у цивільній справі за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», заінтересована особа: Приватне підприємство «Спеціалізоване підприємство «Юстиція» на дії державного виконавця Дзержинського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції Мирної Тетяни Василівни, -

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2013 року заявник Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» (далі: ТОВ «ОТП Факторинг Україна»), як сторона виконавчого провадження (стягувач), звернувся до суду з вищезазначеною скаргою, в якій вказував на те, що на виконанні у Дзержинському відділі ДВС ХМУЮ знаходиться зведене виконавче провадження з примусового виконання виконавчих листів про стягнення з боржника ОСОБА_4 на користь юридичних та фізичних осіб сум боргу, в тому числі й виконавчого листа № 2-6381/11, виданого 20.01.2012 року Дзержинським районним судом м. Харкова на підставі заочного рішення цього суду від 17.11.2011 року про стягнення з ОСОБА_4 на користь Акціонерного товариства «ОТП Банк» (далі: Банк) кредитної заборгованості в загальному розмірі 1 051 116,32 грн.

У процесі виконавчого провадження державним виконавцем Дзержинського відділу ДВС Мирною Т.М. було здійснено опис та арешт майна, належного боржнику ОСОБА_4, а саме: двокімнатної квартири АДРЕСА_1, загальною площею 59,0 кв.м., яка є предметом іпотеки за Договором іпотеки № РМ-SME 708/153/2008 від 24.04.2008 року, укладеним між іпотекодержателем АТ «ОТП Банк» та іпотекодавцем ОСОБА_4, в забезпечення виконання останнім своїх договірних зобов'язань за Кредитним договором № CrL-SME 708/153/2008, укладеним того ж дня між тими ж сторонами.

При проведенні виконавчих дій державним виконавцем було залучено експерта для проведення оцінки арештованого майна.

10 грудня 2012 року на адресу Банка надійшло повідомлення державного виконавця Дзержинського відділу ДВС Мирної Т.В. про проведену оцінку майна, відповідно до якого вартість арештованого нерухомого майна станом на 02.11.2012 року була визначена експертом у сумі 333 600,00 грн. без урахування ПДВ. При цьому, на момент укладення між Банком та ОСОБА_4 Договору іпотеки № РМ-SME 708/153/2008 від 24.04.2008 року вартість вищезазначеної квартири складала 719 500,00 грн., тобто в два рази більше за оцінку експерта, проведену на замовлення державного виконавця.

Згідно оцінки квартири, проведеної банківським спеціалістом 14.02.2013 року, вартість належної боржнику ОСОБА_4 іпотечної квартири складає 496 800,00 грн., тобто в 1,5 рази вище за оцінку, проведену експертом на замовлення держвиконавця.

Проаналізувавши ринок нерухомості та враховуючи стан арештованого нерухомого майна Банк 12.12.2012 року з посиланням на ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження» подав до Дзержинського відділу ДВС заперечення проти результатів проведеної оцінки нерухомого майна - зазначеної вище квартири та просив призначити рецензування звіту про оцінку вартості цього майна, надавши свою згоду на оплату необхідних витрат, пов'язаних з рецензуванням звіту.

Але державний виконавець рецензію звіту так і не провів, натомість на адресу Банку надійшло повідомлення від ПП «СП «Юстиція» про призначення публічних торгів з реалізації нерухомого майна - належної боржнику ОСОБА_4 квартири АДРЕСА_1 на 26.12.2012 року за початковою вартістю майна, що виставляється на торги, у розмірі спірної ціни - 333 600,00 грн.

27.12.2012 року ПАТ «ОТП Банк» звернулося до Дзержинського районного суду м. Харкова із заявою про заміну його як сторони виконавчого провадження на нового стягувача - ТОВ «ОТП Факторинг Україна», який є правонаступником Банку на підставі укладеного ніж ними договору купівлі-продажу кредитного портфелю та договору про відступлення права вимоги. Того ж дня, тобто 27.12.2012 року, ПАТ «ОТП Банк» звернулось до Дзержинського відділу ДВС із заявою про зупинення виконавчого провадження у зв'язку з подачею до суду заяви про заміну стягувача - сторони виконавчого провадження.

08.01.2013 року державним виконавцем Дзержинського відділу ДВС Мирною Т.В. було винесено відповідну постанову про зупинення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-6381/11, виданого 20.01.2012 року Дзержинським районним судом м. Харкова.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 15.03.2013 року заяву ПАТ «ОТП Банк» було задоволено. Замінено стягувача - ПАТ «ОТП Банк» на його правонаступника - ТОВ «ОТП Факторинг Україна» у виконавчому провадженні за рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 17.11.2011 року про стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ «ОТП Банк» суми кредитної заборгованості в розмірі 1 051 116,32 грн.

01.04.2013 року на адресу ПАТ «ОТП Банк» надійшло повідомлення ПП «СП «Юстиція» про призначення повторних прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна - двокімнатної квартири АДРЕСА_1, загальною площею 59,0 кв.м. за стартовою ціною лоту 250 200,00 грн. без урахування ПДВ, тобто з уцінкою майна на 25% його попередньої вартості, оскільки прилюдні торги, призначені на 26.12.2012 року не відбулись у зв'язку з відсутністю заявок покупців.

Таким чином, ігноруючи вимоги ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження», Дзержинським відділом ДВС були порушені права стягувача у вигляді отримання грошових коштів від реалізації іпотечного майна з об'єктивною оцінкою, яка в два рази більша за оцінку, проведену експертом на замовлення Дзержинського ВДВС.

Посилаючись на вказані обставини, а також на те, що дії державного виконавця щодо проведення опису та арешту майна, що в подальшому призвело до складання звіту про оцінку майна, є такими, що не відповідають вимогам закону, а ігнорування вимог Банку щодо проведення рецензування звіту про оцінку майна боржника та проведення публічних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна за початковою спірною вартістю оцінки є такими, що порушують права та законні інтереси стягувача - ТОВ «ОТП Факторинг Україна», заявник ТОВ «ОТП Факторинг Україна» просив суд на підставі ст.ст. 5, 14, 17, 48, 58 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 3-6, 12, 31 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність», п. 5.6.6 Інструкції «Про проведення виконавчих дій» визнати дії державного виконавця Дзержинського відділу ДВС Мирної Т.В. щодо не призначення рецензування звіту про оцінку арештованого нерухомого майна і передачі документів на торги за спірною оцінкою такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства, а також зобов'язати державного виконавця призначити проведення рецензії звіту про оцінку майна, яке належить боржнику ОСОБА_4, в порядку, передбаченому ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження».

У судове засідання заявник - ТОВ «ОТП Факторинг Україна» не з'явився, подавши до суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, заявлену скаргу підтримав у повному обсязі та наполягав на її задоволенні.

Представник Дзержинського ВДВС у своїх письмових запереченнях на подану заявником ТОВ «ОТП Факторинг Україна» скаргу просив суд відмовити в її задоволенні, вказуючи на те, що державними виконавцями цього відділу державної виконавчої служби при здійсненні виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-6381/11, виданого 20.01.2012 року Дзержинським районним судом м. Харкова про стягнення з боржника ОСОБА_4 на користь АТ «ОТП Банк» кредитної заборгованості в розмірі 1 051 116,32 грн. вживалися всі, передбачені законом заходи, необхідні для його примусового виконання, в тому числі й що стосується своєчасного повідомлення сторін про звіт від 02.11.2012 року щодо результатів оцінки арештованого нерухомого майна, складений суб'єктом оціночної діяльності, у зв'язку з чим останні мали можливість оскаржити цей звіт з оцінки нерухомого майна в передбачені законом строки, однак сторонами цього зроблено не було, що вважається їхньою згодою з результатами визначення оцінки.

Представник заінтересованої особи - ПП «СП «Юстиція» в судовому засідання проти задоволення скарги ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заперечував, посилаючись не те, що арештоване нерухоме майно, яке належало боржнику ОСОБА_4, вже реалізоване на прилюдних торгах, проведених 25 квітня 2013 року.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 16 червня 2014 року скаргу ТОВ «ОТП Факторинг Україна» на дії державного виконавця Дзержинського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції Мирної Т.В. задоволено частково.

Визнано дії державного виконавця Дзержинського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції Мирної Т.В. щодо не призначення рецензування звіту і передачі документів на торги за спірною оцінкою такими, що не відповідають вимогам законодавства.

У задоволенні іншої частині скарги ТОВ «ОТП Факторинг Україна» судом першої інстанції відмовлено.

В апеляційній скарзі Дзержинського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ставиться питання про скасування зазначеної ухвали районного суду та постановлення по справі нової ухвали про відмову в задоволенні скарги ТОВ «ОТП Факторинг Україна» в повному обсязі за її безпідставністю.

В обґрунтування своєї скарги апелянт посилається на неповне з'ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, та порушення судом норм матеріального й процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті.

Зокрема, апелянт вказує на те, що державними виконавцями Дзержинського ВДВС здійснювалися всі передбачені законом заходи для примусового виконання судового рішення, в тому числі й щодо своєчасного повідомлення стягувача - ПАТ «ОТП Банк» про результати оцінки арештованого нерухомого майна, яке підлягало реалізації на прилюдних торгах, проведеної суб'єктом оціночної діяльності, проте незважаючи на можливість подати свої заперечення проти результатів цієї оцінки, стягувачем не було подано до виконавчої служби відповідної заяви у встановлений законом строк, а відтак державний виконавець не зобов'язаний був призначати рецензування звіту про оцінку майна.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду першої інстанції відповідно до вимог ст. 303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд змінює або скасовує ухвалу суду першої інстанції і постановляє ухвалу з цього питання, якщо воно було вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права.

Задовольняючи частково скаргу заявника ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та визнаючи дії державного виконавця Дзержинського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції Мирної Т.В. щодо не призначення рецензування звіту і передачі документів на торги за спірною оцінкою такими, що не відповідають вимогам законодавства, суд першої інстанції виходив із того, що державний виконавець, отримавши заперечення стягувача ПАТ «ОТП Банк» проти результатів оцінки арештованого нерухомого майна, яке підлягало примусовій реалізації, безумовно був зобов'язаний призначити рецензування звіту про оцінку майна, однак цього не зробив, чим порушив приписи ч. 4 ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження».

При цьому, відмовляючи в задоволенні скарги ТОВ «ОТП Факторинг Україна» щодо зобов'язання державного виконавця призначити проведення рецензії звіту про оцінку нерухомого майна, яке належало боржнику ОСОБА_4 та підлягало примусовій реалізації, а саме: двокімнатної квартири АДРЕСА_1, суд першої інстанції виходив із того, що на час розгляду справи вказана квартира вже була реалізована на прилюдних торгах.

Проте, в даному випадку з таким висновком районного суду судова колегія погодитися не може, виходячи з наступного.

За приписами ст. 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі ст.ст. 3, 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Згідно зі ст.ст. 10, 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, визначаються Законом України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року № 606-XIV (далі: Закон № 606-XIV).

Відповідно до ст. 1 зазначеного Закону виконавче провадження - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України, та здійснюється на підставі виконавчих документів, у тому числі й виконавчих листів, що видаються судами, (ст.ст. 2, 17 Закону № 606-XIV).

Відповідно до ст. 8 Закону № 606-XIV сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник.

Стягувачем є фізична або юридична особа, на користь чи в інтересах якої видано виконавчий документ. Боржником є фізична або юридична особа, визначена виконавчим документом.

У разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов'язкові тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Обов'язки і права державних виконавців визначені законодавцем у ст. 11 Закону № 606-XIV.

Відповідно до вказаної правової норми державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

У процесі здійснення виконавчого провадження державний виконавець, зокрема має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі конфіденційну; накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; залучати у встановленому порядку до провадження виконавчих дій понятих, працівників органів внутрішніх справ, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для оцінки майна - суб'єктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання;

Відповідно до ст. 13 Закону № 606-XIV для з'ясування та роз'яснення питань, що виникають під час здійснення виконавчого провадження і потребують спеціальних знань, державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторін призначає своєю постановою експерта або спеціаліста (у разі необхідності - кількох експертів або спеціалістів), а для оцінки майна - суб'єктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання.

Як експерт або спеціаліст може бути запрошена будь-яка дієздатна особа, яка має необхідні знання, кваліфікацію та досвід роботи у відповідній галузі.

Експерт або спеціаліст зобов'язаний надати письмовий висновок, а суб'єкт оціночної діяльності - суб'єкт господарювання - письмовий звіт з питань, що містяться в постанові державного виконавця, а також надати усні рекомендації щодо дій, які виконуються за його присутності.

Відповідно до ст. 27, 32 Закону № 606-XIV у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Заходами примусового виконання рішень зокрема є: звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб.

Порядок звернення стягнення на кошти та інше майно боржника врегульовано ст. 52 Закону № 606-XIV.

Відповідно до вказаної правової норми звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

Стягнення на майно боржника звертається в розмірі і обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження.

Порядок визначення вартості та оцінки майна боржника врегульовано законодавцем у ст. 58 Закону № 606-XIV.

Відповідно до частини першої цієї правової норми визначення вартості майна боржника проводиться державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден державний виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання, який провадить свою діяльність відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Згідно частини третьої вказаної статті державний виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам.

У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки, вони мають право подати державному виконавцю заперечення в десятиденний строк з дня надходження повідомлення.

Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна рекомендованим листом за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим державним виконавцем.

Частиною четвертою статті 58 Закону № 606-XIV передбачено, що у разі заперечення однією із сторін проти результатів оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання, державний виконавець призначає рецензування звіту про оцінку майна.

Отже, згідно приписів вказаної правової норми праву сторін виконавчого провадження у разі незгоди з результатами оцінки майна подати державному виконавцю заперечення проти результатів оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання, кореспондується обов'язок державного виконавця призначити рецензування звіту про оцінку майна.

Однак, право сторін на подання державному виконавцю своїх заперечень проти результатів оцінки майна, проведеної суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання не є безумовним, оскільки воно обмежується встановленим законом конкретним строком, який відноситься до преклюзивних строків, тобто присічних строків, які не підлягають поновленню, або продовженню.

Відповідно до частини першої статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (частина перша статті 252 ЦК України).

Згідно статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Якщо строк встановлено для вчинення дії, вона може бути вчинена до закінчення останнього дня строку (частина перша статті 255 ЦК України).

Таким чином, системний аналіз положень ст. 58 Закону № 606-XIV у взаємозв'язку з приписами ст.ст. 251, 252, 253, 255 ЦК України дає можливість стверджувати, що сплив встановленого ч. 3 ст. 58 Закону № 606-XIV десятиденного строку припиняє суб'єктивне право сторін на подачу державному виконавцю своїх заперечень проти результатів оцінки майна, проведеної суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання, а відтак і не породжує у державного виконавця обов'язку призначати рецензування звіту про оцінку майна.

Як встановлено по справі, у Дзержинському відділі державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції знаходилося на виконанні зведене виконавче провадження про стягнення з боржника ОСОБА_4 на користь юридичних та фізичних осіб сум боргу.

16.11.2011 року державним виконавцем Дзержинського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції Мирною Т.В. було проведено опис та арешт майна боржника ОСОБА_4, про що складено відповідний акт.

Постановою державного виконавця Дзержинського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції Мирної Т.В. від 18.01.2012 року для оцінки належного боржникові ОСОБА_4 нерухомого майна, в тому числі й двокімнатної квартири АДРЕСА_1, було призначено суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання ОСОБА_6, який має Сертифікат оціночної діяльності (а.с. 120).

14 лютого 2012 року державним виконавцем Дзержинського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції Мирною Т.В. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 31042596 з примусового виконання виконавчого листа № 2-6381/11, виданого 20.01.2012 року Дзержинським районним судом м. Харкова на підставі заочного рішення цього суду від 17.11.2011 року про стягнення з боржника ОСОБА_4 на користь стягувача ПАТ «ОТП Банк» кредитної заборгованості в загальному розмірі 1 051 116,32 грн. (а.с. 41).

08 листопада 2012 року державним виконавцем Дзержинського відділу ДВС Мирною Т.В. на адресу стягувача - ПАТ «ОТП Банк» (правонаступником якого у виконавчому провадженні згідно з ухвалою Дзержинського районного суду від 15.03.2013 року є скаржник - ТОВ «ОТП Факторинг Україна») рекомендованим листом за № 18/11-27/17482 було направлено повідомлення про надходження до виконавчої служби оформленого суб'єктом оціночної діяльності звіту від 02.11.2012 року про оцінку належної боржникові ОСОБА_4 квартири АДРЕСА_1, відповідно до якого вартість об'єкту оцінки становить 333 600,00 грн. без врахування ПДВ.

При цьому стягувачу було роз'яснено положення ч. 3 ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження» щодо можливості надати свої заперечення проти результатів оцінки нерухомого майна, проведеної суб'єктом оціночної діяльності, протягом десяти днів з дня отримання повідомлення та можливості безпосередньо ознайомитися зі звітом суб'єкта оціночної діяльності, що знаходиться в матеріалах виконавчого провадження.

Вказане повідомлення було отримано Регіональним відділенням № 1 ПАТ «ОТП Банк» в м. Харкові 16 листопада 2012 року, про що свідчить штамп реєстрації вхідної кореспонденції Банку, а відтак відповідно до ч. 3 ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження» останнім днем для подачі стягувачем державному виконавцю своїх можливих заперечень проти результатів проведеної суб'єктом оціночної діяльності оцінки вартості належної боржникові ОСОБА_4 квартири АДРЕСА_1, було 26 листопада 2012 року (а.с. 39, 40, 126).

Проте, не зважаючи на це, відповідні заперечення стягувача - ПАТ «ОТП Банк» з клопотанням про призначення рецензування звіту про оцінку нерухомого майна - вищезазначеної квартири були подані державному виконавцю Дзержинського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції Мирній Т.В. лише 12 грудня 2012 року, тобто поза межами строку, передбаченого ч. 3 ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження», в зв'язку з чим у державного виконавця не виникло обов'язку призначати рецензування звіту, оформленого суб'єктом оціночної діяльності, про оцінку нерухомого майна - належної боржнику ОСОБА_4 квартири АДРЕСА_1.

Порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності посадових осіб державної виконавчої служби визначений у ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до частини першої вказаної правової норми рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або до керівника відповідного органу державної виконавчої служби вищого рівня чи до суду.

Рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, а іншими учасниками виконавчого провадження та особами, які залучаються до проведення виконавчих дій, - до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом (частина 4 коментованої статті).

Положення ч. 4 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження» кореспондуються зі ст. 383 ЦПК України, відповідно до якої сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи (ч. 2 ст. 387 ЦПК України).

Як роз'яснено в п. 18 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07 лютого 2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», за результатами розгляду скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд постановляє ухвалу, яка має відповідати вимогам статей 210, 213, 387 ЦПК.

Виходячи зі змісту статті 387 ЦПК, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Наприклад, суд може зобов'язати державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав.

Разом із тим, як вбачається з матеріалів цивільної справи, що надійшли на розгляд до апеляційного суду, будь-яких об'єктивних, належних та допустимих, в розумінні ст.ст. 58, 59 ЦПК України, доказів на підтвердження того, що рішеннями, діями чи бездіяльністю державного виконавця Дзержинського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції Мирної Т.В. під час виконання заочного рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 17.11.2011 року були порушені права чи свободи стягувача - ТОВ «ОТП Факторинг Україна», ці матеріали не містять і таких доказів заявником ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до суду апеляційної інстанції також не представлено.

За таких обставин, враховуючи наведене вище, ухвала Дзержинського районного суду м. Харкова від 16 червня 2014 року не може бути визнана обґрунтованою й такою, що постановлена з дотриманням вимог цивільного процесуального законодавства, а тому судова колегія вважає за необхідне на підставі п. 2 ч. 1 ст. 312 ЦПК України скасувати це судове рішення та постановити по справі нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні скарги ТОВ «ОТП Факторинг Україна» на дії державного виконавця Дзержинського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції Мирної Т.В. за її безпідставністю.

Що ж стосується питання розподілу судових витрат по справі, то це питання судова колегія вирішує відповідно до приписів ст. 388 ЦПК України.

Таким чином, з огляду на викладене та керуючись ст.ст. 251, 252, 253, 255 ЦК України, ст.ст. 2, 8, 11, 13, 25, 27, 33, 58, 82 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 303, 304, 307, 312, 313 - 315, 317, 319, 383, 387, 388 ЦПК України, судова колегія, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Дзержинського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції - задовольнити.

Ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 16 червня 2014 року - скасувати.

У задоволенні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» на дії державного виконавця Дзержинського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції Мирної Тетяни Василівни при виконанні судового рішення - відмовити в повному обсязі.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» для зарахування до спеціального фонду Державного бюджету України 121 (сто двадцять одну) грн. 80 коп. судового збору, сплату якого за подачу апеляційної скарги Дзержинським відділом державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції було відстрочено до ухвалення апеляційним судом судового рішення у справі.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності негайно, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів із дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: