26 січня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:
Головуючого: Качана В.Я.
Суддів: Рейнарт І.М., Барановської Л.В.
при секретарі: Редька О.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 24 листопада 2014 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участі третьої особи: Святошинського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в м. Києві про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, скасування реєстрації місця проживання шляхом зняття з реєстраційного обліку, -
У вересні 2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, скасування реєстрації місця проживання шляхом зняття з реєстраційного обліку.
Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 24 листопада 2014 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить суд скасувати рішення Святошинського районного суду м. Києва від 24 листопада 2014 року та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

В обґрунтування своїх вимог апелянт посилається на невідповідність оскаржуваного рішення нормам діючого законодавства, порушення норм матеріального права.

Заслухавши доповідь головуючого, пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що згідно договору купівлі-продажу від 08.08.2014 ОСОБА_1 було придбано квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 45,0 кв.м. та житловою площею 27,5 кв.м.

Справа 759/15547/14-ц
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/1813/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Морозов М.О.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Качан В.Я.
В зазначеній квартирі зареєстрована ОСОБА_2, яка є одним із продавців спірної квартири, а також в квартирі зареєстрована ОСОБА_1

Вирішуючи питання про відмову в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що позовні вимоги є передчасними з огляду на норми житлового законодавства, яким передбачено визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, якщо вона не проживає в житловому приміщенні понад шість місяців.

Проте, колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого

проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Відповідно до ст. ст. 319, 321, 391 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Враховуючи викладене та обставини справи, колегія суддів дійшла висновку про те, що позовні вимоги щодо визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1 підлягають задоволенню, оскільки з моменту продажу спірної квартири право власності відповідача є припиненим, а з припиненням права власності припинено і право користування зазначеною квартирою, оскільки єдиним власником спірної квартири є ОСОБА_1

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням.

З огляду на зазначене, задоволенню підлягають і позовні вимоги щодо скасування реєстрації місця проживання ОСОБА_2 шляхом зняття її з реєстраційного обліку, оскільки реєстрація в квартирі ОСОБА_2 створює перешкоди позивачу у користуванні належним її на праві власності житлом.

За таких обставин, рішення Святошинського районного суду м. Києва від 24 листопада 2014 року ухвалено з неповним з'ясуванням обставин, які мають значення для справи та з порушенням норм матеріального та процесуального права, тому рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309 ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 24 листопада 2014 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участі третьої особи: Святошинського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в м. Києві про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, скасування реєстрації місця проживання шляхом зняття з реєстраційного обліку скасувати та ухвалити нове рішення наступного змісту.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участі третьої особи: Святошинського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в м. Києві про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, скасування реєстрації місця проживання шляхом зняття з реєстраційного обліку задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме: квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 45,0 кв.м. та житловою площею 27,5 кв.м.

Скасувати реєстрацію місця проживання ОСОБА_2 шляхом зняття її з реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_1.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий:

Судді: