Справа №560/977/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2015 року Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:

головуючого - судді Сидоренко З.С.,

при секретарі Пінчук О.М.,

адвоката ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дубровиця справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 сільської ради про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 сільської ради та просить визнати за нею право власності на одноповерховий житловий будинок з надвірними господарськими будівлями та спорудами, який розташований в с.Мочулище по вул.Центральна,79 Дубровицького району Рівненської області, згідно Технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виготовленого Дубровицьким міським бюро технічної інвентаризації станом на 05 червня 2015 року, як за спадкоємцем за законом, за правом представлення після смерті її двоюрідної сестри ОСОБА_4, померлої 10 березня 2004 року.

Свої вимоги мотивує тим, що за життя її двоюрідна сестра ОСОБА_4 мала житловий будинок з надвірними господарськими будівлями та спорудами, який розташований в с.Мочулище по вул.Центральна,79 Дубровицького району. В свій час вона не подала документи для первинної реєстрації права власності на нього, а тому на сьогоднішній день цей будинок не внесений в Реєстр прав власності на нерухоме майно. 10 березня 2004 року ОСОБА_4 померла. Спадкоємці першої та другої черги після смерті ОСОБА_4 відсутні. Її батько ОСОБА_5, який помер 22.04.1985 року був рідним дядьком спадкодавця ОСОБА_4 Отже, у неї, як двоюрідної сестри спадкодавця, виникло право на спадкування тієї частки, яка належала б за законом її батьку ОСОБА_5, як би він був живим на час відкриття спадщини, як спадкоємця за законом, за правом представлення після смерті ОСОБА_4 У зв'язку із станом здоров'я спадкодавця. яка постійно хворіла, то весь цей час вона проживала разом з нею в її будинку, вела з нею спільне господарство. Оформити спадщину на житловий будинок з надвірними господарськими будівлями та спорудами через нотаріальну контору немає можливості, так як неможливо отримати та надати в нотаріальну контору витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно стосовно того, що спадкоємець ОСОБА_4 є власником житлового будинку, який розташований в с.Мочулище по вул.Центральна,79 Дубровицького району.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_2 та представник позивача - адвокат ОСОБА_1 позовні вимоги підтримали.

Представник відповідача ОСОБА_3 сільської ради в судове засідання не з'явився. У своїй заяві просить справу розглянути без участі представника, позовні вимоги визнає.

Вислухавши позивача, представника позивача, дослідивши докази по справі, суд позов задовольняє з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що в оформленні права власності на спадковий будинок державним нотаріусом Дубровицької районної державної нотаріальної контори ОСОБА_2 було відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів на нього.

Як вбачається із свідоцтва про смерть (а.с.4) ОСОБА_4 померла 10.03.2004 року, про що в Книзі реєстрації актів про смерть зроблено запис за №5.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина у вигляді майна та майнових прав, до складу якої у відповідності до ст.1218 ЦК України входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились у зв'язку з його смертю.

Судом встановлено, що за життя ОСОБА_4 фактично належав житловий будинок з надвірними господарськими будівлями та спорудами по вул.Центральна,79 в с.Мочулище Дубровицького району, що підтверджується довідкою ОСОБА_3 сільської ради №449 від 03.06.2015 року(а.с.16).

Згідно виписки з погосподарської книги від 03.06.2015 року №446 виданої ОСОБА_3 сільською радою (а.с.15) в погосподарській книзі №1 особовий рахунок №0081-5 будинок №79 по вул.Центральна в с.Мочулище рахується за ОСОБА_4.

З довідки №450 від 03.06.2015 року, виданої ОСОБА_3 сільською радою (а.с.18) вбачається, що після смерті ОСОБА_4 відсутні спадкоємця першої та другої черги.

Як встановлено у судовому засіданні, батько позивача ОСОБА_5 був рідним дядьком померлої ОСОБА_4

Як вбачається із свідоцтва про смерть (а.с.10) ОСОБА_5 помер 22.04.1985 року, про що складено актовий запис за №8.

Зі змісту ст.1266 ЦК України вбачається, що двоюрідні брати та сестри спадкодавця спадкують ту частину спадщини, яка належало б за законом їхнім матері, батькові (тітці, дядькові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Крім того, як вбачається з довідки №449 від 03.06.2015 року, виданої ОСОБА_3 сільською радою (а.с.16) з померлою ОСОБА_4 постійно проживала ОСОБА_2

Однак, як встановлено у судовому засіданні, ОСОБА_5 своїх спадкових прав на житловий будинок №79 по вул.Центральна в с.Мочулище Дубровицького району не оформляв і свідоцтво про право на спадщину не отримував.

Згідно п.1.1 Інструкції з ведення погосподарського обліку в сільських, селищних та міських радах від 11.05.2005 року за №487/10767, здебільшого голова домогосподарства є власником житлового будинку і/або земельної ділянки.

Однак, процедуру державної реєстрації права власності на нерухоме майно визначено Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМ України від 22.06.2011 року №703.

Постановою Кабінету Міністрів від 05.08.1992 року №449 встановлено, що порядок прийняття в експлуатацію об'єктів недержавного замовлення визначається Радою Міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями за погодженням з Держбудом.

Тобто, до 05 серпня 1992 року не передбачалася процедура введення приватних будинків в експлуатацію з метою подальшого оформлення права власності.

У відповідності до ч.4 ст.3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що спірний житловий будинок збудований в 1968 році, і цивільне законодавство, що діяло в той час, не передбачало обов'язкової реєстрації речових прав на житловий будинок. У зв'язку з викладеним, ОСОБА_4 набула право власності на житловий будинок №79 по вул.Центральна в с.Мочулище, хоча і не здійснила її державної реєстрації.

В даний час реєстрація права власності на житловий будинок за ОСОБА_4 є неможливою, оскільки її цивільна правоздатність та право власності на майно припинились з часу смерті особи, як це передбачено ст.ст.25, 346 ЦК України.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюються або не визнається іншою особою.

За таких підстав, суд переконується в тому, що ОСОБА_2, згідно норм спадкового права, стала власником спадкового майна померлої і набула права власності на нього.

Керуючись ст.ст.328, 392, 1216, 1258, 1263,1266, 1296 ЦК України, ст.ст.10, 60, 88, 212, 215, 292, 294 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на одноповерховий житловий будинок з надвірними господарськими будівлями та спорудами, який розташований в с.Мочулище по вул.Центральна,79 Дубровицького району Рівненської області, згідно Технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виготовленого Дубровицьким міським бюро технічної інвентаризації станом на 05 червня 2015 року, як за спадкоємцем за законом, за правом представлення після смерті її двоюрідної сестри ОСОБА_4, померлої 10 березня 2004 року. .

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Рівненської області через Дубровицький районний суд з поданням апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: підпис.

З оригіналом згідно:

Голова Дубровицького

районного суду ОСОБА_6