Справа № 636/2983/15-ц
Провадження № 2/636/1525/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2015 року

Чугуївський міський суд Харківської області у складі:

головуючої судді Дьоміної О.П.

за участю секретаря судового засідання Коваленко О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чугуєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 в обґрунтування якого вказала наступне: що вона знаходиться у шлюбі з відповідачем, зареєстрованому 26.01.2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Чугуївського управління юстиції, актовий запис №16. Від шлюбу сторони по справі мають неповнолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Причиною розірвання шлюбу є те, що спільне життя з відповідачем не склалося, в сімї виникали сварки, які унеможливлювали спільне життя. Також, позивач вказує, що після розірвання шлюбу вона просить встановити місце мешкання дитини з нею та залишити їй шлюбне прізвище «Волкова».

Позивач надала суду заяву в якій викладені нею вимоги підтримала в повному обсязі та просила розглянути справу за її відсутності.

Від відповідача також надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та про те, що він повністю визнає вимоги позивачки і строку для примирення не вимагає.

Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

На підставі вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Відповідачем жодних заперечень до позову не надано.

За правилом ч. 3, 4 ст. 212 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню як такий, що знайшов своє повне підтвердження з наступних підстав:

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 26.01.2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Чугуївського міського управління юстиції, актовий запис №16. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією Свідоцтва про народження серії 1-ВЛ №232110, виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Чугуївського міського управління юстиції 25.02.2003 року.

Згідно вимог ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

З довідки голови вуличного комітету від 10.07.2015 року слідує, що донька сторін по справі мешкає разом з позивачкою.

ОСОБА_1 в позові просить суд встановити місце мешкання доньки після розірвання шлюбу разом з нею, відповідач ці вимоги також визнав і з ними погодився, а тому, суд вважає, що підстав для відмови в задоволенні цих вимог не має.

З матеріалів справи вбачається, що родина фактично розпалася, майнова суперечка не виникла, з питання утримання доньки досягнута згода, тому суд дійшов висновку про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім та їх дитині інтересам, у зв'язку із чим визнає причину розірвання шлюбу поважною і розриває шлюб між сторонами без вжиття заходів щодо примирення.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст.114 Сімейного кодексу України - у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивачка при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право після розірвання шлюбу залишити його.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 174 ч. 4, 197 ч. 2, 209, 212-215 ЦПК України, ст. ст. 104, 105, 110, 112, 160 СК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований 26.01.2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Чугуївського міського управління юстиції, актовий запис №16.

Після розірвання шлюбу залишити позивачці шлюбне прізвище «Волкова».

Місце проживання спільної дитини сторін по справі ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, встановити разом з матір`ю ОСОБА_1.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Cуддя: О.П. Дьоміна