ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/7853/15
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" вересня 2015 р. Суддя Дарницького районного суду м. Києва Кириченко Н.О., ознайомившись з матеріалами позовної заяви Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення суми боргу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в Дарницький районний суд м. Києва з позовом до відповідача про стягнення суми боргу.

Ознайомившись з вказаним позовом, встановлено, що він не відповідає вимогам ст. 119, 120 ЦПК України, оскільки позивачем не надано документ, що підтверджує сплату судового збору, який мав бути сплачений відповідно до вимог ЗУ «Про судовий збір».

Так, положеннями п.22 ч.1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», на яку посилається представник позивача, зазначаючи, що позивач звільнений від сплати судового збору передбачено, що уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - у справах, пов'язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку звільняється від сплати судового збору.

Повноваження уповноваженої особи Фонду визначені ст. 37 «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», відповідно до якої уповноважена особа Фонду діє від імені Фонду відповідно до цього Закону і нормативно-правових актів Фонду та має право також заявляти від імені банку позови майнового та немайнового характеру до суду, у тому числі позови про винесення рішення, відповідно до якого боржник банку має надати інформацію про свої активи;

Відповідно до ст. 37 вказаного Закону, уповноважена особа Фонду має право як вчиняти загальні будь-які дії та приймати рішення, що належали до повноважень органів управління і органів контролю банку, заявляти від імені банку позову майнового та немайнового характеру до суду, а також спеціальні, пов'язані із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку.

При цьому, як звертає увагу Державна судова адміністрація України в листі на адресу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 31.10.2014 року за № 11-5014/14, при зверненні до суду від імені банку уповноваженій особі Фонду необхідно обґрунтовувати зв'язок позовних вимог із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку з посиланням на відповідні статті розділів VII, VIII вищезазначеного закону.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства; тимчасова адміністрація - процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом.

Згідно з п. 2.1 глави 2 розділу I Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку, затвердженого Рішенням №2 від 05.07.2012 року Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, виведення неплатоспроможного банку з ринку - заходи, які здійснює Фонд стосовно банку, віднесеного до категорії неплатоспроможних, щодо виведення його з ринку одним із способів, визначених статтею 39 цього Закону, якою встановлено, що протягом 30 днів з дня початку тимчасової адміністрації виконавча дирекція Фонду затверджує план врегулювання з обов'язковим дотриманням принципу найменших витрат для Фонду, який складається відповідно до вимог, встановлених актами Фонду. У плані врегулювання на підставі оцінки фінансового і майнового стану банку визначаються заходи щодо виведення неплатоспроможного банку з ринку в один із таких способів:

1) ліквідація банку з відшкодуванням з боку Фонду коштів за вкладами фізичних осіб у порядку, встановленому цим Законом;

2) ліквідація банку з відчуженням у процесі ліквідації всіх або частини його активів і зобов'язань на користь приймаючого банку;

3) відчуження всіх або частини активів і зобов'язань неплатоспроможного банку на користь приймаючого банку з відкликанням банківської ліцензії неплатоспроможного банку та подальшою його ліквідацією;

4) створення та продаж інвестору перехідного банку з передачею йому активів і зобов'язань неплатоспроможного банку і подальшою ліквідацією неплатоспроможного банку;

5) продаж неплатоспроможного банку інвестору.

Разом з тим, в даному випадку позовна заява була подана представником за довіреністю від імені та інтересах ПАТ «Дельта Банк», яке на даний час має статус юридичної особи, в особі уповноваженої особи лише як органу управління банком та в межах укладених саме останнім договірних правовідносин, а не від імені уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у зв'язку із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку, як це визначено п.22 ч.1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», оскільки банк є іншою юридичною особою та звернення з даним позовом з інших за характером правовідносин, і в тексті позовній заяві представник позивача не виклав обставин в обґрунтовування зв'язку позовних вимог, які за змістом позовної заяви випливають зі спору, що виник зі звичайних договірних відносин самостійних учасників цивільного обороту, із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку відповідно до Закону та Положення, а тому позивач не може бути звільнений від сплати судового збору за пред'явлення позову відповідно до п.22 ч.1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір».

Отже, позивачу необхідно у відповідності до вимог ЗУ «Про судовий збір» з урахуванням предмету поданої позовної заяви сплати судовий збір та надати докази на підтвердження сплати або надати докази які звільняють від його сплати.

За правилами ст. 121 ЦПК України, суддя, встановивши, що заяву подано без додержання передбачених вимог, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху та надається строк для усунення недоліків.

Вищезазначені обставини не дають змогу призначити позовну заяву до розгляду, тому позивачу необхідно надати строк для усунення недоліків позову, роз'яснивши, що у випадку невиконання вимог ухвали, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачеві.

Керуючись ст. 119, 121, ЦПК України, суддя -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення суми боргу - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків протягом п"яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: