Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/778/568/15 Головуючий у 1-й інстанції: Фісун Н.В.
Суддя-доповідач: Трофимова Д.А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Крилової О.В.

Суддів: Трофимової Д.А.

Дзярука О.П.

При секретарі: Семенчук О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 20 листопада 2014 року по справі за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізькі лани» про розірвання договору оренди землі,

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з вищевказаним позовом, який в ході розгляду справи було уточнено.

В обґрунтування позову ОСОБА_3 зазначав, що йому на праві власності належить земельна ділянка, яка розташована на території Щасливської сільської ради Оріхівського району Запорізької області, площею 7,75 га.

01 квітня 2009 року між ним та ТОВ «Запорізькі лани» укладено договір оренди вищевказаної земельної ділянки строком на 7 років. Договір зареєстрований в Оріхівському районному відділі земельних ресурсів 14.01.2010 року за № 02.

Пунктом 8 договору визначений розмір орендної плати, що становить 1200 грн. або 3 тони зернових та 200 кг соняшнику на рік, яка згідно пункту 10 договору вноситься до 31 жовтня кожного року.

В порушення пункту 10 договору орендна плата у 2012 та 2013 роках сплачувалася позивачу несвоєчасно. За 2012 рік орендар остаточно розрахувався лише у 2013 році. У 2013 році остаточний розрахунок відбувся після 31 жовтня, що є порушенням умов договору та його прав.

Пунктом 36 договору передбачено, що його дія припиняється шляхом розірвання внаслідок невиконання другою стороною обов'язків, передбачених договором. Також у п. 14 договору зазначено, що у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором справляється пеня у розмірі 0,1% від несплаченої суми за кожен день прострочення.

ОСОБА_3 зазначає, що систематичне порушення ТОВ «Запорізькі лани» умов договору щодо строку та розміру сплати орендної плати є підставою для дострокового його розірвання.

Посилаючись на зазначені обставини, ОСОБА_3 просив суд розірвати договір оренди землі від 01.04.2009 року, укладений між ним та ТОВ «Запорізькі лани».

Рішенням Оріхівського районного суду Запорізької області від 20 листопада 2014 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позов.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Відповідно ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, посилаючись на положення ст.ст. 24, 32 Закону України «Про оренду землі», п. д) ч. 1 ст. 141 ЗК України», зі змісту яких вбачається, що підставою припинення права користування земельною ділянкою являється систематична невиплата орендної плати, виходив із того, що позивачем не доведено систематичність невиплати відповідачем орендної плати.

Судова колегія вважає такі висновки правильними і такими, що відповідають встановленим обставинам справи і вимогам закону.

Так, згідно ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (ст. 21 Закону України «Про оренду землі»).

Частиною 1 ст. 24 Закону України «Про оренду плати землі» передбачається, що орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Відповідно до ст.ст. 31, 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У ст. 15 Закону України «Про оренду землі» визначено ті умови, які є істотними для договору оренди землі і серед інших це - орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Пунктом д) частини 1 статті 141 ЗК України передбачено, що підставою припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата земельного податку або орендної плати.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, ОСОБА_3 є власником земельної ділянки, розміром 7,75 га, розташованої на території Щасливської сільської ради Оріхівського району Запорізької області, що вбачається з копії державного акту на право приватної власності на землю ІІ-ЗП № 055118, виданого 25 вересня 2001 року на підставі рішення Щасливської сільської Ради народних депутатів від 17 квітня 2001 року № 5 (а.с. 11).

01 квітня 2009 року між ТОВ «Запорізькі лани» та позивачем було укладено договір оренди земельної частки (паю), що належить останньому на праві власності, площею 7,75 га, який був зареєстрований 14.01.2010 року в Оріхівському районному відділі земельних ресурсів, про що зроблено запис у Державному реєстрі земель № 02 (а.с. 6-9).

За умовами укладеного між сторонами договору оренди землі від 01 квітня 2009 року орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 1200 грн. або в натуральній формі - 200 кг насіння соняшника та 3 т зернових на рік.

Пунктом 10 цього договору визначено, що орендна плата вноситься орендарем щорічно в термін до 31 жовтня поточного року оренди.

При вирішенні спору судом досліджені та проаналізовані докази, надані представником відповідача, а саме, відомості про видачу орендної плати за 2012 та 2013 роки, податкові розрахунки сум доходу.

Так, згідно копій відомостей про видачу орендної плати ТОВ "Запорізькі лани" у 2012 та 2013 роках, довідки заступника директора ТОВ "Запорізькі лани" позивач особисто отримав орендну плату у 2012 році: суржик 1500 кг - 27.07.2012р. У 2013 році: зерно пшениці 2000 кг - 05.07.2013р., зерно ячменю 500 кг - 27.07.2013р., зерно кукурудзи 1000 кг - 03.11.2013р., зерно кукурудзи за 2012р. 2000 кг - 06.12.2013р., соняшник 200 кг - 21.11.2013р. (а.с. 73-78, 85).

З довідки Запорізького обласного центру з гідрометеорології № 26-30/3027 від 04 грудня 2012 року (а.с. 31), висновку про форс-мажорні обставини Торгово-промислової палати України № 189/05-4 від 29 січня 2013 року (а.с. 30) вбачається, що під час весняно-літнього періоду 2012 року в Оріхівському районі Запорізької області спостерігались несприятливі погодні умови для вирощування сільгоспкультур, внаслідок чого були пошкоджені посіви сільгоспкультур до незадовільного стану, у тому числі на площах ТОВ "Запорізькі лани", що знаходяться у Оріхівському районі Запорізької області. Зазначені несприятливі погодні умови, що спричинили загибель сільгоспкультур на площах товариства станом на 02 жовтня 2012 року є форс-мажорними обставинами.

Судова колегія вважає, що хоча внаслідок несприятливих погодних умов постраждали не всі сільськогосподарські угіддя відповідача, проте, зазначені обставини унеможливили своєчасну сплату відповідачем орендної плати позивачу, тому вини відповідача у цьому немає.

Крім того, судом першої інстанції встановлений факт затримки відповідачем виплати позивачеві не всієї орендної плати за рік, а лише її залишку, що не свідчить про систематичність її несплати.

Таким чином, відповідачем у 2012, 2013 роках здійснювалась виплата орендної плати позивачу за договором оренди земельної ділянки, затримка у виплаті її частки мала місце у зв'язку із форс-мажорними обставинами, внаслідок чого не може вважатись невиплатою орендної плати за договором і не може вважатись систематичною невиплатою орендної плати як підставою для розірвання договору оренди, передбаченою ст. 141 ЗК України.

Судова колегія вважає, що розглядаючи справу за позовом про розірвання договору оренди земельної ділянки, який обґрунтованим тим, що орендарем порушуються умови договору стосовно строків виплати орендної плати, суд правильно врахував, що правові підстави для дострокового розірвання договору відсутні, оскільки позивачем не доведена систематична несплата орендної плати і обґрунтовано відмовив у задоволенні позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги про невірне дослідження і оцінку доказів спростовані під час апеляційного розгляду справи.

Посилання в апеляційній скарзі на наявність прибутку у відповідача у спірному періоді не впливають на правильність висновків суду по суті спору.

Інші доводи апеляційної скарги також не спростовують висновків суду, оскільки є повторенням обставин, якими позивач обґрунтовував свої позовні вимоги, всебічна оцінка яким була дана судом першої інстанції, і зводяться лише до особистої незгоди з висновками суду щодо їх оцінки.

Докази та обставини, на які посилається ОСОБА_3 в апеляційній скарзі, були предметом дослідження суду першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального і процесуального права.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає обставинам справи, ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313 - 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 20 листопада 2014 року по цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий:

Судді: