У х в а л а

4 вересня 2015 року м. Київ
Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Сеніна Ю.Л.,Гуменюка В.І.,Охрімчук Л.І.,

розглянувши заяву публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 2 червня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про стягнення заборгованості за договором банківського вкладу та відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2015 року публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк») звернулося до суду із зазначеною заявою про перегляд судових рішень на підставі пункту 1 статті 355 ЦПК України.

У заяві ПАТ «Дельта Банк» зазначає, що рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 5 березня 2015 року постановлено: стягнути з ПАТ «Дельта Банк» на користь ОСОБА_4 заборгованість за договором банківського вкладу в розмірі 3 тис. 67 доларів США 78 центів; у решті позову відмовлено. Рішенням Апеляційного суду Херсонської області від 29 квітня 2015 року рішення суду першої інстанції в частині стягнення з банку на користь позивачки заборгованості за договором у розмірі 3 тис. 67 дол. США 78 центів змінено і доповнено посиланням на те, що зазначена сума коштів, яка підлягає стягненню еквівалентна 70 тис. 334 грн 99 коп.; рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення 3% річних скасовано, у цій частині ухвалено нове рішення про стягнення з ПАТ «Дельта Банк» на користь ОСОБА_4 3% річних у розмірі 19 доларів США 41 цента, що еквівалентно 445 грн. 01 коп.; у іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 2 червня 2015 року відмовлено у відкритті касаційного провадження в справі за касаційною скаргою ПАТ «Дельта Банк».

ПАТ «Дельта Банк» просить скасувати ухвалу касаційного суду, справу направити на новий розгляд до суду касаційної інстанції, посилаючись на неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, зокрема положень Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» .

На підтвердження своїх доводів ПАТ «Дельта Банк» наводить ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 3 грудня 2014 року та 1 квітня 2015 року.

Перевіривши доводи заявника, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що підстави для відкриття провадження у справі відсутні.

Згідно з пунктом 1 частини шостої статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» обмеження, встановлене пунктом 1 частини п'ятої цієї статті на задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, не поширюється на зобов'язання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом, в національній валюті України. Вклади в іноземній валюті перераховуються в національну валюту України за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком України до іноземних валют на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації відповідно до цієї статті.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції, виходив з того, що у зв'язку з неналежним виконання банком умов договору банківського вкладу з останнього на користь позивачки підлягає стягненню сума заборгованості по вкладу.

Змінюючи рішення суду першої інстанції, апеляційний суд, з висновками якого погодився суд касаційної інстанції, керувався тим, що з банку на користь позивачки підлягає стягненню сума заборгованості по вкладу у валюті, за яким укладався договір, із зазначенням її еквіваленту в гривнях.

У наданих для порівняння ухвалах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 3 грудня 2014 року, від 1 квітня 2015 року суд касаційної інстанції, виходив з того, що згідно пунктів 1, 2 частини п'ятої статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється: задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; примусове стягнення коштів та майна, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку. Згідно статті 46 Закону з дня призначення уповноваженої особи Фонду банківська діяльність завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню чи збільшення ліквідаційної маси.

Порівняння вищенаведених судових рішень із судовим рішенням, яке переглядається, не дає підстав для висновку про те, що суд касаційної інстанції при розгляді двох чи більше справ за тотожних предмета спору, підстав позову та за аналогічних обставин і однакового регулювання нормами матеріального права спірних правовідносин дійшов протилежних висновків щодо заявлених позовних вимог.

Керуючись статтею 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховним Судом України справи за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про стягнення заборгованості за договором банківського вкладу та відшкодування моральної шкоди за заявою публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 2 червня 2015 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Ю.Л. Сенін
В.І. Гуменюк
Л.І. Охрімчук