Справа № 369/6025/15-ц Головуючий у І інстанції Дубас Т. В.
Провадження № 22-ц/780/6057/15 Доповідач у 2 інстанції Поліщук М. А.
Категорія 04.11.2015
УХВАЛА

Іменем України

04 листопада 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді: Поліщука М.А.

суддів: Ігнатченко Н.В., Яворського М.А.

при секретарі: Роговській Д.А.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23 вересня 2015 року у справі за скаргою ОСОБА_2 на дії посадових осіб Відділу Державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м.Києві, -

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2015 року ОСОБА_2 звернулась до суду зі скаргою, яку згодом доповнила та просила визнати неправомірними дії старшого державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м. Києві Федоренка А.М. щодо винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 8 травня 2015 року; скасувати постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 8 травня 2015 року винесену відділом Державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м. Києві; визнати незаконними дії старшого державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м. Києві Федоренка А.М. щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, яке відкрито на примусове виконання рішення суду від 6 липня 2010 року та скасувати вказану постанову.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23 вересня 2015 року у задоволені скарги ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу суду з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи та вимогам закону та постановити нову ухвалу, якою задовольнити скаргу.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні скарги, суд першої інстанції виходив з того, що державним виконавцем під час винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, не було порушено вимог Закону України «Про виконавче провадження» та Інструкції з організації примусового виконання рішень. Крім того, судом зазначено, що надання боржнику 7-денного строку для добровільного виконання виконавчого документу та необхідність направлення відповідних постанов боржнику, не позбавляє державного виконавця можливості виносити постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження під час відкриття виконавчого провадження або на стадіях його виконання.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, так як вони відповідають вимогам закону.

Статтею 383 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи виконавчої служби під час виконання судового рішення порушено її права чи свободи.

Відповідно до ст..387 ЦПК України

1. За результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

2. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

3. Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

По справі встановлено, що 16 жовтня 2014 року Києво-Святошинським районним судом Київської області видано виконавчий лист № 2/369/2079/14 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості за кредитним договором в сумі 964 200,10 грн. та судового збору в розмірі 1 720,50 грн.

11 лютого 2015 року представником ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» направлено до ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві заяву про відкриття виконавчого провадження, стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» суми боргу, та прохання одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження накласти арешт на все майно боржниці, оголосити заборону його відчуження та провести опис. (а.с.61).

12 березня 2015 року постановою старшого державного виконавця ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві Федоренко А.М. відкрито виконавче провадження № 46845736 з виконання виконавчого листа № 2/369/2079/14, та надано боржнику строк добровільно виконати: виконавчий документ в 7-денний строк з дня отримання постанови про відкриття виконавчого провадження. (а.с.60).

08 травня 2015 року постановою старшого державного виконавця ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві накладено арешт на майно боржника ОСОБА_2 та заборону на його відчуження. (а.с.47).

Відповідно до ч.2 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій,

передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Встановивши вказані обставини, з врахуванням обґрунтованості доводів скаржника, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що оскаржувані рішення і дії державного виконавця були вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця і права та свободи заявника не було порушено.

Ухвала постановлена з додержанням вимог закону і підстав для її скасування при апеляційному розгляді не встановлено.

Доводи апеляційної скарги, стосовного того, що виконавче провадження було відкрито з порушенням вимог ст. 20 Закону України «Про виконавче провадження», а саме не за місцем проживання чи реєстрації боржника, не заслуговують на увагу суду.

Вбачається, що у виконавчому листі №2/369/2079/14 місцем проживання ОСОБА_2 зазначено АДРЕСА_1 (а.с.63).

Виконавчий лист пред»явлено до примусового виконання 12 березня 2015 року начальнику ВДВС Святошинського районного управління юстиції м.Києва, тобто територіально за місцем проживання боржника.

На час відкриття виконавчого провадження даних про зміну місця проживання ОСОБА_2 у державного виконавця не було. Виконавче провадження відкрито за місцем проживання боржника, тобто з дотриманням територіальної підвідомчості і вимог ст..ст.20, 25 Закону України «Про виконавче провадження».

ОСОБА_2 не надано доказів зміни нею місця свого проживання на час відкриття виконавчого провадження.

Доводи апелянта на порушення строків розгляду скарги є обґрунтовані, проте не впливають на законність ухвали із таких підстав.

Відповідно до роз»яснень, наданих в п.17 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» №6 від 07.02.2014 року справи за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи посадової особи державної виконавчої служби розглядаються судом за загальними правилами ЦПК з особливостями, встановленими статтею 386 ЦПК, за участю державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, рішення, дії або бездіяльність якої оскаржуються.

Відкладення чи оголошення перерви в розгляді скарги здійснюється в межах визначеного законом строку розгляду скарги.

Як вбачається із матеріалів справи скарга розглянута з порушенням строків, визначених ст..386 ЦПК України.

Проте вказаними порушеннями норм процесуального права щодо строків розгляду скарги права і свободи заявника не порушено.

Керуючись ст.ст.312, 315 ЦПК України, колегія,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: