Справа № 466/3599/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(заочне)

16 липня 2015 року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова в складі:

головуючої судді Федорової О.Ф.

при секретарі Пришляк З.В.

за участі:

представника позивача ОСОБА_1

позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань Шевченківського районного суду м. Львова цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до Львівської міської ради, третя особа Третя Львівська державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування, -

в с т а н о в и в:

18 травня 2015 року позивач ОСОБА_2 звернувся до Шевченківського районного суду м. Львова з позовною заявою до Львівської міської ради, третя особа Третя Львівська нотаріальна контора, в якій просить суд постановити рішення, яким визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на квартиру № 64, що в будинку № 42 по вул. Величковського в м. Львові.

Заяву мотивує тим, що з червня місяця 2002 року фактично проживає однією сім'єю разом зі своїм рідним дядьком - ОСОБА_3 та зі своєю матір'ю - ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_1. З рідних у його покійного дядька була лише рідна сестра, мама позивача - ОСОБА_4, яка разом з його рідним дядьком, своїм рідним братом проживали у даній квартирі.

17 червня 2012 року, у віці 71 рік, його дядько - ОСОБА_3 помер, що засвідчується свідоцтвом про смерть, копію якого я долучаю до цієї заяви.

Вказує, що його мама, проживаючи зі своїм рідним братом, його рідним дядьком понад п'ять років - ОСОБА_4 фактично прийняла спадщину відумерлого свого рідного брата.

Однак не встигла оформити на себе спадщину свого рідного брата.

09.08.2012 року у віці 60 років померла мати позивача - ОСОБА_4, що засвідчується свідоцтвом про смерть, копію якого я також долучаю до цієї заяви.

ОСОБА_4 була рідною сестрою його рідного дядька - ОСОБА_3.

Бабця та дідусь позивача, батьки його матері-Дробот (ОСОБА_3) ОСОБА_5, були - ОСОБА_6 батько та ОСОБА_7 Ільєвна мати.

Батьками його рідного дядька - ОСОБА_3 були ОСОБА_6 - батько та ОСОБА_7 Ільєвна - мати, що також доводиться військовим квитком - ОСОБА_3, в якому чітко обумовлено його сімейний стан на той час - холост, та обумовлено його батьків.

Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища засвідчено, що 26.12.1981 року його мати ОСОБА_8 уклала шлюб з його батьком ОСОБА_9, дошлюбне прізвище моєї матері було - ОСОБА_8, а після реєстрації шлюбу стало ОСОБА_9.

Від вказаного шлюбу 26.09.1982 року народився - ОСОБА_2 позивач по справі. Інших дітей його батьків не було.

Після розірвання шлюбу 24.08.1987 року у матері позивача - ОСОБА_4 залишила прізвище - ОСОБА_4.

Рідний дядько позивача - ОСОБА_3 не був одружений, цивільної дружини не мав, дітей не мав, рідних братів чи сестер окрім його матері - також у нього не було.

Відтак позивач залишився лише одним спадкоємцем.

Позивач в межах строків відведених для прийняття спадщини, звернувся з відповідними заявами до Третьої Львівської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини його рідного дядька - ОСОБА_3, який помер 17 червня 2012 року.

Для підтвердження відомостей про те, що мати ОСОБА_4 та його рідний дядько ОСОБА_3 є рідні брат і сестра, завідувачем зроблено запит в архів Тернопільської області, оскільки мати та його рідний дядько були уродженці ІНФОРМАЦІЯ_1.

На запит дано відповідь, що архів не зберігся (згорів) в звязку із чим позивачу рекомендували звернутись до суду із заявою про встановлення юридичного факту між його матірю та дядьком.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 29.07.2014 року встановлено факт родинних відносин між позивачем та його матір'ю - ОСОБА_4 та позивачем та його дядьком - ОСОБА_3, а також визнано позивача рідним племінником відумерлого - ОСОБА_3.

Подавши вказане рішення суду в третю державну нотаріальну контору для подальшого отримання свідоцтва про право власності на квартиру в порядку спадкування за законом, йому державним нотаріусом ОСОБА_10 було повідомлено про те, що у нього не надано нотаріусу оригінал свідоцтва про реєстрацію права власності за відумерлим ОСОБА_3 на квартиру № 64 що в будинку №42 по вул. Величковського у м.Львові, а відтак в нотаріус немає права видати йому свідоцтво на спадкування вказаної квартири за законом.

Вказує, що виготовити дублікат втраченого оригінала свідоцтва про реєстрацію права власності на вищевказану квартиру за ОСОБА_3 неможливо, оскільки в архіві АТ ЛЗКТ Електрон - Рясне вказані документи також не збереглися, а в інвентаризаційній справі ЛОДК БТІ та ЕО є лише завірена копія вказаного реєстраційного свідоцтва.

Відтак позивач вимушений звернутися з позовом до суду, і просити суд визнати за ним право власності на квартиру №64 що в будинку №42 по вул. Величковського у м. Львові.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_1 позовні вимоги підтримали , надавши суду пояснення аналогічні тим, що викладені в позовній заяві, просили позов задовольнити. Також, позивач ОСОБА_2 не заперечив щодо ухвалення заочного рішення по справі, про що подав на адресу суду відповідну заяву.

У судове засідання представник відповідача - Львівської міської ради не зявився, про дату час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином в установленому законом порядку, що стверджується наявним в матеріалах цивільної справи рекомендованим повідомлення про вручення. (а.с. 83).

У судове засідання представник Третьої Львівської державної нотаріальної контори не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином у встановленому законом порядку. Завідуюча Третьої Львівської державної нотаріальної контори направила на адресу суду заяву в якій просила розглядати цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до Львівської міської ради, третя особа Третя Львівська державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування у їх відсутності.

Заслухавши пояснення позивача та його представника, зясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку що позовні вимоги підлягає задоволенню з наступних підстав та мотивів.

В судовому засідання встановлено наступні обставини:

Батьками ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 згідно свідоцтва про народження Серія 1-СГ № 345895 від є ОСОБА_9 та ОСОБА_4. (а.с. 6).

17.06.2012 року ОСОБА_3 помер у віці 71 рік про що складено відповідний актовий запис № 467 від 19.06.2012 року, що стверджується свідоцтвом про смерть ОСОБА_11 1-СГ № 287857 від 19 червня 2012 року. (а.с. 52).

09 серпня 2012 року ОСОБА_4 померла у віці 60 років про що складено відповідний актовий запис № 629 від 10.082012 року, що стверджується свідоцтвом про смерть ОСОБА_11 1-СГ № 294934 від 10.08.2012 року. (а.с. 53).

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 29.07.2014 року встановлено факт родинних відносин між позивачем та його матір'ю - ОСОБА_4 та позивачем та його дядьком - ОСОБА_3, а також визнано позивача рідним племінником відумерлого - ОСОБА_3. (а.с. 11-12). Ухвалою судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 29 липня 2014 року залишено без змін. (а.с.68-70).

Квартира АДРЕСА_2 належить ОСОБА_3 на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності від 26.08.1994 року, виданого АТ ЛЗКТ «Електрон-Рясне», згідно розпорядження, що стверджується довідкою ОКП «БТІ та ЕО» (а.с. 13) та свідоцтвом про право власності (а.с. 14).

Позивачу відмовлено Третьою Львівською державною нотаріальною конторою у прийнятті спадщини, оскільки він не подав правовстановлюючого документу на квартиру № 64, що в будинку № 42 по вул. Величковського в м. Львові. (а.с.15).

Оскільки, дядько позивача - ОСОБА_3 інших спадкоємців не мав, окрім ОСОБА_4, то ОСОБА_2 являється єдиним спадкоємцем.

Згідно ч. 1 ст. 1262 ЦК України, яка визначає другу чергу спадкоємців за законом, передбачено, що: у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Згідно ч. 3 ст. 1266 ЦК України племінники спадкодавця спадкують ту частину спадщини, яка б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживають зі спадкодавцем однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до вимог статті 1218 ЦПК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини.

Відповідно до положень ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно положень ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом та за законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Згідно з підпунктом 4.12 пункту 4 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22.02.2012 за № 282/20595, свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі документів, що підтверджують право власності.

Відповідно до ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою і часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права на спадкове майно.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», зазначено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених, ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно п. 3.1. абз. 18 листа Вищого Спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013р. №24-753/0/4-13 Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування обумовлено, що: - Відповідно до ч. 1 ст. 1298 ЦК свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців із часу відкриття спадщини, тому спір про спадкування може бути вирішений лише після закінчення цього строку.

Згідно п. 3.3. абз. 14 листа Вищого Спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013р. №24-753/0/4-13 Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування обумовлено, що: за відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим.

Обґрунтованим є рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, повинні відповідати дійсності і підтверджуватися достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 16, 60, 88, 169, 209, 212, 214-215, 224-226 ЦПК України, ст. ст. 328, 1216, 1217, 1218, 1220, 1264, 1297 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В :

Вимоги позовної заяви ОСОБА_2 до Львівської міської ради, третя особа: Третя Львівська державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (ІПН - НОМЕР_1) право власності в порядку спадкування за законом на квартиру № 64, що в будинку № 42 по вул. Величковського у м. Львові, після смерті ОСОБА_3, померлого 16.06.2012 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте Шевченківським районним судом м. Львова за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено позивачем до апеляційного суду Львівської області через

Шевченківський районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_12