АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 530/393/14-ц Номер провадження 22-ц/786/82/15Головуючий у 1-й інстанції Должко С.Р. Доповідач ап. інст. Винниченко Ю. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Винниченка Ю.М.,

Суддів: Дорош А.І., Корнієнка В.І.,

при секретарі: Рибак О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засідання в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою та змінами до апеляційної скарги ОСОБА_2

на рішення Зіньківського районного суду Полтавської області від 14 травня 2014 року

по справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5, Зіньківського відділення ТВБВ № 10016/0101 філії Полтавського облуправління "Ощадбанк" про відшкодування коштів, виплачених по іпотечному кредитному договору, зобов'язання сплати коштів по іпотечному кредитному договору,-

В С Т А Н О В И Л А :

Позивачі звернулися до суду з вказаним позовом до ОСОБА_5, уточнивши його в ході розгляду справи, остаточно просили стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 та ОСОБА_4 половину сплаченого кредиту 5981,02грн., половину відсотків за користування кредитом 13512,29грн. та половину сплати страхових внесків 430,87грн.; покласти на ОСОБА_2 виплату половини невиплаченого кредиту в сумі 20297,49грн. та, відповідно, сплати відсотків за них; зобов»язати Банк переоформити половину кредиту на ОСОБА_2 та переоформити договір поруки ОСОБА_4. на частину його кредиту; покласти на відповідача ОСОБА_2 судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог посилаються на те, що з 09.09.2006р. по 28.10.2010р. ОСОБА_3 та ОСОБА_5 проживали у зареєстрованому шлюбі, та до реєстрації шлюбу, 14.08.2006р. між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 було укладено письмову угоду про сумісне будівництво житла за адресою: АДРЕСА_1 двокімнатної квартири, а 21.12.2006 року між ними укладено договір купівлі-продажу вказаної квартири за 95750,00грн., з яких 30750,00грн. уже було виплачено продавцю, а решту-під зобов»язання сплатити в день отримання кредитних коштів від філії - Зіньківського відділення №3181 ВАТ «Державний ощадний банк України» та після оформлення ОСОБА_3 іпотечного кредиту на суму 65000,00грн. ці кошти 26.12.2006 року були виплачені продавцеві.

Зазначають, що, одночасно, 21.12.2006 року було укладено договір поруки між ОСОБА_4 та ВАТ «Державний ощадний банк України» та оплата кредиту проводилася Поручителем як готівковими коштами, так і шляхом перерахування з пенсії.

Вказують, що, оскільки придбана квартира є спільною сумісною власністю подружжя та ними за період проживання у шлюбі було виплачено частину кредиту та відсотків, а після розірвання шлюбу, в період з 29.10.2010р. по лютий 2014р. ОСОБА_4, як поручитель, сплачував кредит та відсотки, половину цих коштів, а також половину залишку суми кредиту потрібно відшкодувати з ОСОБА_5

Рішенням Зіньківського районного суду Полтавської області від 14 травня 2014 року позов задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 в рахунок відшкодування коштів, виплачених по іпотечному кредитному договору №14223350 від 21.12.2006 року-19785,55грн. та 192,22грн. судових витрат.

В іншій частині позовних вимог, - відмовлено.

Із цим рішенням не погодилася відповідач ОСОБА_2, яка в апеляційній скарзі, посилаючись на неповне з»ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить рішення суду в частині стягнення з неї на користь ОСОБА_3 в рахунок відшкодування коштів, виплачених по іпотечному кредитному договору №14223350 від 21.12.2006 року та стягнення судових витрат, скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити; стягнути з ОСОБА_3 сплачений судовий збір у сумі 201,11грн. за подання апеляційної скарги.

В обґрунтування доводів скарги посилається на те, що суд при ухваленні рішення вийшов за межі позовних вимог, предметом яких є кредитні відносини сторін, та фактично здійснив поділ спільного сумісного майна подружжя, визначивши на власний розсуд предмет і підстави позову.

Зазначає, що суд не досліджував та не встановлював обставини сплати коштів по кредиту позивачами та розмір сплачених коштів окремо кожним із них; позов заявлено у кредитних відносинах, в яких вона не є стороною, а стягнення здійснено на користь позивача, який не сплачував грошових коштів по кредитному договору, не ніс ніяких матеріальних затрат; суд не встановлював обставин, які мають істотне значення для вирушення цієї справи, зокрема, на якій підставі ОСОБА_4 здійснював виплати по кредитному договору, чи одержував він вимоги від Банку щодо цього та чи повідомляв про них ОСОБА_3; не встановив суд також, у чому полягає порушення прав позивача ОСОБА_4, який добровільно сплачував кредит за свого сина та в чому полягає порушення прав ОСОБА_3, який добровільно будучи платоспроможним, приймав допомогу батька, при цьому вимог до ОСОБА_3 як до боржника на суму виконаних поручителем зобов'язань, ОСОБА_4 не заявляв.

Вважає, що за таких обставин підстав для стягнення з неї на користь ОСОБА_3 коштів, які сплачені поручителем ОСОБА_4, згідно договірних умов, в яких вона участі не приймає, не встановлено.

Вказує, що, стягуючи з неї половину коштів, сплачених поручителем за договором поруки, суд вважав доведеною ту обставину, що її частка у придбаній за кредитні кошти квартирі, виходячи з рівності часток, становить 1/2, однак такий висновок є припущенням, оскільки дана квартира є спільною сумісною власністю без визначення часток кожного із співвласників.

Зазначає також, що, з огляду на те, що їх шлюб було припинено за рішенням суду 28.10.2010 року, ОСОБА_3 пропустив строк для вимог про поділ спільного майна подружжя і позовна давність у цьому випадку має застосовуватися незалежно від заяви сторони.

Вважає, що, не застосувавши норми ЦК щодо свободи договору, обов'язковості виконання зобов'язання та наслідки його невиконання, не встановивши характер спірних правовідносин, суд поклав на неї деліктне зобов'язання як наслідок протиправності її дій у договірних відносинах, в яких вона не є стороною.

У межах строку на апеляційне оскарження ОСОБА_2 було подано зміни до апеляційної скарги, в яких, посилаючись на допущену у прохальній частині скарги помилку, а саме те, що датою ухвалення оскаржуваного рішення зазначено «7 травня» замість правильного «14 травня», просить прийняти зміни до скарги в частині зміни у всьому тексті прохальної частини скарги дати ухвалення рішення.

У поданих суду письмових запереченнях на апеляційну скаргу відповідачі просять скаргу відхилити, а рішення місцевого суду залишити без змін, посилаючись на те, що доводи апелянта є надуманими та не відповідають дійсності.

Справа розглядається судом апеляційної інстанції за участю сторін, з яких апеллянт- відповідач у справі апеляційну скаргу підтримала з мотивів та підстав, зазначених в апеляційній скарзі та змінах до неї, а позивачі заперечили проти її задоволення, оскільки вважають рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що скаргу слід відхилити з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ч.1 п.1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Згідно ч.1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, що 14.08.2006 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 було укладено Угоду про сумісне будівництво житла за адресою: АДРЕСА_1, а саме двохкімнатної квартири, загальною площею 52,6 кв, м. з терміном виконання робіт в грудні 2006 року та оплатою 63120,00 гривень, з подальшим уточненням при кінцевому розрахунку договірної ціни (а.с.11-12).

09.09.2006 року ОСОБА_3 зареєстрував шлюб з ОСОБА_5., який у подальшому, а саме 28.10.2010 року рішенням суду було розірвано (а.с.10).

Від шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1.

21.12.2006 між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 було укладено Договір купівлі-продажу квартири №4 за адресою: АДРЕСА_1, згідно якого продаж квартири здійснюється за 95750,00 гривень, з яких 30750,00 гривень продавець отримав від покупця до нотаріального посвідчення договору, решту 65000,00 гривень покупець сплачує продавцю в день отримання кредитних коштів від філії - Зіньківське відділення №3181 Відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України». Договір зареєстровано у Державному реєстрі правочинів за №1813642 (а.с.13-15).

21.12.2006 року між ОСОБА_3, зі згоди дружини ОСОБА_5, з Відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» був укладений Кредитний договір №14223350, згідно умов якого ОСОБА_3 отримав від ВАТ «Державний ощадний банк України» грошові кошти у сумі 65000,00 гривень, зі сплатою 16% річних на строк до 20.12.2026 року на придбання квартири за договором купівлі-продажу від 21.12.2006 року, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 (п.1.1, 1.2. Договору) (а.с.16-18).

Пунктом 1.4.2. Кредитного договору №14223350 сторони погодили, в забезпечення виконання зобов'язань за цим договором, укласти Іпотечний договір, з прийняттям в іпотеку нерухомого майна, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ( предмет іпотеки).

Згідно п.1.5 Кредитного договору, останній платіж в рахунок погашення кредиту необхідно здійснити не пізніше 20.12.2026 року.

Пунктом 2.1 Кредитного договору погоджено, що виконання ОСОБА_3 зобов'язання за цим договором забезпечується нотаріально посвідченим договором нерухомого майна №644 від 21.12.2006 року - предмет іпотеки, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2.

Відповідно до Кредитного договору №14223350 від 21.12.2006 року, ОСОБА_3 застрахував заставне майно 14.11.2011 року та 13.11.2013 року на суму заставного майна 95750,00 грн., сплативши 287,25 грн. по кожному договору, а всього сплатив суму 574,50 грн. (а.с.66-79).

Відповідно до п.7.1 Кредитного договору №14223350 від 21.12.2006 року, договір може бути змінений або доповнений за взаємною згодою сторін.

21.12.2006 року між ОСОБА_4 та Відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» було укладено Договір поруки №1187, згідно якого в разі порушення Боржником ОСОБА_3 зобов'язань за кредитним договором № 14223350, обов'язки по сплаті кредиту покладаються на Поручителя (а.с.20-21).

Установлено, що 26.12.2006 року грошові кошти у сумі 65000,00 грн. були виплачені Банком продавцю ОСОБА_6

Таким чином, отриманий кредит в сумі 65000,00 грн. був витрачений на придбання квартири.

27.03.2007 року право власності на зазначену квартиру було зареєстроване за ОСОБА_3 (а.с.15).

Рішенням Зіньківського районного суду Полтавської області від 28.10.2010 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 був розірваний, після розірвання шлюбу сторонам присвоєно прізвище - ОСОБА_5 (а.с.10).

Рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 13.04.2011 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5, третя особа сектор у справах громадянства і реєстрації фізичних осіб Зіньківського РВ УМВС України в Полтавській області про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням та про зняття з реєстраційного обліку в квартирі, яке набрало законної сили, скасовано рішення Зіньківського районного суду Полтавської області від 21 лютого 2011 року, визнано квартиру №4 за адресою: АДРЕСА_1, спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_5 Зобов'язано ОСОБА_3 усунути перешкоди ОСОБА_5 у користуванні квартирою АДРЕСА_1 (а.с.22-28).

Як убачається з довідки ВАТ «Державний ощадний банк України» від 20.01.2014 року за вих. № 68, за період з 21.12.2006 р. по 28.10.2010 р. було сплачено основний платіж в сумі 11871,00 грн., а також сплачено відсотки в сумі 35406,18 грн.

У період з 29.10.2010 року по 20.01.2014 року сплачено основний платіж в сумі 11149,55 коп. та відсотки в сумі 25383,45 грн., залишок кредиту станом на 20.01.2014р. становить 41979,45 грн. (а.с.19).

Згідно довідки №401 ВАТ «Державний ощадний Банк України» ТВБВ №10016/0101 від 15.04.2014 року, залишок суми кредиту станом на 15.04.2014 року становить 41166,96 грн. (а.с.80).

25.02.2014 року ОСОБА_5 зареєструвала шлюб з ОСОБА_9, про що у Відділі ДРАЦС Зіньківського РУЮ складено актовий запис №18 відповідно до Свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с.47).

Задовольняючи позовні вимоги в частині стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 19 785,55 грн. в рахунок відшкодування ? частини коштів, виплачених останнім по іпотечному кредитному договору та 192,22 грн. судових витрат, місцевий суд вірно виходив із змісту ст.ст. 60, 65 СК України щодо обов»язку ОСОБА_5 як другого подружжя та співвласника спірної квартири по поверненню грошових коштів за Договором кредиту від 21.12.2006 року, укладеним її чоловіком ОСОБА_3 в інтересах сім»ї.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що висновок місцевого суду зроблений на підставі повного, всебічного та об'єктивного дослідження наданих сторонами доказів, доводів та заперечень сторін, яким судом дана відповідна правова оцінка, а розгляд справи проведений з дотриманням принципу змагальності та диспозитивності.

Апеляційна скарга не містить нових фактів чи засобів доказування, які б спростували висновки суду першої інстанції.

За результатами апеляційного розгляду колегія суддів приходить до висновку, що при вирішенні спору по суті місцевим судом було вірно враховані та застосовані норми матеріального права, а також правильно встановлені фактичні обставини по справі та їм дано належну правову оцінку.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.1, 308 ч.1, 313-315, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу та зміни до апеляційної скарги ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Зіньківського районного суду Полтавської області від 14 травня 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий суддя : ________________Ю.М. Винниченко

Судді: ________________ Дорош А.І. _________________ Корнієнко В.І.