Справа № 2/325/532/2015
РІШЕННЯ

Іменем України

28 липня 2015 року Приазовський районний суд Запорізької області у складі головуючого судді Діденко Є.В., за участю секретаря судового засідання Олексюк І.В., розглянувши в смт. Приазовське Запорізької області у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3, про стягнення аліментів на час навчання,

в с т а н о в и в:

28.05.2015 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти на її користь на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі ? частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму щомісяця, без урахування часу канікул щорічно, починаючи з дня подання позову і до закінчення навчання, але не більше як до досягнення 23 років.

Позов обґрунтований тим, що 18.04.2003 року позивач уклала шлюб з відповідачем ОСОБА_2, у січні 2011 року шлюб розірвано. З відповідачем вони мають спільну дитину ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3, яка після розірвання шлюбу залишилась проживати разом з позивачем. З 01.09.2014 року дочка навчається за контрактом на денній формі навчання і є студенткою соціально-гуманітарного факультету Бердянського державного педагогічного університету міста Бердянськ. Відповідач можу надавати матеріальну допомогу, він має земельну ділянку (пай), яка знаходиться в оренді ТОВ «Агрофірма Ольвія» і отримує від цього дохід.

Ухвалою суду від 24.06.2015 року до участі у справ в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача було залучено ОСОБА_3.

Позивач ОСОБА_1, належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи в судове засідання не прибула, про причини неявки суду не повідомила, але надавала суду заяви від 09.06.2015 та 24.06.2015 року, в яких просила розглянути справу без її участі, позов підтримує.

Відповідач ОСОБА_2, який відбуває покарання в Камянській виправній колонії УДПтС України в Запорізькій області (№101) надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги не визнає.

Дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають виходячи з наступного.

Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

В силу ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною 9 ст. 7 Сімейного кодексу України, сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії І-ЖС № 033055 від 29.05.1998 року, позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3.

ОСОБА_3 проживає разом з матірю ОСОБА_1, що підтверджено довідками Чкалівської сільської ради № 284 від 18.03.2015 року та № 308 від 30.03.2015 року.

Згідно довідки Бердянського державного педагогічного університету від 02.03.2015 року № 15.020, ОСОБА_3 є студенткою 1 курсу соціально-гуманітарного факультету і навчається на денній формі навчання на контракті. Період навчання складає з 01.09.2014 року по 30.06.2018 року.

На підставі вироку Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 20.04.2010 року відповідача ОСОБА_2 засуджено до покарання у виді позбавлення волі строком на 9 років, яке він відбуває в Камянській виправній колонії УДПтС України в Запорізькій області (№101).

Як свідчить довідка ТОВ «Агрофірма Ольвія» від 01.04.2015 року № 62, земельний пай ОСОБА_2 знаходиться в оренді, але оплата за оренду 2014 року не проводилась, у звязку з відсутністю ОСОБА_2

Статтею 199 Сімейного кодексу України передбачено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Як розяснено в пункті 20 постанови пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року № 3, обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Досягнення ОСОБА_3 відповідного віку, факт її навчання на комерційній основі і потреба у звязку із цим у матеріальній допомозі суд вважає доведеними.

Проте, на переконання суду позивачем не було доведено наявності у відповідача можливості надавати матеріальну допомогу на утримання дочки на період її навчання, що в силу статті 199 СК України є обовязковою умовою для стягнення аліментів на період навчання.

Навпаки ж, на думку суду, відбування відповідачем покарання у виді позбавлення волі передбачає ізоляцію засудженого від суспільства з триманням його в установі виконання покарання закритого типу, що свідчить про неможливість отримання ним постійного доходу і сплати з нього аліментів.

Посилання позивача на довідку ТОВ «Агрофірма Ольвія» від 01.04.2015 року № 62, суд вважає необґрунтованими, оскільки зазначена довідка навпаки свідчить про відсутність у відповідача доходу з орендної плати. Крім того, позивачем не надані докази стосовно укладення відповідачем договору оренди землі у встановленому законом порядку, розміру і форми (натуральної або грошової) орендної плати.

Будь-яких інших доказів на підтвердження наявності у відповідача доходів і їх розміру, позивачем надано не було.

Таким чином, у звязку з відсутністю у відповідача можливості надавати матеріальну допомогу на утримання дочки на період її навчання, виходячи із засад справедливості, добросовісності і розумності, в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 14, 57-60, 212-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3, про стягнення аліментів на час навчання відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Запорізької області шляхом подання апеляційної скарги через Приазовський районний суд Запорізької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали учать у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час оголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Є.В. Діденко