АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 531/1714/14-ц Номер провадження 22-ц/786/1676/15Головуючий у 1-й інстанції Жмурко П.Я. Доповідач ап. інст. Акопян В. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого: Акопян В. І.

Суддів: Карпушина Г.Л., Лобова А.О.

при секретарі Фадєйкіній Н.Б.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м .Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на заочне рішення Карлівського районного суду Полтавської області від 22 квітня 2015 року та ухвалу Карлівського районного суду Полтавської області від 29 квітня 2015 року

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, - Акопян В.І.

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2014 року ОСОБА_2 звернулась з вказаним позовом, просила позбавити ОСОБА_3 батьківських прав відносно неповнолітньої ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2. Вирішити питання судових витрат.

В обґрунтування зазначила, що відповідач свої обов'язки по вихованню дітей не виконує, аліменти не сплачує, з дітьми не спілкується.

Заочним рішенням Карлівського районного суду Полтавської області від 22 квітня 2015 року в позові ОСОБА_2 до ОСОБА_3, про позбавлення батьківських прав відмовлено.

На заочне рішення суду апеляційну скаргу подала ОСОБА_2, прохає рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення про задоволення її позову, посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Ухвалою Карлівського районного суду Полтавської області від 30 квітня 2015 року виправлено описку в рішенні Карлівського районного суду від 22.04.2015 року винесеному у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи - служба у справах дітей Карлівської районної державної адміністрації Полтавської області, орган опіки та піклування виконавчого комітету Карлівської міської ради, про позбавлення батьківських прав, а саме виключено з описової частини рішення абзац: "Крім того, в якості свідків в судовому засіданні було допитано ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8. Свідків залучено за клопотанням відповідача. Кожен зі свідків з позитивної сторони характеризує ОСОБА_3, як батька, і зазначив, що він спілкується з дітьми по приїзду на територію України. ОСОБА_7, додатково пояснила, що є рідною матір'ю відповідача і спілкується з онуками."

На дану ухвалу ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, прохає її скасувати, посилаючись на порушення цивільного процесуального законодавства.

Колегія суддів вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства ,вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічного з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Із матеріалів справи вбачається, що сторони з 16.11.2002 року по 15.06.2010 рік перебували в зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають дочку ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_5, які з червня 2010 року проживають разом з матір"ю, ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1. Батьком дітей є ОСОБА_3.(а.с.6 -7).

Згідно виконавчого листа № 2-2696/10 від 24.09.2010 року виданого Карлівським районним судом Полтавської області ОСОБА_3 сплачує аліменти ОСОБА_2 на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 та сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4 в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 17.08.2010 р. і до досягнення дітьми повноліття (а.с.8-9).

Відповідно довідки начальника ВДВС Карлівського РУЮ Бринь Н.К. № 264 від 20.01.2015 року заборгованість по сплаті аліментів, станом на 01.01.2015 рік відсутня (а.с.69).

Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати або батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків з виховання дитини.

Як роз'яснено у абзаці другому пункту 16 Постанови Пленуму ВСУ №3 від 30 березня 2007 року, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного огляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Суд першої інстанції з дотриманням вимог ст.212 ЦПК України дав правильну оцінку наданим у справу належним і допустимим доказам, якими підтверджується те, що ОСОБА_3 має дозвіл на тимчасове проживання (до 20.05.2017 року) на території Російської Федерації(а.с.40), а тому не має фізичної можливості регулярно відвідувати лікаря чи навчальний заклад разом з дітьми, що не є свідомим ухиленням від виконання батьківського обов'язку щодо виховання дітей.

Також судом першої інстанції звернуто увагу на той факт, що в матеріалах справи міститься довідка опікунської ради при виконавчому комітеті Карлівської міської ради від 17.11.2014 року, долучена відповідачем, у якій зазначено, що станом на 17.11.2014 року ОСОБА_2 не зверталася до опікунської ради з приводу спільних неповнолітніх дітей сторін, а також, що питаннями опіки неповнолітніх дітей займається служба у справах дітей. (а.с. 70).

Доводи апеляційної скарги, щодо незаконності судового рішення без висновку Органу опіки та піклування спростовуються, оскільки в рішенні суду першої інстанції є посилання на те, що в матеріалах справи відсутній письмовий висновок органу опіки і піклування, який вони мали надати в порядку ч. 5 ст. 19 СК України, і що такий висновок не є пріоритетним при винесенні рішення, відповідно ч. 6 ст. 19 СК України. Представники органу опіки і піклування в свою чергу висловили чітку позицію в судовому засіданні суду першої інстанції, а саме: заперечили проти позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав.

При розгляді справи в апеляційному суді орган опіки і піклування надав письмовий висновок, що участь батька у вихованні дітей є недостатньою, але оцінити її як ухилення від батьківських обов'язків не можна , тому недоцільно позбавляти відповідача батьківських прав. Висновок даний належним органом , як вбачається із листа міського голови, Карлівка являється містом районного підпорядкування, при виконавчому комітеті районної ради не були створені комісії по справах дітей, її обов'язки покладено на службу у справах дітей Карлівської РДА.

Посилання скаржника на наведення судом пояснення свідків в своєму рішенні , також є безпідставними, оскільки ухвалою Карлівського районного суду Полтавської області від 30 квітня 2015 року судом виправлено описку і виключено з описової частини абзац з посиланням на допит свідків.

Інші доводи апеляційної скарги не містять нових фактів чи засобів доказування не підтверджені належними і допустимими доказами, які б спростовували висновки суду першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів вважає, що рішення суду є законним та обґрунтованим, підстави для його зміни чи скасування відсутні.

Відповідно до ч.1 ст. 219 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою осіб, які беруть участь у справі, виправити допущені у судовому рішенні описки чи арифметичні помилки.

Описки - це помилки, зумовлені неправильним написанням слів. Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. Опискою називається зроблена судом механічна помилка у визначенні об'єкта присудженого, сторони, строку виконання рішення та ін.

За змістом ст.219 ЦПК виправлення описки в рішенні суду не може змінювати його по суті.

Як вбачається з матеріалів справи виправлення описки в даному випадку судом першої інстанції не змінює висновку суду та не впливає на його суть.

Враховуючи викладене доводи апеляційної скарги щодо ухвали Карлівського районного суду Полтавської області від 30 квітня 2015 року про порушення ст. 219 ЦПК України та п.19 ППВСУ № 14 від 18.12.2009 року є безпідставними.

Рішення місцевого суду як і ухвала відповідає вимогам закону, підстав для його зміни чи скасування колегія не вбачає.

Керуючись ст. ст. 303 , 307 , 308, 312, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційні скарги ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Карлівського районного суду Полтавської області від 22 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвалу Карлівського районного суду Полтавської області від 30 квітня 2015 року про виправлення описки залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду вступає в законну силу з моменту її проголошення , на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з часу набрання законної сили ухвалою апеляційного суду .

Головуючий суддя В.І. Акопян

Судді: Г.Л. Карпушин

О.А.Лобов

З оригіналом згідно

Суддя В.І.Акопян