АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22-ц/791/269/15 Головуючий в І інстанції Прохоренко В.В.
Категорія 25 Доповідач: Воронцова Л.П.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2015 року січня місяця 29 дня колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого:Стародубця М.П.
Суддів:Воронцової Л.П.,
Ігнатенко П.Я.
При секретарі:Гончар К.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою Приватрного акціонерного товариства «Українська страхова компанія Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на рішення Комсомольського районного суду м.Херсона від «26» листопада 2014 року у справі за позовом ОСОБА_6 до Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія Княжа Вієнна Іншуранс Груп» про стягнення матеріальної і моральної шкоди,

В С Т А Н О В И Л А:

В серпні 2014 року ОСОБА_6 звернулася до суду з вище зазначеним позовом, посилаючись на те, що 10 липня 2013 року її збив на пішохідному переході у м. Севастополі автомобіль, внаслідок чого вона отримала тяжкі тілесні ушкодження. Вказані обставини підтверджуються медичними документами і вироком суду.

Цивільно-правова відповідальність водія була застрахована у Приватному акціонерному товаристві «Українська страхова компанія Княжа Вієнна Іншуранс Груп» за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Вироком Гагарінського районного суду м. Севастополя від 05.11.2013 року водія, винного у ДТП, притягнуто до кримінальної відповідальності та встановлено розмір завданої їй матеріальної шкоди в сумі 14669,88 грн., яку останній до цього часу їй не відшкодував.

На неодноразові претензії, направлені нею до страхової компанії, та відмовляє їй у виплаті компенсації завданої шкоди.

Позивачка зазначає, що примусово стягнути з водія шкоду не має можливості, оскільки ДТП сталася у Криму, де і мешкає він, а значиться зареєстрованим у Вологодській області. АР Крим є окупованою територією.

Оскільки страхова компанія ухиляється від виплати матеріальної шкоди, вона отримує душевні страждання і хвилювання, а отже і моральну шкоду, розмір якої вона оцінює у 5000 грн.

Посилаючись на ст.ст. 23, 993 ЦК України, ст. 16 Закону України «Про страхування», ст. 23 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивачка просила суд стягнути зі страхової компанії на її користь матеріальну шкоду в розмірі 14669,88 грн. і моральну шкоду у розмірі 5000 грн.

Рішенням Комсомольського районного суду м.Херсона від 26 листопада 2014 року позов ОСОБА_6 задоволено у повному обсязі та стягнуто з відповідача понесені позивачкою судові витрати.

В апеляційній скарзі на рішення суду Приватне акціонерне товариство «Українська страхова компанія Княжа Вієнна Іншуранс Груп», посилаючись на порушення судом норм процесуального права, не взяття до уваги, що за вказаними позивачкою обставинами було розглянуто її цивільний позов у кримінальній справі і стягнуто з винної у ДТП особи - ОСОБА_7, заподіяну матеріальну і моральну шкоду, просило рішення суду скасувати, провадження у справі закрити.

В письмових запереченнях на апеляційну скаргу представник позивача просить її відхилити.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які з'явилися у судове засідання, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів вважає апеляційну скаргу підлягаючою задоволенню частково з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, вироком Гагарінського районного суду м. Севастополя від 05 листопада 2013 року, набравшим чинності, ОСОБА_7 визнано винним у ДТП, що сталася 10 липня 2013 року, внаслідок якої ОСОБА_6 заподіяно тяжкі тілесні ушкодження та стягнуто з засудженого на користь потерпілої матеріальну шкоду в сумі 14669 грн. 88 коп. та 50 000 грн. на відшкодування моральної шкоди. Позовні вимоги ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної шкоди були вмотивовані понесеними нею витратами на лікування.

Цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_7 була застрахована у страховій компанії відповідача за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АЕ/154975О, що відповідачем визнається.

У 2014 році ОСОБА_6 двічі зверталася до страхової компанії щодо проведення їй виплати матеріальної шкоди в сумі 14669 грн. і моральної шкоди в сумі 5000 грн., заподіяної внаслідок ДТП, на які страховик надсилав відповіді про необхідність надання доказів заподіяння такої шкоди, її розмірів, та відомостей про виконання вироку суду в частині цивільного позову.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_6 та стягуючи зі страхової компанії на її користь 14669,88 грн., суд І інстанції виходив з того, що позивачка немає можливості отримати стягнуті за вироком суду суми, взявши до уваги положення Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», вважаючи розмір матеріальної шкоди в сумі 14669,88 грн., встановлений вироком суду, тому вказана сума підлягає відшкодуванню страховиком, оскільки цивільно-правова відповідальність винної особи - ОСОБА_7 була застрахована у відповідача за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Однак, колегія суддів не може погодитися з висновком суду у вказаній частині, оскільки до нього він дійшов у порушення норм матеріального і процесуального права, що відповідно до приписів ст. 309 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду і ухвалення нового.

Статтею 3 ЦПК України регламентовано право кожної особи в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно приписів ч.2 ст.11 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

ОСОБА_6 розпорядилася наданими їй законом правами на власний розсуд, пред'явивши цивільний позов у кримінальній справі до винної у ДТП та заподіянні їй тілесних ушкоджень особи - підсудного ОСОБА_7, і суд при ухваленні вироку та вирішенні цивільного позову потерпілої особи, керуючись принципом диспозитивності, задовольнив позовні вимоги та стягнув на відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної ОСОБА_6 витрати, понесені нею на лікування у сумі 14669,88 грн.

Позивачка в судовому засіданні суду апеляційної інстанції підтвердила, що виконавчий лист, виданий на підставі вироку суду, був звернутий до Державної виконавчої служби у м. Севастополі, однак, не виконаний.

У порушення вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України, позивачка не надала суду доказів не виконання вироку суду в частині стягнення з ОСОБА_7 14669,88 грн. матеріальної шкоди.

З огляду на зазначене, повторне стягнення одних і тих же витрат на лікування з іншої особи - страхової компанії, законодавством не передбачено, тому у задоволенні вказаних вимог ОСОБА_6 слід відмовити.

Щодо стягнення судом з відповідача моральної шкоди на користь позивачки, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Підстави відшкодування моральної шкоди страховою компанією передбачені ст. 26-1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та умовами договору страхування, які передбачають підстави відшкодування - обставини, які виникли внаслідок страхового випадку: шкода, заподіяна життю і здоров'ю, майну потерпілого.

Обставини, з якими пов'язує позивачка, зазначаючи їх у позові, заподіяння їй моральної шкоди - це ухилення страховика від виплати їй матеріальної шкоди, внаслідок чого вона отримує душевні страждання і хвилювання, не пов'язані з умовами договору страхування, не є договірними, не ґрунтуються на законі, тому у їх задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія Княжа Вієнна Іншуранс Груп» - задовольнити частково.

Рішення Комсомольського районного суду м.Херсона від 26 листопада 2014 року скасувати, постановити нове.

У задоволенні позову ОСОБА_6 до Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія Княжа Вієнна Іншуранс Груп» про стягнення матеріальної і моральної шкоди - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і з цього часу може бути оскаржено у касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Суддя: (підпис) Л.П.Воронцова

З оригіналом згідно.

Копія рішення оформлено 02 лютого 2015 року

Рішення набрало законної сили 29 січня 2015 року

Суддя: Л.П.Воронцова

Секретар

судового засідання К.С.Гончар