Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/190/15 Головуючий у суді І-ї інстанції Цоток В. В.
Доповідач Письменний О. А.
УХВАЛА

Іменем України

27.01.2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді - Письменного О.А.,

суддів -Дьомич Л.М., Єгорової С.М.,

при секретарі - Лазаренко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 14.11.2014 року у справі за її позовом до Добровеличківської спеціалізованої загальноосвітньої школи- інтернату І-ІІІ ступенів Кіровоградської обласної ради, за участю третьої особи,яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_3, про визнання незаконними наказів про винесення догани та про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, -

Встановила:

У вересні 2014 року ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до Добровеличківської спеціалізованої загальноосвітньої школи- інтернату І-ІІІ ступенів Кіровоградської обласної ради, за участю третьої особи,яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_3, яким просила визнати незаконним наказ директора Добровеличківської спеціалізованої загальноосвітньої школи- інтернату І-ІІІ ступенів Кіровоградської обласної ради від 19.08.2014 року № 72 «Про винесення догани» у частині винесення їй догани, та просила визнати незаконним наказ директора Добровеличківської спеціалізованої загальноосвітньої школи- інтернату І-ІІІ ступенів Кіровоградської обласної ради від 26.08.2014 року № 37 «Про звільнення ОСОБА_2» і поновити її на посаду комірника Добровеличківської спеціалізованої загальноосвітньої школи- інтернату І-ІІІ ступенів Кіровоградської обласної ради з виплатою середнього заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі 1403, 82 грн.

Просила також стягнути з відповідача у рахунок відшкодування моральної шкоди суму у розмірі 5000 грн., завдану порушенням її трудових прав та витрати на правову допомогу.

Свої вимоги мотивувала тим, що накази про винесення їй догани та її

звільнення не мають правових підстав і порушують її трудові права.

Після уточнення позовних вимог позивач просила стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 5487, 38 грн. та відшкодувати моральну шкоду у розмірі 500 грн.

Рішенням Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 14.11.2014 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Визнано незаконним наказ «Про винесення догани »від 19.08.2014 року № 72, виданий директором Добровеличківської спеціалізованої загальноосвітньої школи- інтернату І-ІІІ ступенів Кіровоградської обласної ради, в частині винесення догани ОСОБА_2 та вирішено питання про судові витрати.

Не погоджуючись з рішенням Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 14.11.2014 року, представник позивача подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати рішення в частині відмови в задоволенні позовних вимог та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ОСОБА_2 повністю.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах статті 303 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову в частині визнання звільнення незаконним, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, суд першої інстанції послався на те, що позивач неналежним чином виконувала свої посадові обов'язки, що призвело до втрати до неї довір'я з боку роботодавця та звільнення з посади з вказаних підстав. Відповідно, вимоги про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди та судових витрат, які є похідними від вимог про поновлення на роботі, не підлягають задоволенню.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду з огляду на наступне.

Відповідно до п. 2 ч. 1 статті 41 КЗпП України, трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний також у випадках винних дій працівника, який безпосередньо обслуговує грошові, товарні або культурні цінності, якщо ці дії дають підстави для втрати довір'я до нього з боку власника або уповноваженого ним органу.

Розірвання трудового договору з підстав втрати довіри не є заходом

дисциплінарного стягнення і тому вимоги статей 148, 149 КЗпП про

строк і порядок застосування дисциплінарних стягнень на ці випадки

не поширюються.

Разом з тим при вирішенні справ про звільнення з

цих підстав суд повинен брати до уваги відповідно час, що пройшов з

моменту вчинення винних дій чи аморального проступку, наступну

поведінку працівника і інші конкретні обставини, що мають значення

для правильного вирішення спору.

Звільнення з підстав втрати довір'я (ст.41 КЗпП) суд може

визнати обгрунтованим, якщо працівник, який безпосередньо

обслуговує грошові або товарні цінності (зайнятий їх прийманням,

зберіганням, транспортуванням, розподілом і т.п.) вчинив умисно

або необережно такі дії, які дають власнику або уповноваженому ним

органу підстави для втрати до нього довір'я (зокрема, порушення

правил проведення операцій з матеріальними цінностями), що узгоджується з п. 28 постанови Пленуму Верховного Суду України у постанови від 6 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів».

Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що наказом від 17.12.1990 року № 166 ОСОБА_2 була призначена на посаду завідуючої складом Добровеличківської середньої школи- інтернату (а.с. 9). Згідно наказу від 17.01.2002 року № 3, її було переведено на посаду комірника у зв'язку зі змінами назви посади у штатному розписі (а.с. 9). 01.01.2007 року між Добровеличківською загальноосвітньою школою-інтернат, в особі директора ОСОБА_3, та комірником ОСОБА_2 укладено договір про повну матеріальну відповідальність, відповідно до умов якого вона взяла на себе такі зобов'язання: забезпечити збереженя цінностей; вести у відповідному порядку облік речей, що у неї знаходяться і подавати адміністрації оправдовуючі документи і звітність про рух і залишок цінностей; негайно повідомляти адміністрацію про всі випадки крадіжок, нестачі, залишків і зверхнормативних витрат довірених їй цінностей; по господарському і бережливо відноситися до збереження і використання цінностей .(а.с. 52).

Відповідно до робочої інструкції комірника № 22, затвердженої директором Добровеличківської ЗОШ-інтернату І-ІІІ ступенів 15.08.2011 року, з якими ОСОБА_2 ознайомилася 29.08.2011 року, на останню були покладені наступні обов'язки: приймання на склад, зважування, зберігання і видача зі складу різних матеріальних цінностей: сировини, напівфабрикатів, готової продукції, деталей, інструментів, речей, тощо (п.2.1); перевірка відповідності цінностей, які приймає, супровідним документам (п.2.2); розкладання (сортування) матеріальних цінностей за видами, якістю, призначенням та іншими ознаками (п.2.3); організація зберігання матеріалів та продукції з метою запобігання їх псуванню та втратам (п.2.6); ведення обліку наявних на складі матеріальних цінностей та звітної документації про їх рух (п.2.7); участь у проведенні інвентаризації (п.2.8); забезпечення зберігання матеріальних цінностей (п.2.9) (а.с. 51).

Наказом директора Добровеличківської ЗОШ-інтернату І-ІІІ ступенів від 03.01.2014 року № 5 за неналежний контроль під час закупівлі продуктів харчування, що призвело до придбання олії по завищеній ціні на ОСОБА_2 було накладено дисциплінарне стягнення у вигляді догани (а.с. 98) .

Із вказаним наказом позивач була ознайомлена під підпис, проте його не оскаржувала, що свідчить про згоду позивача з накладеним на неї стягненням .

За наказом директора школи-інтернату від 03.06.2014 року №57 «Про проведення вибіркової інвентаризації шкільного майна» 04.06.2014 року проведена інвентаризації продуктів харчування в складському приміщенні навчального закладу, за результатами якої виявлено, що на час приходу комісії для проведення інвентаризації склад був відкритий, комірника в приміщенні не було, проте знаходилися стороні особи. Приміщення складу знаходилося в антисанітарному плані, продукти харчування були складені хаотично, не мали строго відведеного місця залишки гнилих овочів та фруктів, що підтверджується актом, складеним комісією (а.с. 55-56).

Наказом директора Добровеличківської ЗОШ-інтернату І-ІІІ ступенів від 16.06.2014 року № 59 «Про проведення повторної вибіркової інвентаризації шкільного майна» з 16.06.2014 року проведена повторна інвентаризації продуктів харчування в складському приміщенні навчального закладу, за результатами якої виявлено, що 185 банок тушонки зберігалися в неналежному стані, а саме при вищій температурі, ніж допускається санітарними нормами, також книга обліку складських приміщень ведеться без дотримання форми, всі найменування товарів змішано, не можна чітко прослідкувати прибуток, видачу та залишок продуктів (а.с. 59, 61-62).

Згідно з інвентаризаційним описом від 16.06.2014 року, станом на 04.06.2014 року було виявлено лишків продуктів на загальну суму 4216, 27 грн. та недостачі товару на 3438, 19 грн. (а.с. 82).

26.08.2014 року ОСОБА_2 звільнено із займаної посади, відповідно до п. 2 статті 41 КЗпП України, згідно наказу директора Добровеличківської ЗОШ-інтернату І-ІІІ ступенів «Про звільнення ОСОБА_2» від 26.08.2014 року № 37 (а.с. 12). З вказаним наказом позивач ознайомилася 26.08.2014 року.

Посилання ОСОБА_2 в апеляційній скарзі на недоведеність антисанітарного стану складського приміщення колегія суддів вважає безпідставним, оскільки як вбачається з матеріалів справи, втрата довір'я до нею з боку роботодавця відбулася в результаті неналежного зберігання і обліку матеріальних цінностей, що призвело до нестачі та надлишків не облікованих продуктів харчування, а також видачі зі складу для харчування дітей пришкільного табору бананів та полуниці з ознаками загнивання (а.с. 54, 56-58,61), що не було спростовано позивачкою.

Відповідно до вищевикладеного, колегія суддів вважає висновок суду першої інстанції про те що, ОСОБА_2 були вчинені дії, які дають підстави для втрати довір'я до неї з боку керівництва Добровеличківської ЗОШ-інтернату І-ІІІ ступенів правильним, у зв'язку з чим її звільнення є законним і не порушує трудових прав.

Оскільки зі змісту апеляційної скарги не вбачається порушення судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити та залишити без змін рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

Ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 14.11.2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: