Номер провадження: 22-ц/785/4767/15
Головуючий у першій інстанції Ільченко Н. А.
Доповідач Калараш А. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.05.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Калараш А.А.

суддів - Короткова В.Д., Гончаренко В.М.

з участю секретаря - Абалдової О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Департаменту комунальної власності Одеської міської ради до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа - Одеська міська рада про усунення перешкод у користуванні нерухомим майном шляхом виселення, за апеляційною скаргою ОСОБА_2, ОСОБА_3 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 01 квітня 2015 року, -

встановила:

У вересні 2014 року Департамент комунальної власності Одеської міської ради звернувся до суду з позовом про усунення перешкод у користуванні нерухомим майном шляхом виселення і в обґрунтування позовних вимог посилався на те, що нежитлове підвальне приміщення, загальною площею 24,4 кв.м., що розташоване за адресою : АДРЕСА_1, є об'єктом комунальної власності територіальної громади м.Одеси в особі одеської міської ради.

Вході обстеження підвального приміщення було встановлено ,що відповідачі використовують нежитлове приміщення під житло без правових підстав та дозволу позивача.

Позивач просив усунути перешкоди у користуванні нежитловим шляхом виселення відповідачів з нежитлового підвального приміщення, загальною площею 24,4 кв.м., що розташоване за адресою : АДРЕСА_1,

В судовому засіданні представник позивача - ОСОБА_4 та представник Одеської міської ради - ОСОБА_5 підтримали позов.

В судовому засіданні відповідачі ОСОБА_2 і ОСОБА_3 визнали факт належності підвального приміщення позивачу,проте посилалися на те,що підвальним приміщенням користуються тривалий час ,зробили за власні кошти ремонт та користуються ним за згодою сусідів.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 01 квітня 2015 року позовні вимоги ДКВ ОМР задоволено.

Виселено ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з нежитлового підвального приміщення № 502, загальною площею 24,4 кв.м., що розташоване за адресою : АДРЕСА_1 та належить територіальній громаді міста Одеси в особі Одеської міської ради на праві комунальної власності на підставі свідоцтва про право власності від 07 червня 2007 року, виданого виконавчим комітетом Одеської міської ради на підставі рішення виконавчого комітету Одеської міської ради від 19 квітня 2007 року за № 365.

Стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в рівних частинах судові витрати в сумі 243 грн. 00 коп. на користь Департаменту комунальної власності Одеської міської ради .

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши докази у справі в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2, ОСОБА_3 підлягає частковому задоволенню , а рішення суду першої інстанції зміні з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції.

Суд першої інстанції задовольняючи позов і виселивши відповідачів з нежитлового приміщення виходив з обґрунтованості позовних вимог.

Проте повністю погодитися з такими висновками суду першої інстанції не можна з наступного.

Відповідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ст.ст. 317, 319, 321 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

З матеріалів справи вбачається , що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Про розмежування державного майна України між загальнодержавною (республіканською) власністю і власністю адміністративно-територіальних одиниць (комунальною власністю)" від 05.11.1991 р. № 311 і рішення Одеської обласної Ради народних депутатів від 25.11.1991 р. № 266-ХХІ "Про розмежування державного майна між власністю обласної ради, міст обласного підпорядкування і районів області" передбачили передачу державного майна у комунальну власність м. Одеси жилих будинків зі всіма нежитловими приміщеннями, що розташовані в рамках адміністративно-територіальних одиниць меж міста.

Частинами 5, 6, 8 ст. 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правоможності щодо володіння, користування та розпорядження об'єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об'єкти комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об'єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду. Доцільність, порядок та умови відчуження об'єктів комунальної власності відносяться до виняткової компетенції місцевих рад. Право комунальної власності територіальної громади захищається законом на рівних умовах з правами власності інших суб'єктів. Об'єкти права комунальної власності не можуть бути вилучені у територіальних громад і передані іншим суб'єктам права власності без рішення відповідної ради.

Згідно рішення Одеської міської ради від 27.06.2006 року за № 56-V "Про впорядкування роботи виконавчих органів Одеської міської ради з виконання функцій орендодавця нежилих приміщень, що знаходяться в комунальній власності територіальної громади м. Одеси" повноваження по виконанню функцій орендодавця були покладені на Представництво по управлінню комунальною власністю.

Відповідно до свідоцтва про право власності НОМЕР_1 від 07 червня 2007 року, виданого виконавчим комітетом Одеської міської ради на підставі рішення виконавчого комітету Одеської міської ради від 19 квітня 2007 року за № 365, зареєстрованого комунальним підприємством "Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості" 25.06.2007 р. (номер запису : 1879 в книзі : 6ог-131), нежилі підвальні приміщення № 502, загальною площею 24,4 кв.м., що розташовані в АДРЕСА_1 та відображені у технічному паспорті від 19.02.2007 р., належать Територіальній громаді міста Одеси в особі Одеської міської ради на праві комунальної власності (а.с.6).

На підставі договору купівлі-продажу від 05.12.2001 року відповідачу ОСОБА_3 належить на праві приватної власності квартира АДРЕСА_1 .

14.07.2014 року комісією у складі працівників ІР та працівників ЖКГ "Портофранківський" було проведено обстеження нежитлового приміщення підвалу,розташованого за адресою : АДРЕСА_1, в результаті чого було встановлено ,що нежитлове приміщення відповідачами використовується під житло , що підтверджується актами обстеження від 14.07.2014 року (а.с.7,10).

18 червня 2013 року відповідач ОСОБА_2, який разом з членами своєї сім'ї, а саме : дружиною - відповідачем ОСОБА_3 та неповнолітніми дітьми ОСОБА_6, 2005 року народження, і ОСОБА_6, 2007 року народження, проживає в квартирі АДРЕСА_1, звертався до позивача з заявою щодо викупу спірного нежилого підвального приміщення (а.с.8).

Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способи захисту цивільних прав та інтересів перелічені в ч.2 ст.16 ЦК України .

Суд першої інстанції задовольняючи позов вірно встановив те,що права позивача ,як власника нежитлового приміщення ,були порушені та позивач набув права на захист свого порушеного права , проте суд першої інстанції не звернув уваги на те ,що чинним законодавством не передбачено право виселення осіб з нежитлового приміщення.

Факт здійснення відповідачами ремонту в підвалі та облаштування підвалу і використання його під житло не змінює його правового статусу .

Порядок виселення осіб з житлових приміщень передбачений ЖК України.

Матеріали справи не містять докази переведення підвалу з нежитлового приміщення в житлове ,а тому підстав для виселення осіб з нежитлового приміщення в усунення перешкод у користуванні нежитловим приміщенням не має.

За таких підстав ,з врахуванням того,що права позивача на користування нежитловим приміщенням були порушені, суть позовних вимог позивача зведені до зобов'язання відповідачів звільнити спірне нежитлове приміщення , яке було самовільно зайняте відповідачами та позивач набув право на захист порушених прав , колегія суддів вважає,що позов підлягає частковому задоволення ,а усунення перешкод у користуванні нежитловим приміщенням підлягає шляхом звільнення відповідачами спірного нежитлового підвального приміщення.

Суд першої інстанції не звернув уваги на вищенаведене та помилково задовольнив позов зазначивши спосіб усунення перешкод шляхом виселення відповідачів з нежилого приміщення.

За таких підстав, відповідно до п.3 ч.1 ст. 307 ЦПК України, апеляційна скарга ОСОБА_2, ОСОБА_3 підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції зміні.

Керуючись ст.ст. 303, п.3 ч.1 ст.307, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 01 квітня 2015 року змінити, абзац перший резолютивної частини рішення викласти в наступній редакції:

" Позов Департаменту комунальної власності Одеської міської ради до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа - Одеська міська рада про усунення перешкод у користуванні нерухомим майном шляхом виселення задовольнити частково.

Усунути Департаменту комунальної власності Одеської міської ради перешкоди у користуванні нежитловим приміщенням шляхом звільнення ОСОБА_2 , ОСОБА_3 нежитлового підвального приміщення ,загальною площею 24.4 кв.м. ,що розташоване за адресою : АДРЕСА_1."

В решті рішення залишити без змін.

Абзац 2,3,4 резолютивної частини рішення вважати відповідно 3,4,5.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено у касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Судді апеляційного суду

Одеської області А.А. Калараш

В.Д. Коротков

В.М. Гончаренко