Справа № 263/9460/15-ц
Провадження № 2/263/2990/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2015 року Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі головуючого судді Шатілової Л.Г., при секретарі Грачовій О.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Маріупольської міської ради про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулися до суду з позовом до Маріупольської міської ради про визнання права власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3, яка померла 04.03.2014 року. В обґрунтування позовних вимог зазначили, що після смерті батька ОСОБА_4, який помер 04.08.2005 року, відкрилася спадщина у вигляді вищезазначеної квартири, в яку він був вселений на підставі ордеру №2210 від 12.05.1971 року, отриманого ним як членом ЖБК «Віл-100». Їхня мати ОСОБА_3 прийняла спадщину після смерті чоловіка, проте належним чином не оформила свої права на спадщину. Покійний батько ОСОБА_4 за життя пайовий внесок за квартиру сплатив повністю, що підтверджується довідкою ЖБК «Віл-100» № 368 від 22.06.2015 року. У встановлений законом строк вони звернулися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, а згодом з заявою про видачу їм свідоцтва про право на спадщину за законом, але їм було відмовлено, оскільки ними не надані документи, які підтверджують право власності спадкодавці ОСОБА_3 на квартиру.

Позивачі та представник позивача ОСОБА_5 у судове засідання надали заяви з проханням розглянути справу за їхньої відсутності, позовні вимоги підтримали повністю.

Представник відповідача надав суду заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнав повністю.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правові відносини.

На підставі ордеру на житлове приміщення №2210 від 12.05.1971року, виданого на підставі списку житлово-будівельного кооперативу ЖБК «Віл-100», ОСОБА_4 була видана кооперативна квартира АДРЕСА_2.

Згідно довідки ЖБК «Віл-100» № 368 від 22.06.2015 року ОСОБА_4 повністю сплатив вартість квартири АДРЕСА_2 у квітні 1971 року.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-НО №048042 від 05.08.2005 року ОСОБА_4 помер 04.08.2005 року.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії I-НО №749460 від 05.03.2014 року ОСОБА_3 померла 04.03.2014 року.

Згідно довідки ЖБК «Віл-100» № 369 від 22.06.2015 року померла ОСОБА_3 була зареєстрована та мешкала у ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з померлим чоловіком ОСОБА_4

Згідно до свідоцтв про народження серії I-АВ №208891 від 22.05.1969 року та серії II-НО №313378 від 02.01.1974 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2, відповідно, є синами померлої ОСОБА_3

Відповідно до довідки МКП «Маріупольське БТІ» № 1394 від 19.062015 року право власності на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_2, не зареєстроване.

Відповідно до копії спадкової справи № 20/2015, відкритої приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу ОСОБА_6 після смерті ОСОБА_3, спадкоємцями за законом першої черги, які прийняли спадщину шляхом подачі заяв до нотаріальної контори за вх. №49 від 22.06.2015 року та №50 від 22.06.2015 року, є сини померлої ОСОБА_1 та ОСОБА_2 Інші спадкоємці до нотаріальної контори не зверталися.

Згідно ст. 15 ЗУ «Про власність» від 07.02.1991 р., що діяв на момент спірних правовідносин член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно.

Аналогічні положення містяться в п.5-1 Постанови Пленуму ВСУ №9 від 18.09.1987 року, де зазначено, що член ЖБК, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, надану йому в користування, набуває право власності на квартиру і вправі розпоряджатись нею на свій розсуд - продавати, заповідати, обмінювати, в тому числі на інше жиле приміщення у будинку державного або громадського житлового фонду чи іншого ЖБК, на жилий будинок (частину будинку), що належить громадянину на праві власності і вчиняти відносно неї інші угоди, що не заборонені законом.

Таким чином, ОСОБА_4 набув права власності на квартиру АДРЕСА_2, оскільки повністю вніс свій пайовий внесок за вищезазначену кооперативну квартиру.

Стаття 1261 ЦК України передбачає, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Таким чином, ОСОБА_3 як спадкоємиця прийняла спадщину після смерті чоловіка ОСОБА_4, оскільки постійно проживала разом з чоловіком на час відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1278 ЦК України частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними.

Стаття 1298 ЦК України передбачає, що свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.

Відповідно до п. 23 постанови ПВС України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 р., свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно постанов приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу ОСОБА_6 № 254/02-31 від 22.06.2015 року та №255/02-31 від 22.06.2015 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2Г відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно померлої -04.03.2014 року ОСОБА_3 у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів, які підтверджують право власності спадкодавиці на майно, а саме: квартиру АДРЕСА_2.

Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

З огляду на вказане суд вважає, що оскільки позивачі, як спадкоємці прийняли спадщину після смерті матері, але не можуть отримати свідоцтво про право на спадщину на спірну квартиру, то слід захистити їхні права та в судовому порядку визнати за кожним право власності на ? частку квартири АДРЕСА_2, як за спадкоємцями першої черги, які прийняли спадщину. Керуючись ст.ст. 11, 60, 80, 88, 197, 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Маріупольської міської ради про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності на ? частку квартири АДРЕСА_1, загальною площею 62,8 кв.м, жилою площею 42,4 кв.м, за кожним.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Донецької області через Жовтневий районний суд м. Маріуполя протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Л.Г. Шатілова