Провадження № 2/161/3609/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 вересня 2015 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі головуючого судді Присяжнюк Л.М.,

при секретарі Лукашевич І.П.,

за участю позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

28 липня 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. Свій позов мотивує тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, так як останній вчиняв психологічне насилля стосовно неї, ображав. Шлюбні стосунки припинені з 20 липня 2015 року. Спільних дітей у них немає. Просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, зареєстрований 22 січня 2010 року в Луцькому РАЦСі, актовий запис № 26, судові витрати покласти на відповідача.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Суду пояснила, що не бажає бути у шлюбі з відповідачем.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, заперечив щодо розірвання шлюбу. Суду пояснив, що позивач не довела в судовому засіданні своїх вимог належними доказами, на розірвання шлюбу погодиться в тому разі, якщо позивач сплатить йому усі кошти, які він витратив на її утримання в період сімейного життя.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши та оцінивши подані докази дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з врахуванням наступного.

Судом установлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі із 22 січня 2010 року, що підтверджується повторним свідоцтвом про шлюб серії І-ЕГ № 099195 від 22 травня 2015 року (а.с. 4).

Спільних дітей у сторін немає.

Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ч.3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність.

В судовому засіданні встановлено, що сторони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, а тому їх шлюб існує формально, між сторонами припинили існувати почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки. За таких обставин, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, а тому шлюб слід розірвати.

Враховуючи вимоги ст. 88 ЦПК України, із відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 243,60 грн.

На підставі вищевикладеного та ст.ст. 110-112 СК України, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Шлюб, укладений між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженцем ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженкою ІНФОРМАЦІЯ_4, який зареєстрований 22 січня 2010 року в відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Волинської області, за актовим записом № 26 розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду Присяжнюк Л.М.