АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/73/15 Справа № 209/3733/13-ц Головуючий у 1 й інстанції - Ковальова А. Б. Доповідач - Болтунова Л.М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2015 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Болтунової Л.М.

суддів - Козлова С.П., Тамакулової В.О.

при секретарі - Порубай М.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 29 травня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа - Орган опіки та піклування - Служба у справах дітей виконкому Дніпровської районної у м. Дніпродзержинську ради Дніпропетровської області про усунення перешкод у вихованні та спілкуванні з дитиною, встановлення порядку зустрічей з дитиною, -

в с т а н о в и л а:

У серпні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просив зобов'язати останню не чинити йому перешкоди у вихованні їх малолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та встановити наступний графік участі у вихованні дитини, дозволивши забирати доньку з місця її реєстрації та проживання без участі відповідачки кожного вівторка та четверга з 18-00 до 21-00 години та кожну суботи та неділю тижня з 09-00 год. до 12-00 год. з обов'язком повернення дитини до місця її проживання, оскільки ОСОБА_2 перешкоджає йому приймати участь у її вихованні, відмовляється надавати йому доньку для зустрічей.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 29 травня 2014 року позов задоволено частково. ОСОБА_2 зобов'язана не чинити ОСОБА_3 перешкод у вихованні малолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Встановлено ОСОБА_3 графік участі у вихованні дитини, а саме: побачення доньки ОСОБА_4 з позивачем кожного вівторка та четверга - з 18-00 год. до 20-00 год. та кожної суботи - з 10-00 год. до 12-00 год. Зустрічі проводити: протягом перших шести місяців у присутності матері, ОСОБА_2 та в межах місця проживання дитини, а у подальшому - без присутності матері та поза межами місця проживання дитини з обов'язком повернення дитини до місця її проживання. В решті позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат. ( а.с.71)

З таким рішенням не погодилась відповідачка, звернулась з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на його необґрунтованість, неповне з'ясування судом обставин справи, порушення норм процесуального права, просила скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог повністю, встановивши порядок зустрічей позивача з малолітньою донькою ОСОБА_4: один раз на тиждень у будній день з 10-00 год. до 12 - 00 год. та по суботам у той же час у її присутності, попередньо повідомивши її про день зустрічі. (а.с.76-78)

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.ст. 213, 214 ЦПК України рішення повинно бути законним і обґрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Оскаржуване рішення суду не відповідає вимогам закону.

Як вбачається з матеріалів справи, з 23 вересня 2011 року ОСОБА_3 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 17 грудня 2012 року. (а.с. 8, 9). Від шлюбу сторони мають малолітню доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з матір'ю. ( а.с. 22)

Рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 11 вересня 2012 року стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки у розмірі ?? частини його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 31 липня 2012 року до повноліття дитини. (а.с. 20, 48)

Рішенням цього ж суду від 02 листопада 2012 року стягнуто з позивача аліменти у розмірі 1/6 частини його доходів, щомісяця з усіх видів його заробітку на користь ОСОБА_2 на її утримання до досягнення малолітньою дитиною трирічного віку, починаючи з 31 липня 2012 року. (а.с.49)

Після розірвання шлюбу і припинення спільного проживання сторони не дійшли згоди щодо участі у вихованні малолітньої доньки.

Рішенням виконавчого комітету Дніпровської районної у м. Дніпродзержинську ради Дніпропетровської області від 18 грудня 2013 року № 257 року був визначений порядок побачення позивача з малолітньою донькою ОСОБА_4, а саме: двічі на тиждень з 10-00 до 13-00 години, з 15-00 до 18-00 год. (враховуючи один вихідний день), у перші два місяці у присутності ОСОБА_2, у подальшому - без її присутності.(а.с.44)

Розглядаючи по суті даний спір, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачка чине позивачеві перешкоди у спілкуванні з дитиною, позивач має право безперешкодно здійснювати свої батьківські права та обов'язки, а тому задовольнив в цій частині вимоги та дійшов висновку про необхідність визначення графіку участі у вихованні дитини, а саме: побачення доньки ОСОБА_4 з позивачем кожного вівторка та четверга - з 18-00 год. до 20-00 год. та кожної суботи - з 10-00 год. до 12-00 год. Зустрічі проводити: протягом перших шести місяців у присутності матері, ОСОБА_2 та в межах місця проживання дитини, а у подальшому - без присутності матері та поза межами місця проживання дитини з обов'язком повернення дитини до місця її проживання.

Однак з таким висновком суду погодитись не можна, з огляду на наступне.

Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Статтею 153 СК України передбачено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

За частинами першою та другою ст. 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Між тим колегія суддів вважає, що позивачем не було надано будь-яких доказів стосовно перешкод, які, на його думку, чинить відповідачка щодо участі у вихованні дитини, у розумінні ч.2 ст.59 ЦПК України.

Крім того, ухвалюючи рішення, суд не в повній мірі врахував всі обставини по справі, а саме малолітній вік дитини (три повних роки), зайнятість сторін, звички та розклад дня дитини, відносини між сторонами, їх неприязні стосунки.

Колегія суддів вважає, що обраний судом порядок зустрічей батька з дитиною не відповідає її інтересам, зокрема, пізній час побачень з 18-00 год. до 20-00 год. та його періодичність.

За вимогами ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Вирішуючи питання щодо проведення зустріч позивача з дитиною, суд у порушення вказаних вимог, також встановив, що протягом перших шести місяців у присутності матері, ОСОБА_2 та в межах місця проживання дитини, а у подальшому - без присутності матері та поза межами місця проживання дитини з обов'язком повернення дитини до місця її проживання, не звернувши уваги, що ОСОБА_3 такі вимоги до суду не заявлялись.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване рішення не може залишатися в силі, підлягає скасуванню, на підставі п.п.3,4 ст.309 ЦПК України, з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову та визначенням позивачу порядку побачення з малолітньою донькою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, двічі на тиждень - щосуботи та щонеділі з 10-00 год. до 13- 00 год. у присутності матері дитини за місцем її проживання. В іншій частині позовних вимог ОСОБА_3 слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 29 травня 2014 року - скасувати та ухвалити нове рішення.

Визначити ОСОБА_3 порядок побачення з малолітньою донькою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, - щосуботи та щонеділі з 10-00 год. та 13-00 год. у присутності матері, ОСОБА_2, за місцем її проживання.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судовий збір у сумі 114,70 грн.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з цього часу.

Головуючий Л.М. Болтунова

Судді: С.П. Козлов

В.О. Тамакулова