САМАРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Справа №206/7268/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

27.01.2015 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Румянцева О.П.

при секретарі Бакум І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпропетровськ цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особі: Головне управління державної міграційної служби у Дніпропетровській області в особі Самарського відділу ГУ ДМС України в Дніпропетровській області, ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

11 листопада 2014 року позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_3, треті особі: Головне управління державної міграційної служби у Дніпропетровській області в особі Самарського відділу ГУ ДМС України в Дніпропетровській області, ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням.

Свої позовні вимоги позивачі обґрунтували тим, що їм на підставі свідоцтва про право власності на майно належить 54/100 частин домоволодіння АДРЕСА_1. ОСОБА_4 є сином позивачки та зареєстрований у будинку. В 2003 році ОСОБА_4 почав проживати з відповідачкою, яка переїхала в Україну та поселилася за адресою АДРЕСА_1 в якості члена сім'ї зі згоди позивачів та ОСОБА_4. 14.07.2006 року між ними було зареєстровано шлюб і відповідач постійно проживала у будинку та мала громадянство Австраліїї та Португалії. В грудні 2006 року відповідач отримала лист, в якому повідомлялося про смерть діда в Португалії та пропонувалося для вирішення спадкових питань приїхати в Португалії. Відповідачка зібрала всі свої речі та в грудні 2006 року поїхала до Португалії, однак куди саме невідомо. Ніяких повідомлень від неї позивачі не отримували. Через деякий час за кордон поїхав і ОСОБА_4, який приїжджав в 2013 році та повідомив про те, що він не має стосунків з відповідачкою та йому не відомо, де вона мешкає. Відповідачі протягом тривалого часу не проживає за спірною адресою, місце перебування позивачам не відомо, родинні стосунки вони не підтримують та не спілкуються. Позивачі вважають, що порушуються їх права на володіння та розпорядження майном та просять ухвалити рішення суду, яким визнати ОСОБА_3 такою, що втратила право на користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1.

У судове засідання позивачі не з'явилися, до початку розгляду справи подали до суду заяви, в якій просили розглядати справу за їх відсутності, свої вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити на підставі обставин, викладених у позовній заяві.

Відповідач у судове засідання не з'явилася, причини неявки суду невідомі, повідомлявся належним чином, шляхом опублікування оголошення в газеті «Вісті Придніпров'я» від 27.11.2014 року №92, у зв'язку з чим, суд вважає за можливо застосувати положення ст.ст. 224-225 ЦПК України, розглянути справу заочно.

Представник третьої особи - головного управління державної міграційної служби в Дніпропетровській області в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином, надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Третя особа ОСОБА_4 в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином, причина неявки суду не відома.

Беручи до уваги письмові пояснення позивачів, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні було встановлено, що позивачам на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно належить 54/100 частин домоволодіння по АДРЕСА_1 (а.с. 5).

У домоволодінні, крім позивача ОСОБА_1 також зареєстровані ОСОБА_4 та ОСОБА_3, що підтверджується копією довідки відділу комунального господарства Самарської районної в м. Дніпропетровську ради ( а.с. 6).

Відповідач ОСОБА_3 є громадянкою Австралії, що підтверджується копією паспорту НОМЕР_1 (а.с. 7, 8).

Відповідно до наданої інформації Головного центру обробки спеціальної інформації щодо перетинання державного кордону України, відповідач ОСОБА_3 28.11.2006 року покинула територію України та з того часу більше кордон України не перетинала (а.с. 42).

Таким чином, суд знаходить встановленим той факт, що відповідач з 2006 року не мешкає в будинку АДРЕСА_1.

Відповідно до ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Судом встановлено, що відповідач не мешкає в спірному домоволодінні з 2006 року, її місце мешкання не відомо.

Позивачі не в змозі нести витрати на оплату комунальних послуг за відповідача та здійснювати своє право на володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Таким чином, суд доходить висновку про те, що вимога позивачів про визнання відповідача такою, що втратили право користування жилим приміщенням обґрунтована, а отже підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 391, 405 Цивільного кодексу України, ст.ст. 4-8, 10, 11, 18, 57-60, 208, 209, 212-215, 218, 224-225 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, 1974 року народження, такою, що втратила право користування житловим приміщенням у будинку АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя О.П.Румянцев