Справа № 2-4420/12
Провадження № 2/369/281/15
УХВАЛА

Іменем України

30.01.2015 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Волчко А.Я.,

за участю секретаря Ткачук Н.М.,

розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа без самостійних вимог на предмет спору: Управління земельних ресурсів у Києво-Святошинському районі Київської області, про визнання недійсними державних актів та витребування майна, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивач ОСОБА_1 ОСОБА_2 звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області в порядку цивільного судочинства із заявою про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа без самостійних вимог на предмет спору: Управління земельних ресурсів у Києво-Святошинському районі Київської області, про визнання недійсними державних актів та витребування майна. Відповідно до вищезазначеної заяви, ОСОБА_2 просив суд накласти арешт на земельні ділянки 0,1152 га і 0,0528 га по вул. Польовій, 39 в с. Гореничі Києво-Святошинського району Київської області з метою запобігання діям, які можуть ускладнити або зробити неможливим виконання судового рішення, внаслідок можливого відчуження спірних земельних ділянок.

Сторони в судове засідання не з'явились, проте їх неявка не перешкоджає розгляду заяви. У зв'язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суддя, дослідивши матеріали справи, вважає, що у задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ч.1, ч.3 ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Згідно з ч.3 ст.151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити в подальшому неможливим виконання рішення суду.

Частиною 2 ст.152 ЦПК України передбачено, що у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до абз.1 ч.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" суд (суддя), розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Тобто, законодавець вказує лише на можливість, а не обов'язок суду забезпечити позов, при чому відповідно до вимог законодавства це можливо за умови, що з матеріалів справи чи самої заяви про забезпечення позову вбачається, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Дослідивши матеріали та обставини справи, доводи викладені у заяві представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову, суд не вбачає підстав для задоволення вищезазначеної заяви на даній стадії судового процесу, оскільки не надано доказів, які підтверджують, що земельні ділянки площею 0,1152 га і 0,0528 га кадастрові номери :01:008:0018 та :01:008:0019 віповідно, що знаходяться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Гореничі, вул. Польова, буд. 39, належать на праві власності ОСОБА_3 та зареєстровані за ним, і що останній має намір відчужити спірне майно, а також не обґрунтовано необхідність застосування обраного представником позивача виду забезпечення позову.

Наявні в матеріалах справи: копія договору дарування земельної ділянки площею 0,1152 га, розташованої за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Гореничі, 39 від 02.10.2007 року; копія договору дарування земельної ділянки площею 0,0528 га, розташованої за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Гореничі, 39 від 02.10.2007 року; копія державного акта на право власності на земельну ділянку, виданого на імя ОСОБА_3, серія ЯЛ № 388348 від 27.03.2012 року та копія державного акта на право власності на земельну ділянку, виданого на імя ОСОБА_3, серія ЯЛ № 388349 від 27.0.2012 року, не є підтвердженням належності на праві власності ОСОБА_3 спірних земельних ділянок на час розгляду заяви про забезпечення позову, так як у даному випадку відповідно до законодавства безспірним доказом права власності на нерухоме майно є витяг з Реєстру прав власності на нерухоме майно, строк дії якого, станом на розгляд заяви, складає не більше 3-х місяців.

Враховуючи вищевикладене, з врахуванням також того, що зазначені у заяві підстави для обрання виду забезпечення позову, не дають можливості дійти висновку про наявність достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення позову може у майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, суд приходить до висновку, що в задоволенні заяви слід відмовити.

Проте, позивач чи його представник вправі повторно звернутися з даною заявою до суду після надання доказів, які підтверджують обсяг і вартість майна, що належить відповідачу на праві власності.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 151, 152, 153, 209, 210 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа без самостійних вимог на предмет спору: Управління земельних ресурсів у Києво-Святошинському районі Київської області, про визнання недійсними державних актів та витребування майна відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Волчко А.Я.