Провадження № 2/127/5883/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2015 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі:

головуючого судді Іщук Т.П.,

при секретарі Коваленко Д.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання двох дітей. Свій позов мотивувала тим, що сторони є батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Шлюб між сторонами розірваний, вони проживають окремо. Діти весь час проживає разом з позивачем. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, хоча має таку можливість, працює, інших утриманців не має, житлом забезпечений. За таких обставин позивач просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дітей в розмірі 1/3 частки від всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але на кожну дитину не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно з дня предявлення позову і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2, шлюб між якими розірваний, є батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копіями Свідоцтва про народження серії 1-АМ № 187977 від 29.04.2003 року та Свідоцтва про народження серії 1-АМ №105534 від 23.05.2008 року (а.с.5,6). Діти проживають разом з матірю по вул. І.Савченка,46 в м. Вінниці та знаходяться на її утриманні. Позивачу важко самій утримувати дітей, нести всі витрати з приводу цього. Відповідач проживає окремо, добровільно належної матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, хоча має таку можливість, працює, має постійний заробіток та погоджується сплачувати аліменти в розмірі, визначеному позивачем.

Між сторонами виникли правовідносини врегульовані нормами Сімейного кодексу України стосовно обовязку батьків утримувати дітей та його виконання.

Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, інші обставини, що мають істотне значення; мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до частини 1 статті 183 цього ж Кодексу частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Визначаючись щодо розміру аліментів, суд враховує взаємний обовязок батьків по утриманню дітей, визнання відповідачем позову, а також те, що відповідач працездатна особа, а утримання дітей потребує певних коштів. Тому суд, зважаючи на реальні і розумні потреби в матеріальному утриманні дітей, взаємний обовязок обох батьків по їх утриманню, вважає справедливим встановлення аліментів в розмірі про який клопоче позивач, а саме - 1/3 частки всіх видів заробітків (доходів) відповідача.

Аліменти підлягають стягненню в контексті ст. 191 СК України з дня пред'явлення позову, тобто в даній справі з 17 серпня 2015 року.

У відповідності до п. 1. ч.1 ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення з відповідача на користь позивача суми платежу (аліментів) за один місяць підлягає негайному виконанню.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 243,60 грн. (розмір судового збору визначений з урахуванням дати подання позову), а також на користь позивача 300 грн. у відшкодування витрат на правову допомогу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 180 - 183, 191 Сімейного кодексу України, ст. ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212-215, 218, 367 ч.1 п.1 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/3 частки усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але на кожну дитину не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого на дитину відповідного віку, щомісячно, з дня подачі заяви до суду, тобто починаючи з 17 серпня 2015 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 300 грн. у відшкодування витрат на правову допомогу та на користь держави 243,60 грн. судового збору.

Рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області шляхом подачі у десятиденний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Повний текст рішення буде виготовлено у встановлений ч.3 ст.209 ЦПК України пятиденний строк.

Суддя: