27 січня 2015 року м. Одеса
Приморський районний суд м. Одеси в складі:
головуючого одноособово судді Донцова Д.Ю.,
при секретарі судового засідання Скибінській Є.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Страхового товариства з додатковою вдповідальністю «Гарантія», Приватного підприємства «Смартком» про стягнення страхового відшкодування за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, моральної шкоди та витрат на правову допомогу,
Позивач, ОСОБА_1, звернувся до суду з позовом до Страхового товариства з додатковою відповідальністю «Гарантія», Приватного підприємства «Смартком» про стягнення страхового відшкодування, моральної шкоди тавитрат на правову допомогу.
Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 27.07.2013 року о 08 год.50 хв. сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю транспортного засобу «Kia Sportage», реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_2 та транспортним засобом «Mazda 626», реєстраційний номер НОМЕР_2,під керуванням водія ОСОБА_1.
На місце дорожньо-транспортної пригоди були викликані співробітники ДАЇ, що хафіксували дорожньо-транспортну пригоду та видали відповідні довідки.
03.10.2013 року суддею Літвіненко Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області було винесено постанову у справі № 484/4571/13-п, відповідно до якої було визнано винним у скоєнні вищезазначеного правопорушення ОСОБА_2
Цивільно-правова віповідальність ОСОБА_2 була застрахована в СТзДВ «Гарантія», згідно страхового полісу №АС/256789.
29.07.2013 року позивач повідомив страхову компнаію СТзДВ «Гарантія» про настання страхового випадку по договору страхування цивільно-правової відповідальностівласників наземних транспортних засобів № АС/256789, що підтверджується відповідним повідомленням, зареєстрованим у відповідача 1 за №6821, разом з яким було надано довідку про ДТП, що мала місце 27.07.2013 р. о 08 год. 50 хв. По вул. Ак. Глушко у м. Одесі, копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу « Mazda 626», реєстраційний номер НОМЕР_2, копію посвідчення водія ОСОБА_1, копію договору № АЕ/1034174.
Тобто станом на 28.11.2013 року страховій компанії СТзДВ «Гарантія» були надані усі необхідні документи, що передбачаються ст. 35 Закону України №1961-IV для визнання випадку страховим та для визначення розміру страхового відшкодування.
Оскільки, з незрозумілих причин страхова компанія не виплатила йому страхове відшкодування, ОСОБА_1 вимушений був звернутися з позовом до суду, та згідно заяви про зменшення позовних вимог просить суд стягнути на свою користь з Страхового товариства з додатковою відповідальністю «Гарантія» суму страхового відшкодування у розмірі 3277,82 грн.без франшизи, пею у розмірі 210,26 грн., моральну шкоду у розмірі 5000,00 грн., судові витрати з яких: витрати на правову допомогу - 6000,00 грн., судовий збір - 243,60 грн., з Приватного підприємства «Смартком» суму у розмірі 100,00 грн.
Предаставник позивача в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій зазначив, що заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив розглянути справу за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Представник відповідача - Страхового товариства з додатковою відповідальністю «Гарантія» в судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду відповідач повідомлявся належним чином, причини неявки свого представника суду не повідомив, заяви про розгляд справи у відсутності представника СТзДВ «Гарантія» не надходило.
Представник відповідача - Приватного підприємства «Смартком» в судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду відповідач повідомлений належним чином.
Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Відповідно до ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у справі даних чи доказів.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги, підлягають частковому задоволенню.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
В судовому засіданні встановлено, що 27.07.2013 року о 08 годині 50 хвилинах, на вулиці Академіка Глушко, у місті Одеса сталося зіткнення транспортного засобу «Kia Sportage», реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля «Mazda 626», реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1. За наслідками даної дорожньо-транспортної пригоди у відношенні ОСОБА_2. було складено протокол про адміністративне правопорушення, щодо скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.
В ході розгляду справи встановлено, що між ОСОБА_2 та СТзДВ «Гарантія» укладений договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
Згідно п.1.4. ст.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», особи, відповідальність яких застрахована, - страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом. Володіння забезпеченим транспортним засобом вважається правомірним, якщо інше не встановлено законом або рішенням суду.
На підставі частини 2 статті 7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» та пункту 22.1. ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», проведення оцінки майна є обов'язковим у випадках визначення шкоди, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди.
Згідно ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.
Відповідно до ст. 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.
Відповідно до п. 22. 1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до страхових сум відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.
Згідно до ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Згідно ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.
Таким чином, аналіз вищенаведених норм законодавства дає суду право присудити до стягнення з СТзДВ «Гарантія» на користь позивача суму матеріальної шкоди у розмірі 3277,82 гривень.
Згідно з п. 36.2. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його або прийняти рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування.
Згідно до положень п. 36.5 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.
Згідно з Постановою НБУ від 09.08.2013 р. № 315 облікову ставку НБУ з 09.08.2013 р. встановлено у розмірі 6,5%.
Згідно з Постановою НБУ від 14.04.2014 р. № 212 облікову ставку НБУ з 15.04.2014 р. та станом на момент подання позову встановлено у розмірі 9,5%.
З моменту невиплати та до 14.07.2014 р. (дата складання позову) минуло 138 днів.
Згідно до ч.3 ст. 549 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Отже пеня, яку повинно сплатити СТзДВ «Гарантія» складає 210,26 гривень.
Стосовно позовних вимог ОСОБА_1 до СТзДВ «Гарантія» стосовно відшкодування моральної шкоди суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна.
Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику з справ про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема в моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.
Згідно п. 22.3 ст. 22 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних траснпортних засобів» відповідач СТзДВ «Гарантія» не повинно відшкодовувати моральну шкоду.
Законодавством не передбачено відшкодування моральної шкоди у зв`язку з затримкою сплати страхового відшкодування, а натомість передбачена пеня за вказані дії. Тому позов в частині відшкодування моральної шкоди завданої несвоєчастною сплатою страхового відшкодування не підлягає задоволенню.
Відповідно до ст. 26-1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відшкодування моральної шкоди, заподіяної потерпілому страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров'я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров'ю.
Оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які дані, що позивач зазнав ушкодження здоров'я під час дорожньо-транспортної пригоди, суд відмовляє в задоволенні позову про стягнення зі страхової компанії моральної шкоди у повному обсязі.
Також між позивачем та ПП «Смартком» було укладено договір поруки № 87-С14-П, відповідно до якого ПП «Смартком» відповідає перед ОСОБА_1 за невиконання СТзДВ «Гарантія» зобов`язань за договором страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АС/2567879. Відповідальність поручителя перед Позивачем обмежується сплатою суми у розмірі 100,00 грн.
Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Судові витрати на момент подання позову складають судовий збір у розмірі 243 гривні 60 копійок, що підтверджуються квитанцією та підлягають стягненню з відповідача 1.
Відповідно до ч. 1 ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом справи витрати на правову допомогу.
Згідно з положеннями ст. 84 ЦПК України, витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.
ОСОБА_1 був укладений договір з адвокатським бюро «Федяєва Сергія Володимировича» про надання правової допомоги від 21.05.2014 року № 73у/05/2014, про що зазначено у квитанції від 21.05.2014 року № 73у/05/2014. Згідно цієї квитанції, за надання правової допомоги позивач сплатив 6000,00 гривень.
Згідно ст. 1 Законом України « Про гранічний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» від 20.12.2011 р. встановлено : Розмір компенсації витрат на правову допомогу у цвільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб`єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відстотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визнається у відповідному судовому рішенні.
Враховуючи розмір мінімальної заробітної плати, встановленої ЗУ «Про державний бюджет України на 2013 рік», який складає 1218,00 грн. то вартість одного часу роботи адвоката складає не більш 487,20 грн.
З урахуванням кількості судових засідань у суді першої інстанції, кількості клопотань, уточнень до позову, запитів та інших документів, що були виготовлені та надані представником позивача, суд приходить о висновку про доцільність стягнення з СТзДВ «Гарантія» відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України витрати на правову допомогу у розмірі 4872 грн., а також суму сплаченого при подачі позову судового збору у розмірі 243,60 грн.
Керуючись ст.ст. 11, 526, 979, 988 ЦК України, ст. 9 Закону України «Про страхування», ст.ст. 6, 22, 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, Постановою Пленуму Визого спеціалізованого суду України від 01.03.2013 р. №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, ст.ст. 3, 10, 11, 60, 61, 88, 169, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд , -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Страхового товариства з додатковою відповідальністю «Гарантія», Приватного підприємства «Смартком» про стягнення страхового відшкодування, моральної шкоди та витрат на правову допомогу - задовольнити частково.
Стягнути з Приватного підпрємства «Смартком » на користь ОСОБА_1 суму у розмірі 100,00 (сто) гривень.
В іншій частині позову - відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Суддя