Справа № 370/2738/14 Головуючий у І інстанції Устимчук М.Ю.
Провадження № 22-ц/780/5018/15 Доповідач у 2 інстанції Антоненко В. І.
Категорія 26 08.09.2015
УХВАЛА

Іменем України

08 вересня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді - Антоненко В.І.,

суддів: Березовенко Р.В,, Гуля В.В.,

за участю секретаря - Роговської Д.А.,

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «КБ Приват Банк» на рішення Макарівського районного суду Київської області від 17 червня 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «КБ Приват Банк» до правонаступника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 про стягнення заборгованості.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів,-

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2014 року ПАТ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5 та просив суд стягнути з останнього заборгованість за кредитним договором у сумі 23 051,94 грн. та судовий збір у сумі 243,60 грн., посилаючись на те, що 29 січня 2014 року ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_5 уклали кредитний договір № б/н. За умовами вказаного договору позивач надав відповідачу кредит у розмірі 15 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Позивачем умови Кредитного договору виконано та надано кредит у сумі, визначеній Кредитним договором. Відповідач умови кредитного договору належним чином не виконує, тому станом на 15 жовтня 2014 року має прострочену заборгованість -у сумі 23 051,94 грн., яка складається з наступного: 14 915,00 грн. - заборгованість за кредитом; 5 963,04 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом; 600,00 грн. - заборгованість з комісії за користування кредитом; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 1 073,90 грн. - штраф. В подальшому, в зв'язку зі смертю відповідача ОСОБА_5, позивач уточнив позовну заяву та просив стягнути заборгованість за вказаним кредитним договором із ОСОБА_4 як спадкоємця майна померлого ОСОБА_5

Рішенням Макарівського районного суду Київської області від 17 червня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі Банк просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права та невідповідність висновків суду обставинам справи.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

По справі встановлено, що 29 січня 2014 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_5, було укладено кредитний договір № б/н, за яким ОСОБА_5 отримав кредит у розмірі 15 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Відповідно до розрахунку станом на 15 жовтня 2014 року ОСОБА_5 має прострочену заборгованість у сумі 23 051,94 грн., яка складається з наступного: 14 915,00 грн. - заборгованість за кредитом; 5 963,04 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом; 600,00 грн. - заборгованість з комісії за користуванням кредитом; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 1 073,90 грн. - штраф (процентна складова).

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд обґрунтовано виходив з положень ст. ст. 1218, 1281, 1282 ЦК України та прийшов до правильного висновку про те, що позивач не надав доказів наявності спадкового майна, а тому позов не доведений та не підлягає задоволенню.

З матеріалів справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року відповідач ОСОБА_5 помер, що підтверджується актовим записом про смерть № 03 від 14 березня 2014 року (а.с. 55-56), у зв'язку з чим судом було зупинено провадження у справі до встановлення та залучення правонаступників.

Відповідно до листа Гавронщинської сільської ради Макарівського району Київської області (а.с. 62) спадщина на майно померлого ОСОБА_5 не оформлялась, з родичів, які мають право на спадщину, є мати померлого ОСОБА_5 - ОСОБА_4

Згідно повідомлення Макарівської районної державної нотаріальної контори (а.с. 59) спадкова справа на майно померлого ОСОБА_5 у нотаріальній конторі не значиться.

Відповідно до роз»ясень, викладених у п.32 постанови №5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», при вирішенні спорів щодо виконання зобов'язань за кредитним договором у випадку смерті боржника/позичальника за наявності поручителя чи спадкоємців суди мають враховувати наступне.

З урахуванням положень ст. 1282 ЦК України спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому спадкоємці несуть зобов'язання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові за життя. Інші нараховані зобов'язання фактично не пов'язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями.

Відповідно до вимог ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За правилами ч.2 ст.1281 ЦК України кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги.

Відповідно до положень ч.1 ст.1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Відповідно до ч.2 цієї ж статті вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредиторами інше не встановлено.

Проте, позивач, уточнюючи свої позовні вимоги та зазначаючи відповідачем ОСОБА_4, не дотримався вищезазначених норм та не надав доказів наявності спадкового майна, його вартості, та доказів прийняття спадщини ОСОБА_4

Враховуючи те, що позовні вимоги не уточнено, як того вимагає чинне законодавство, а саме: не проведено розрахунки заборгованості станом на день смерті ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, а надано розрахунок заборгованості станом на 15 жовтня 2014 року, не визначено спадкове майно, його вартість, а також те, що суд може задовольнити вимоги позивача лише в межах вартості спадкового майна (яка не встановлена) за умови прийняття спадщини, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором із ОСОБА_4

Висновки суду відповідають вимогам закону та обставинам справи.

Докази та обставини, на які посилається апелянт у апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги висновків суду, викладених у мотивувальній частині оскаржуваного рішенні, не спростовують.

Керуючись ст. ст. 308, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «КБ Приват Банк» відхилити, а рішення Макарівського районного суду Київської області від 17 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: