АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Ап. Провадження № 22-ц/796/1836/2015 Доповідач - Слободянюк С.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого судді - Слободянюк С.В.

суддів - Лапчевської О.Ф., Корчевного Г.В.,

при секретарі - Шалапуді Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві Бурлаки Руслана Володимировича на ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 14 листопада 2014 року про відмову у задоволені подання старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві Бурлаки Руслана Володимировича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 з вилученням паспортного документа до виконання ним зобов'язань, -

В С Т А Н О В И Л А:

В листопаді 2014 року старший державний виконавець Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції м. Києва Бурлака Р.В. звернувся з поданням до суду, в якому просив тимчасово обмежити виїзд за межі території України ОСОБА_2, з вилученням паспортного документа до виконання ним своїх зобов'язань.

Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 14 листопада 2014 року відмовлено в задоволені подання.

Не погоджуючись з зазначеною ухвалою старший державний виконавець Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві Бурлака Р.В. подав апеляційну скаргу, в якій з посиланням на порушення судом першої інстанції норм процесуального права ставить питання про скасування оскаржуваної ухвали, постановлення нової, якою задовольнити у повному обсязі його подання.

Апелянт зазначає, що судом першої інстанції проігноровано доводи державного виконавця, які підтверджують факт ухилення боржника від виконання рішення; зобов'язання щодо виконання рішення боржником не виконується; на виклики державного виконавця не з'являється.

В судовому засіданні представник Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві - Самборський О.В. апеляційну скаргу підтримав.

Інші сторони в судове засідання сторони не з'явились, про дату, час та місце повідомлені належним чином.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку про відхилення скарги з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

У поданні державного виконавця зазначено, на виконанні у ВДВС Солом'янського РУЮ у м. Києві знаходиться виконавче провадження № 44695087 про стягнення з ОСОБА_2 на користь стягувачів грошових коштів в сумі 3 400,00 грн. У добровільному порядку боржником у встановлений строк заборгованість не сплачена; на виклики державного виконавця боржник не з'являється.

Відмовляючи у задоволені подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України Бурлака Р.В., суд виходив з того, що державний виконавець не надав належних та допустимих доказів, які б свідчили про ухилення боржника ОСОБА_2 від виконання покладених на нього обов'язків рішенням суду та доказів що ОСОБА_2 може виїхати за кордон на постійне місце проживання .

Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

З копії постанови про відкриття виконавчого провадження від 11 вересня 2014 року вбачається, що державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві Мусієнко Д.В. відкрито виконавче провадження №44695087 згідно постанови № 760/14428/14-ц від 25 липня 2014 року про стягнення з боржника ОСОБА_2 на користь держави штраф у розмірі 3 400 грн., виданого 03 квітня 2013 року (а.с.5).

Зі змісту подання вбачається, що державний виконавець посилається на те, що на виклики державного виконавця боржник не з'являється, від виконання зобов*язання ухиляється.

Проте, надані матеріали не містять будь-яких щодо виклику боржника до державного виконавця. Суду надано лише запит державного виконавця до ВРЕВ № 9 м.Києва щодо наявності у боржника майна (а.с.6).

Згідно зі ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Примусове виконання рішень в Україні покладено на Державну виконавчу службу, а порядок виконання визначений Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч. 3 п. 18 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язання за рішенням.

Відповідно до норм ЦПК України та Закону України «Про порядок виїзду з України та в'їзд в Україну громадян України» (ст. 6 вказаного Закону) одним із заходів забезпечення виконання рішення може бути тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України з вилученням паспортного документа чи без такого, причому таке обмеження можливо на підставі судового рішення за поданням державного виконавця лише у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням.

Згідно із ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби. Суд негайно розглядає подання, зазначене у частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Суд першої інстанції правильно зазначав, що відповідно до положення ч. 2 ст. 10 ЦПК наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання.

Доказів щодо ухилення боржника від явки до державного виконавця за викликом останнього суду не надано.

Отже, враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що у суду першої інстанції були відсутні належні правові підстави для задоволення даного подання. Оскаржувана ухвала постановлена судом з додержанням вимог закону, доводи апеляційної скарги щодо порушення судом норм процесуального права не заслуговують на увагу, оскільки не ґрунтуються на матеріалах справи та вимогах закону, а відтак, відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 313 ЦПК України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві Бурлаки Руслана Володимировича відхилити.

Ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 14 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: