справа № 408/762/15- ц 2/408/1090/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2015 року Біловодський районний суд Луганської області в складі:

головуючого судді Філіпенко Л.П.

при секретарі Гляненко М.С.

розглянувши у судовому засіданні у залі суду смт. Біловодськ цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та Брусівської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, Брусівської сільської ради, державного нотаріуса Біловодської державної нотаріальної контори про встановлення фактів, що мають значення та визнання права на спадщину в порядку спадкування за законом

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 13 березня 2015 року звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 та Брусівської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно, у якому просить визнати за нею право власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_3, померлого 18 березня 2014 року, яке складається з житлового будинку з ґанком (АІ.а). двох сараїв (Б..С). гаража (Г), двох навісів (Н. НІ), огорож (№ 1.2). колонки (К), розташованих за адресою: село Брусівка. Біловодського району. Луганської області, по вул.Леніна. 51. В обґрунтування позовних вимог вона зазначила, що 22 липня 2011 року ОСОБА_3 склав заповіт, за яким заповів їй усе своє майно, що буде йому належати на день його смерті де б воно не знаходилось та з чого не складалось, а також все те, на що він за законом буде мати право. Даний заповіт посвідчений секретарем виконавчого комітету Брусівської сільської ради Біловодського району та зареєстровано в реєстрі за № 20. У встановлений законом строк вона звернулася до Біловодської державної нотаріальної контори Луганської області з заявою про прийняття спадщини і державним нотаріусом заведено спадкову справу № 104/2014. З моменту відкриття спадщини по даний час минуло понад шість місяців, але державним нотаріусом Біловодської ДНК її відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вище вказаний житловий будинок, у зв'язку з відсутністю документа, який встановлює право власності спадкодавця на спадкове майно. Але факт належності цього будинку ОСОБА_3 підтверджується довідкою № 153 від 03 жовтня 2014 року, виданою виконкомом Брусівської сільської ради Біловодського району Луганської області про те. що на день смерті ОСОБА_3 за ним відповідно до по господарської книги № 4 за номером по господарського обліку № 0142-1 дійсно рахувався житловий будинок за адресою: с.Брусівка. вул. Леніна, буд.51. Біловодського району. Луганської області. ЇЇ брат ОСОБА_2, як їй відомо, теж звертався до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але йому було відмовлено у зв'язку з тим, що згідно заповіту ОСОБА_3 все належне йому майно заповів їй, а брат не має права на обов'язкову частку у спадщині. Інвентаризаційна вартість вказаного житлового будинку з господарськими будівлями становить 86805.46 гри. Посилаючись на ст.ст. 1216, 1218, 1297 ЦК України ОСОБА_1В, пояснює, що у зв'язку з вказаним у неї і виникла необхідність для звернення до суду з вказаним позовом.

19 серпня 2015 року відповідач ОСОБА_2 до початку розгляду справи по суті предявив зустрічну позовну заяву до ОСОБА_1В, Брусівської сільської ради, державного нотаріуса Біловодської державної нотаріальної контори про встановлення фактів, що мають значення, та визнання права на спадщину в порядку спадкування за законом. Ухвалою суду від 19 серпня 2015 року зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1, Брусівської сільської ради, державного нотаріуса Біловодської державної нотаріальної контори прийнятий до спільного розгляду з первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та Брусівської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно.

У цій зустрічній позовній заяві ОСОБА_2 просить

- встановити факт володіння за життя ОСОБА_4 та ОСОБА_3 домоволодінням № 51 по вул. Леніна, в селі Брусівка Біловодського району на праві спільної сумісної власності подружжя;

- встановити факт його проживання та ведення спільного господарства разом із матірю ОСОБА_4, яка померла 28 квітня 2009 року, на час її смерті за адресою вул. Леніна, 51 село Брусівка Біловодського району Луганської області.

- визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на спадщину матері - ОСОБА_4, померлої 28 квітня 2009 року, а саме на: 1/4 домоволодіння розташованого за адресою вул. Леніна, 51 села Брусівка Біловодського району Луганської області, яке складається з житлового будинку (А1), вхідний ганок (а), гараж (Г), сарай (Б), сарай (С),навіс (Н); навіс (Н1); огорожі № 1,2; колонки(к), з вартістю за 1/4 домоволодіння 26 333, 52 грн.; на 1/2 земельної ділянки заг. площею 5.400 га з кадастровим № :02:005:0119; вартістю за 1/2 зем. ділянки 22 762 грн.; на 1/2 земельної ділянки заг. площею 5.400 га з кадастровим № :02:005:0127; вартістю за 1/2 зем. ділянки 22 762 грн.; на 1/2 земельної ділянки заг. площею 0,840 га з кадастровим № :02:004:0119; з вартістю 1/2 земельної ділянки 1266, 60 грн., на 1/2 земельної ділянки заг. площею 0,840 га з кадастровим № :02:004:0118; з вартістю 1/2 земельної ділянки 1266, 60 грн., на 1/2 земельної ділянки заг. площею 0.460 га з кадастровим № :02:004:0270; з вартістю 1/2 зем. ділянки - 2 713, 14 грн. на 1/2 земельної ділянки заг. площею 0.460 га з кадастровим № :02:004:0271; з вартістю 1/2 зем. ділянки 2 713, 14 грн. на 1/4 автомобіля марки ВАЗ 2106 держ. номер НОМЕР_1 вартістю 12 500 грн.

- частково скасувати свідоцтво про право на спадщину, видане ОСОБА_1 13 вересня 2014 року державним нотаріусом Біловодської державної нотаріальної контори ОСОБА_5, яка складається з земельної ділянки заг. площею 5.3988 з кадастровим номером :02:005:0119, в частині спадкування ОСОБА_1 цілої земельної ділянки.

- частково скасувати свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 22 квітня 2010 року нотаріусом Біловодської державної нотаріальної контори ОСОБА_6 ОСОБА_3 в частині спадкування ним цілої зем. ділянки з кадастровим № :02:005:0119; з кадастровим № :02:005:0127; з кадастровим № :02:004:0119; з кадастровим № :02:004:0118; з кадастровим № :02:004:0270; з кадастровим № :02:004:0271.

В обґрунтування позовних вимог він зазначив, що є сином ОСОБА_3, який помер 18 березня 2014 року та ОСОБА_4, яка померла 28 квітня 2009 року, його рідна сестра - ОСОБА_7. За життя їх батьки мешкали у будинку, який збудували разом у 70-х роках у селі Брусівка Біловодського району по вул. Леніна, 51. Він з сестрою виросли в цьому будинку. Пізніше сестра вийшла заміж та виїхала з будинку, оскільки їй купили будинок у Біловодську, в якому вона зараз мешкає, а ОСОБА_2 залишався жити в ньому з батьками. У 2009 році, коли померла їх мати, ОСОБА_2 жив в будинку по вул. Леніна, 51 села Брусівка разом зі своєю родиною (дружиною та дітьми). З ними жив і батько ОСОБА_3 Однак ОСОБА_2 був зареєстрований за іншою адресою, у будинку по сусідству - № 51 а, але проживати у будинку 51 а було неможливо внаслідок його фізичного зруйнування. Таким чином, на думку ОСОБА_2, на час смерті матері він з нею жив і вів спільне господарство. Так само і його батько ОСОБА_3 жив з матірю на час її смерті і вів з нею спільне господарство. Але його сестра ОСОБА_7 проживала окремо. У 2012 році ОСОБА_2 з сімєю перебрались жити до Старобільського району в село Чмирівка, де мешкають і зараз. У 2014 році помер батько, залишив заповіт, яким все що йому належить заповідав сестрі ОСОБА_1 ОСОБА_2 вважає, що він відповідно до наведених обставин, є спадкоємцем матері нарівні з батьком і відповідно має право на частку майна, яка належала матері. Матері та батьку належали домоволодіння по вул. Леніна, 51 в с. Брусівка Біловодсього району, автомобіль НОМЕР_2, темно зеленого кольору, які вони збудували та купили відповідно за час сумісного проживання як подружжя. Особисто матері належали два земельні паї, один з яких вона отримала за роботу в колгоспі, а другий спадкувала після смерті своїй матері, а також інше рухоме майно придбане за час шлюбу.

Однак внаслідок несправедливих, на думку ОСОБА_2, вчинків батька, а згодом сестри, внаслідок невизнання існування фактів, в тому числі і державними нотаріусами, його незаконно позбавляють права на спадкування. Так, батько свого часу не повідомив у нотаріальній конторі що ОСОБА_2 також є спадкоємцем, який прийняв спадщину матері, і отримав свідоцтва про право на земельні ділянки матері одноосібно. Хоча з 2009 до 2012 року саме він, ОСОБА_2, обробляв землю, в тому числі і на земельних паях матері і батька, не відділяв їх від іншої землі, яка була у його користуванні, і всю техніку, яка у нього була також використовував для обробки паїв матері. ОСОБА_2 при цьому вважав, що оскільки прийняв спадщину, то також має частку у землі що належала матері. Тепер сестра, обізнана в тому, що він є спадкоємцем материної частки, бажає визнати право власності на батьківську хату лише за собою. Посилаючись на ст. 1268, 1270 ЦК України, ст. ст. 22 Кодексу Про шлюб та сімю, який був чинним на час побудови будинку його батьками, ст. 60 Сімейного кодексу України, ОСОБА_2 обґрунтовує свої вимоги.

У судовому засіданні

- ОСОБА_1, її представник ОСОБА_8, якій діє за дорученням, просять її позовні вимоги задовольнити, визнати за нею право власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_3, померлого 18 березня 2014 року, яке складається з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованих за адресою: село Брусівка, Біловодського району, Луганської області, по вул.Леніна, 51; в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 відмовити. При цьому вказують, що після смерті їх матері ОСОБА_4, яка померла 28 квітня 2009 року, із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину звернувся їх батько - ОСОБА_3, який по закінченню шести місяців отримав свідоцтво про право на спадщину на спадкове майно ОСОБА_4 і став законним власником вказаного майна. ОСОБА_2 не звертався з заявою про прийняття спадщини в установлений законом строк, тому вважають, що він свідомо не звертались до нотаріуса за прийняттям спадщини, і в такий спосіб проявив власну волю щодо питання спадкування майна, а саме вирішив, що все майно яке лишилося після смерті ОСОБА_4 успадкує батько ОСОБА_3 Тобто ОСОБА_2 свідомо позбавив себе спадку, а ОСОБА_3 скористався своїм правом на отримання спадщини і в законний спосіб успадкував майно, яке належало його дружині за життя. Також посилаються на те, що у ОСОБА_2 за його вимогою вже сплинув строк позовної давнини, який становить 3 роки, але він з заявою про поновлення строку позовної давнини він до суду звертався.

- ОСОБА_2, його представник ОСОБА_9, якій діє на підставі договору про надання правової допомоги та представництво в суді, просять їх зустрічні позовні вимоги задовольнити, посилаючись на ті обставини, що вказані у зустрічній позовній заяві. При цьому вказують, що як у поясненнях свідків, так і в матеріалах цивільних справ, які були оглянути у суді, знайшов підтвердження тої факт, що за життя батьками сторін по справі подружжям ОСОБА_4 - ОСОБА_10 та ОСОБА_11, був збудований будинок № 51 по вул. Леніна, в селі Брусівка Біловодського району, тому він є спільною сумісною власністю цього подружжя; а також тій факт, що їх син - ОСОБА_2 проживав та вів спільне господарство разом із матірю ОСОБА_4, яка померла 28 квітня 2009 року, на час її смерті за адресою вул. Леніна, 51 село Брусівка Біловодського району Луганської області.

- завідувач Біловодської державної нотаріальної контори ОСОБА_12 пояснив, що свідоцтва щодо майна померлої 28 квітня 2009 року ОСОБА_4 отримав її чоловік ОСОБА_3,ОСОБА_2 із заявою про прийняття спадщини після смерті матери не звертався.

- Брусівська сільська рада Біловодського району Луганської області просить розглянути справу без участі їх представника та прийняти рішення згідно чинного законодавства (а.с.124).

Судом досліджені всі докази, надані сторонами. Клопотання про витребування інших доказів та дослідження їх в судовому засіданні від сторін не надійшло. Судом постановлено рішення на підставі доказів, наданих сторонами і досліджених під час судового засідання.

За правилами ст. ст. 60, 61 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу, а саме обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Вислухавши сторони, свідків ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, дослідивши матеріали справи суд вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Як вбачається з матеріалів справи, встановлено судом, і не оспорювалося сторонами, ОСОБА_3 та ОСОБА_17, перебували у зареєстрованому шлюбі з 25 жовтня 1970 року, про що в книзі записів актів громадянського стану про одруження Брусівської сільської рада Біловодського району Луганської області зроблено відповідний актовий запис за № 1, це підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.144).У період шлюбу вони збудували разом житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: село Брусівка, Біловодського району, Луганської області, по вул. Леніна, 51, якій по господарської книги № 4 за номером по господарського обліку № 0142-1 дійсно згідно довідки Брусівської сільської ради Біловодського району Луганської області належав ОСОБА_18 (а.с.89). Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, розташований за адресою: село Брусівка, Біловодського району, Луганської області, по вул.Леніна, 51, якій був побудований в 70-х роках 20 сторіччя, дійсно не було зареєстровано, за змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР затвердженою наказом Міністра юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 року № 45/5, підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської ОСОБА_15 депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. Але ця Інструкція втратила чинності на підставі Наказу Мін'юсту України N 18/5 ( z0152-94 ) від 14 червня 1994 з 07 липня 1994 року. Однак суд вважає, що не позбавило ОСОБА_3 та ОСОБА_17 їх законного права на вказаний житловій будинок на праві спільної сумісної власності подружжя, оскільки згідно як до ст. 22 Кодексу України «Про шлюб та сімю», який був чинним на час побудови будинку подружжям ОСОБА_3, так і відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України, майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя.

Також у період шлюбу подружжя ОСОБА_3 набуло право власності на автомобіль марки ВАЗ 2106, якій був зареєстрований на підставі довідки рахунку серії МОЛ № 802363 від 30 січня 2004 року на імя ОСОБА_3 за реєстраційним номером 30982 АХ, що підтверджуються довідкою (а.с.104) та копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с.), тому суд вважає, що цей автомобіль також є спільною сумісною власностю подружжя.

Крім цього майна, згідно листа Відділу Держземгеокадастру в Біловодському районі від 28 серпня 2015 року, ОСОБА_4 за життя отримала та зареєструвала право на земельні паї по колишньому КСП «Колос», яке посвідчено Державними актами на право приватної власності на землю:

І-ЛГ № 057876, виданий на підставі рішення 15 сесії 23 скликання Брусівської ьсільської ради, виданий 25.07.2002 року, площею 5,40 га, № діл. 112.

І- ЛГ № 015786, виданий на підставі рішення 15 сесії 23 скликання Брусівської сільської ради, виданий 29.03.2001 року, площа 5, 40 га; № ділянки 110;

- ЯГ № 272305, виданий на підставі розпорядження Біловодської РДА від 28.12. 2006 року №507, -25.01.2007 року (цільове призначення з.д. - ведення особистого селянського господарства), площа0.8400 га № ділянки 107;

-ЯГ № 272075, виданий на підставі розпорядження Біловодської РДА від 28.12.2006 року № 507 , 25.01.2007 року (цільове призначення - ведення особистого селянського господарства, площа 0.4600га № ділянки 152;

- ЯГ № 272304 виданий на підставі розпорядження Біловодської РДА № 507 25.01.2007 року, площа № 0.8400, № ділянки 106;

- ЯГ №272076 виданий на підставі розпорядження голови Біловодської РДА № 507 25.01.2007 року (цільове призначення - ведення особистого селян. Господарства, площа 0.4600 га № ділянки 153 (а.с.138).

Право власності на частину їх за ОСОБА_4 як спадкоємцем її померлої матері ОСОБА_19 оспорювалось у суді її сестрами, однак законність отримання спадщини ОСОБА_4 після смерті її матери ОСОБА_19, а потім отримання цієї спадщини її чоловіком ОСОБА_18 була підтверджена рішенням суду (а.с.98-100), тому суд вважає, що в частини визнання права на частки в цих земельних ділянках вимоги позивача ОСОБА_2 не підлягають задоволенню.

В силу ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом мас прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Оскільки суд вважає встановленим факт як володіння за ж:иття ОСОБА_4 та ОСОБА_3 домоволодінням № 51 по вул.. Леніна, в селі Брусівка Біловодського району, на праві спільної сумісної власності подружжя, так і факт проживання ОСОБА_2 та ведення спільного господарства разом із його матір'ю ОСОБА_4, яка померла 28 квітня 2009 року, на час її смерті за адресою вул. Леніна, 51 село Брусівка Біловодського району Луганської області, то в іншій частині визнає законними та обґрунтованими вимоги ОСОБА_2 про визнання за ним право власності в порядку спадкування за законом на спадщину після смерті його матері ОСОБА_4, яка померла 28 квітня 2009 року.

Посилання представника позивачці - ОСОБА_8 на те, що у ОСОБА_2 за його вимогою вже сплинув строк позовної давнини, який становить 3 роки, але він з заявою про поновлення строку позовної давнини він до суду звертався, суд вважає необґрунтованими оскільки згідно ч.3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення, однак такої заяви по ціей справі не було.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.10, 11, 60, 174, 197 ч.2, 212-215 ЦПК України, ст.ст.316-318,321, 328,355,347, ч.3, 1261, 1268 ч.1,1275 ЦК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та Брусівської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно задовольнити частково, визнати право власності в порядку спадкування за заповітом за ОСОБА_1 на 3/4 частки жилого будинку літ. А з ганком літ.а, двох сараїв літ. Б.С., гаража літ. Г, двох навісів літ. Н,Н1, огорожу №1,2, колонки К, розташованих за адресою с. Брусіливка Біловодського району Луганської області по вул. Леніна, 51. в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_18, померлого 18 березня 2014 року.

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1, Брусівської сільської ради, державного нотаріуса Біловодської державної нотаріальної контори про встановлення фактів, що мають значення та визнання права на спадщину в порядку спадкування за законом задовольнити частково:

- встановити факт володіння за ж:иття ОСОБА_4 та ОСОБА_3 домоволодінням № 51 по вул.. Леніна, в селі Брусівка Біловодського району, на праві спільної сумісної власності подружжя;

- встановити факт проживання ОСОБА_2 та ведення спільного господарства разом із його матір'ю ОСОБА_4, яка померла 28 квітня 2009 року, на час її смерті за адресою вул. Леніна, 51 село Брусівка Біловодського району Луганської області.

- визнати за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за законом на спадщину після смерті його матері ОСОБА_4, яка померла 28 квітня 2009 року, а саме на:

-1 /4 частку жилого будинку літ. А з ганком літ.а, двох сараїв літ. Б.С., гаража літ. Г, двох навісів літ. Н,Н1, огорожу №1,2, колонки К, розташованих за адресою с. Брусіливка Біловодського району Луганської області по вул Леніна, 51;

- на 1/2 частку земельних ділянок: рілля, ділянка №110, кадастровий номер №:02:005:0279, державний акт серія І-ЛГ №015786, сіножаті, ділянка №107, кадастровий номер №:02:004:0119, державний акт серія ЯГ №272305, пасовища, ділянка №153, кадастровий номер №:02:004:0271, державний акт серія ЯГ №272305, визнавши державні акти в цей частини на імя ОСОБА_1 недійсними.

-на 1/4 автомобіля марки ВАЗ 2106 темно - зеленого, кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1,.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення, а сторонами, які не були присутні при проголошенні рішення суду - протягом десяти днів з дня отримання його копі до апеляційного суду Луганської області через Біловодський районний суд.

Суддя: Л.П.Філіпенко