Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний № 337/1459/15-у Головуючий у 1 інстанції: Бондаренко І.В.
Провадження № 22ц/778/4654/15 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Пільщик Л.В.,

суддів: Краснокутської О.М.,

ОСОБА_1,

при секретарі: Евальд Д.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 12 червня 2015 року по справі за позовом ЖБК «Строитель - 20» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИЛА:

23 березня 2015 року ЖБК «Строитель- 20» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по оплаті витрат з експлуатації та ремонту будинку та прибудинкової території, капітального ремонту та комунальним послугам, згідно уточнених позовних вимог, у розмірі 4407 грн. 51 коп. за період з 01.01.2009 року по 31.12.2014 року, та судових витрат.

Посилався на те, що ОСОБА_2 зареєстрована та проживає у ІНФОРМАЦІЯ_1. Квартира розташована у будинку ЖБК «Стоитель-20», ОСОБА_2 є членом вказаного кооперативу. Всі рахунки по оплаті витрат з експлуатації та ремонту будинку, догляду за прибудинковою територією виставляться кооперативу, який їй сплачує.

За Статутом ЖБК «Строитель-20», Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року № 572, Примірного Статуту житлово-будівельного кооперативу член кооперативу зобовязані своєчасно та в повному обсязі проводити оплату по наданим послугам.

Оскільки ОСОБА_2 належним чином не виконує зобовязанні о оплаті послуг з утримання будинку та прибудинкової території, станом на 31 грудня 20014 року утворилася заборгованість у розмірі 4 407 грн. 51 коп., яку позивач просив стягнути.

Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 12 червня 2015 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ЖБК «Строитель-20» заборгованість по оплаті витрат з експлуатації та ремонту будинку та прибудинкової території капітального ремонту та комунальним послугам у сумі 4407 грн. 51 коп.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ЖБК «Строитель-20» судові витрати в сумі 643,60 грн.

Не погоджуючись з рішенням, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи, допущені порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 12 червня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Судові витрати покласти на позивача.

Заслухавши у судовому засіданні апеляційного суду Запорізької області доповідь судді, вислухавши пояснення представника апелянта, заперечення представників ЖБК «Строитель-20, розглянувши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення відповідно до положень статті 303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Пунктом 1 частини 1 статті 307, статтею 308 ЦПК України передбачено, що за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін, якщо визнає, що його постановлено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

Задовольняючи позов ЖБК «Строитель-20» суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_2 як член кооперативу не належним чином виконувала зобовязання по оплати послуг з утримання будинку і прибудинкової території, внаслідок чого з 01 січня 2009 року по 31 грудня 2014 року має заборгованість на загальну суму 4 407 грн. 51 коп.

Такий висновок відповідає наявним у справі документам, узгоджується з нормами матеріального права, підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Судом зясовано, що ОСОБА_2 є членом ЖБК «Строитель-20», зареєстрована та проживає у ІНФОРМАЦІЯ_1. Квартира розташована у будинку ЖБК «Стоитель-20».

Статтями 179,187 ЖК України користування будинками ( квартирами ) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюються з обовязковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. Фінансування затрат на експлуатацію та ремонт будинків житлово-будівельних кооперативів здійснюється за рахунок коштів кооперативів.

За змістом статей 13,20,32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на комунальні послуги, послуги на утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд, їх реконструкція. Споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Плата за комунальні послуги нараховується щомісячно.

Тарифи на утримання будинку та прибудинкової території визначалися на загальних зборах членів кооперативу ( а. с. 14-14,38-43 ).

За пунктами 2.2.1,2.2.4 Статутом ЖБК «Строитель-20» члени кооперативу вносять кооперативу кошти на проведення капітальних ремонтів житлового будинку і утримання території при будинку. Внески на експлуатацію будинку і утримання території біля будинку встановлюються в розмірі, необхідному для покриття фактичних витрат та ці проблеми, виходячи із загальної площі квартири ( а. с. 10-19 ).

Двокімнатна квартира, якою користується відповідачка, моє загальну площу 49,65 кв. м ( а. с. 62-63 ).

Оскільки ОСОБА_2 належним чином не виконувала обовязки по оплаті витрат на утримання будинку та прибудинкової території, з 01 січня 2009 року по 31 грудня 2014 року утворилася заборгованість на загальну суду 4 407 грн. 51 коп., яку суд правильно стягнув на користь ЖБК «Строитель-20». При цьому взяв до уваги додані до матеріалів справи договори, укладені кооперативом з юридичними особами постачальниками послуг, акти виконаних робіт тощо ( а. с. 22-24,55-67,89,105-142 ).

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції безпідставно не застосував до спірних правовідносин положення статті 257 ЦК України щодо позовної давності, спростовуються наявними у справі документами та суперечать нормам матеріального права.

Згідно статей 256,257,264 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обовязку. Позовна давність переривається у разі предявлення особою позову до одного із кількох відповідачів , а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач.

Зясовано, що на протязі усього часу виникнення заборгованості ОСОБА_2 визнавала наявність боргу, оскільки періодично оплачувала рахунки кооперативу у сумі, яка перевищувала щомісячні платежі. Крам того, позивач, починаючи з травня 2011 року по квітень 2014 року неодноразово звертався до суду з заявами про видачу судових наказів про стягнення заборгованості, яка утворилася з 2009 року, тобто вчиняв дії по відновленню порушених прав. Судові накази видавалися, але на підставі поданих ОСОБА_2 заяв постійно скасовувалися ( а. с. 20,83,95-98 ).

При цьому суд правильно зазначив у рішенні, що кооператив не веде виробничої діяльності, немає ніяких джерел доходів, оплату наданих послуг проводить за рахунок внесків членів ЖБК та членів їх сімей, які цільовим призначенням перераховують кошти за отримані послуги на розрахунковий рахунок кооперативу. Тому звільнення ОСОБА_2 від обовязку оплатити отримані упродовж 2009 року 2012 року послуги з утримання будинку та прибудинкової території буде суперечить нормам матеріального права, наявним у справі документам, являється несправедливим.

Інші доводи апеляційної скарги також не спростовують висновків суду та не дають підстав вважати, що спір вирішено неправильно.

Рішення є законним, обґрунтованим, справедливим, підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 307,308 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 12 червня 2015 року по цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, вона може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: