АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/682/15 Головуючий 1-ї інстанції - Бондарева І.В.
Справа № 645/9296/14 Доповідач - Яцина В.Б.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2015 року м. Харків

Судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого судді - Яцина В.Б.

Суддів: - Бурлака І.В., Карімової Л.В.

за участю секретаря : Костюченко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Завод Південкабель» на рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 01 грудня 2014 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Завод Південкабель», третя особа ОСОБА_4 про внесення змін до наказу та запису у трудовій книжці, виплату допомоги, -

ВСТАНОВИЛА:

30.10.2014 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Завод Південкабель», про внесення змін до наказу та запису у трудовій книжці про її звільнення, виплату грошової допомоги при звільненні, в якому після доповнення вимог просила зобов?язати відповідача провести виплату грошової допомоги при звільненні у зв?язку із виходом на пенсію у розмірі не менше 50% її середньомісячної зарплати згідно з колективним договором за 2014 р., зобов?язати відповідача скасувати запис в трудовій книжці № 21 «звільнена за власним бажанням, ст. 38 КзпП України та внести запис про причину звільнення, а саме: «звільнена за власним бажанням у зв?язку із виходом на пенсію, ст. 38 КзпП України».

На обґрунтування позову вказала, що вона працювала у відповідача з 29.07.1982 р. 31.07.2014 р., її звільнено з роботи наказом № 172-к від 31.07.2014 р., при цьому відповідачем було змінено підставу звільнення позивача, яка була вказана у її заяві про звільнення від 17.07.2014 р. Вона просила звільнити її з роботи за власним бажанням, у зв'язку з виходом на пенсію за віком, на підставі ч.1 ст.38 КЗпП України та у відповідності до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Однак всупереч її волевиявленню відповідачем було видано наказ про звільнення позивача з роботи лише за власним бажанням, в якому не вказано, що причиною звільнення був вихід на пенсію. Аналогічний запис було внесено і до трудової книжки позивача. Вказаний запис у трудовій книжці не надає позивачеві мати статус пенсіонера заводу «Південкабель» та позбавляє її прав, пільг та заохочень, передбачених колективним договором, зокрема, на виплату допомоги у розмірі від 50% середньомісячної заробітної плати. Просила суд зобов'язати відповідача внести зміни до наказу № 172-к від 31.07.2014 р., вказавши причину звільнення - у зв'язку з виходом на пенсію, скасувати запис в трудовій книжці №21 «Звільнена за власним бажанням, ст.38 КЗпП України» та внести запис «Звільнена за власним бажанням в зв'язку з виходом на пенсію, ст.38 КЗпП України», зобов'язати відповідача провести виплату допомоги у розмірі не менше 50% середньомісячної заробітної плати у зв'язку з виходом на пенсію, передбачену Колективним договором.

В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та пояснила, що після звільнення вона перебуває на обліку в УПФ України у Фрунзенському районі м.Харкова та отримує пенсію за віком з 06.08.2014 р.

Представники відповідача - Краюшкін В.В., Вірьовкін О.М., представник третьої особи - ОСОБА_7 проти задоволення позову заперечували, оскільки на момент звільнення позивач не вийшла на пенсію, тому за змістом ст. 38 КЗпП України у відповідача не було підстав для її звільнення у зв'язку з виходом на пенсію.

Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 01 грудня 2014 року позовні вимоги було задоволено.

Зобов'язано Публічне акціонерне товариство «Завод «Південкабель» внести зміни до наказу № 172- к від 31.07.2014 р. про звільнення ОСОБА_3, а саме зазначити причину її звільнення: «ст.38 КЗпП України, за власним бажанням в зв'язку з виходом на пенсію». Зобов'язано Публічне акціонерне товариство «Завод «Південкабель» у трудовій книжці ОСОБА_3 скасувати графу №3 запису №21 від 31.07.2014 р. «Звільнена за власним бажанням, ст.38 КЗпП України» та внести до запису №21 від 31.07.2014 р. запис у графі №3: «Звільнена за власним бажанням в зв'язку з виходом на пенсію, ст.38 КЗпП України». Зобов'язано Публічне акціонерне товариство «Завод «Південкабель» провести виплату ОСОБА_3 допомоги у зв'язку з виходом на пенсію у розмірі не менше 50% середньомісячної заробітної плати.

Не погоджуючись з таким рішенням районного суду ПАТ Завод «Південкабель» просить в апеляційній скарзі рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що рішення незаконне, необґрунтоване та підлягає скасуванню у зв'язку з неправильним застосуванням норм матеріального права та невідповідності висновків суду обставинам справи.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового засідання, що з'явились у судове засідання, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги та розглянутої судом першої інстанції заяви, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає за необхідне її відхилити з наступних підстав.

Статтею 38 КЗпП України передбачене право працівника на розірвання трудового договору, укладеного на невизначений строк, з його ініціативи, зокрема, у випадку виходу працівника на пенсію.

Відповідно до ст.7-2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», до 1 січня 2015 року право дострокового виходу на пенсію за віком мають жінки, яким виповнилося 55 років, за наявності страхового стажу не менше 30 років та за умови звільнення з роботи. У цьому випадку розмір їх пенсії, обчислений відповідно до статті 27 та з урахуванням статті 28 цього Закону, зменшується на 0,5 відсотка за кожний повний чи неповний місяць дострокового виходу на пенсію. Зменшення розміру пенсії за віком застосовується протягом усього періоду отримання пенсії незалежно від її виду. У разі коли жінка, якій достроково призначено пенсію, до досягнення віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працевлаштувалася, виплата дострокової пенсії на час роботи припиняється.

Згідно п. 2.26 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, записи про причини звільнення у трудовій книжці повинні провадитись у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства із посиланням на відповідну статтю, пункт закону. Наприклад, «Звільнений в зв'язку з прогулом без поважних причин, п.4 ст.40 КЗпП України». При розірванні трудового договору з ініціативи працівника з причин, за яких законодавство пов'язує надання певних пільг і переваг, запис про звільнення вноситься до трудової книжки із зазначенням цих причин. Наприклад, «Звільнений за власним бажанням" у зв'язку з зарахуванням у вищий навчальний заклад, ст.38 КЗпП України».

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 з 29.07.1982 р. перебувала у трудових правовідносинах з ПАТ «Завод «Південкабель», який є правонаступником Харківського кабельного заводу «Південкабель», ЗАТ «Південкабельмет», ЗАТ «Завод «Південкабель», працюючи учнем лаборанту хімічного аналізу, а з 28.10.1982 р. - лаборантом хімічного аналізу.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 досягла віку 55 років, що підтверджується паспортом громадянина України та згідно записів у трудовій книжці її стаж на день звільнення складав 32 роки, внаслідок чого вона набула право дострокового виходу на пенсію за віком, передбаченого ст.7-2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», про що відповідачу було достовірно відомо.

17.07.2014 р. ОСОБА_3 звернулась до адміністрації підприємства із заявою про звільнення її за власним бажанням з 31.07.2014 р. у зв'язку з виходом на пенсію за віком, що підтверджується наданою суду копією вказаної заяви та не оспорюється відповідачем.

Наказом № 172-к від 31.07.2014 р. ОСОБА_3 звільнено з роботи, із зазначенням причини звільнення - за власним бажанням, ч.1 ст.38 КЗпП України, що підтверджується копією вказаного наказу та записом №21 у трудовій книжці на ім'я ОСОБА_3

Згідно довідки УПФ України у Фрунзенському районі м. Харкова від 25.09.2014 р., ОСОБА_3 перебуває на обліку в УПФ України у Фрунзенському районі м .Харкова та отримує пенсію за віком з 06.08.2014 р., та отримала пенсійне посвідчення НОМЕР_1.

Згідно умов Колективного договору на 2014 р., схваленого конференцією трудового колективу 20.03.2014 р. та затвердженого головою профспілкового комітету та генеральним директором ПАТ «Завод «Південкабель» (розділ 2 п.9), відповідач при виходу на пенсію працівників, які досягли пенсійного віку, та пропрацювали на заводі не менше 10 років, з високою продуктивністю праці, без порушень трудової дисципліни, сплачує допомогу у розмірі від 50% середньомісячної заробітної плати, виходячи з фінансової можливості.

Згідно пояснень представника відповідача Вірьовкіна О.M., в 2014 р. підприємство не мало фінансової можливості надавати таку допомогу працівникам, які досягли пенсійного віку, проте не заперечував, що деякі працівники її все ж таки отримували з резервного фонду.

В матеріалах справи наявна довідка ПАТ «Завод «Південкабель» від 01.12.2014 р. про відсутність фінансової можливості щодо надання соціальних пільг працівникам (а.с.43). Районний суд обґрунтовано та відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України не взяв до уваги вказану довідку, оскільки вона не є допустимим доказом неплатоспроможності підприємства і неможливості виконувати взяті на себе передбачені колективним договором зобов'язання по виплаті позивачці допомоги у зв'язку з виходом на пенсію

Даних про те, що позивач на протязі своєї трудової діяльності притягувалась до відповідальності за порушення трудової дисципліни - відповідач суду не надав і не заперечував проти сплати грошової допомоги з цих підстав.

Враховуючи, що на день написання заяви про звільнення керівництву підприємства було достовірно відмово про наявність у його працівника ОСОБА_3 передбаченого ст.7-2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» права на достроковий вихід на пенсію за віком, і внаслідок цього про обґрунтованість її заяви про звільнення за власним бажання у зв?язку з виходом на пенсію, що передбачено ст. 38 КЗпП України, яка не містить додаткових вимог для працівника для оформлення цієї пенсії на день звернення із такою заявою, - колегія суддів погоджується з висновками районного суду про наявність підстав для задоволення позову, які відповідають матеріалам справи, наведеній нормі матеріального права, належним чином вмотивовані і доводами скарги не спростовуються.

Твердження представника відповідача про те, що позивачка при зверненні із вказаною заявою про звільнення не довела, що вона вийшла пенсію - є безпідставними, оскільки вказана норма ст. 38 КЗпП України такої умови для звільнення за власним бажанням, у зв?язку з виходом на пенсію, - не передбачає.

Що стосується не розуміння змісту рішення суду, або можливих утруднень при виконанні рішення суду в частині стягнення грошової допомоги при звільненні, відповідач не надав до апеляційного суду доказів, що вони реально існують на день апеляційного перегляду справи і впливають на законність і обґрунтованість цього рішення. Такі питання підлягають вирішенню судом в порядку ст.ст. 221, 373 ЦПК України.

Таким чином, оскільки суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, то з передбачених ст. 308 ЦПК України підстав апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п. 1 ч. 1 ст. 307, ст.ст. 315, 317, 319-325 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Завод Південкабель» відхилити

Рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 01 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, однак протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий суддя:

Судді колегії: