Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Гончара В.П.,

суддів: Амеліна В.І., Дербенцевої Т.П.,

Карпенко С.О., Остапчука Д.О.,

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестмент Проперті Протектед» до ОСОБА_3 про стягнення страхового відшкодування у порядку регресу

за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення апеляційного суду м. Києва від 06 листопада 2014 року, -

в с т а н о в и л а :

У травні 2014 року товариство з обмеженою відповідальністю «Інвестмент Проперті Протектед» (далі - ТОВ «Інвестмент Проперті Протектед») звернулося до суду із указаним позовом, мотивуючи вимоги тим, що 18 грудня 2010 року сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої пошкоджено автомобіль ОСОБА_4 Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 03 березня 2011 року винним у вчиненні ДТП визнано ОСОБА_3 За полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ВЕ/4701180 від 26 липня 2010 року приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Нова» (далі - ПрАТ «СК «Нова») здійснило на користь ОСОБА_4 за його заявою страхове відшкодування вартості відновлювального ремонту транспортного засобу у розмірі 14 774, 83 року. Відповідач ОСОБА_3 не виконав обов'язку щодо повідомлення страховика про ДТП, а тому має сплатити суму страхового відшкодування у порядку регресу.

Право регресної вимоги до ОСОБА_3 перейшло до ТОВ «Інвестмент Проперті Протектед» від ПрАТ «СК «Нова» за договором про купівлю-продаж боргових зобов'язань від 02 січня 2014 року.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 02 вересня 2014 року у позові відмовлено.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 06 листопада 2014 року скасовано рішення суду першої інстанції та ухвалено нове рішення про задоволення позову. Стягнуто із ОСОБА_3 на користь ТОВ «Інвестмент Проперті Протектед» 14 774, 83 грн. Вирішено питання про судові витрати.

У касаційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення апеляційного суду та ухвалити нове рішення про відмову у позові.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Згідно ст. ст. 213, 214 ЦПК України рішення повинно бути законним і обґрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

На суд апеляційної інстанції такі обов'язки покладаються в силу ст. 303 ЦПК України.

У справі встановлено, що 18 грудня 2010 року сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої пошкоджено автомобіль ОСОБА_4 Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 03 березня 2011 року винним у вчиненні ДТП визнано ОСОБА_3 За полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ВЕ/4701180 від 26 липня 2010 року у ПрАТ «СК «Нова» застраховано цивільно-правову відповідальність власника автомобіля, що спричинив ДТП - ОСОБА_5 та цивільно-правову відповідальність ОСОБА_3

За вказаним договором ПрАТ «СК «Нова» здійснило на користь ОСОБА_4 за його заявою страхове відшкодування вартості відновлювального ремонту транспортного засобу у розмірі 14 774, 83 року. Відповідач ОСОБА_3 не виконав обов'язку щодо повідомлення страховика про ДТП.

Право регресної вимоги до ОСОБА_3 перейшло до ТОВ «Інвестмент Проперті Протектед» від ПрАТ «СК «Нова» за договором про купівлю-продаж боргових зобов'язань від 02 січня 2014 року.

Доводи касаційної скарги про те, що ТОВ «Інвестмент Проперті Протектед» не є фінансовою установою відповідно до закону, а тому вчинений договір про купівлю-продаж боргових зобов'язань від 02 січня 2014 року є нікчемним, відхиляються, оскільки ст. 7 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» зобов'язує звернутися до відповідного органу державного регулювання ринків фінансових послуг для включення до державного реєстру фінансових установ тих юридичних осіб, які мають намір надавати фінансові послуги. За договором про купівлю-продаж боргових зобов'язань від 02 січня 2014 року ТОВ «Інвестмент Проперті Протектед» отримано послуги, а не надано їх.

Крім того, за змістом ст. 1079 ЦК України клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб'єктом підприємницької діяльності. Належність клієнта як сторони договору факторингу до фінансових установ законом не вимагається.

Відхиляються й доводи касаційної скарги про те, що договір про купівлю-продаж боргових зобов'язань від 02 січня 2014 року не вступив у дію згідно п. 9.1. його положень у зв'язку із відсутністю у матеріалах справи підписаного сторонами акта приймання-передачі регресних справ (регресних вимог), оскільки такі доводи спростовуються наявним у матеріалах справи витягом із Додатку № 1 до договору, підписаним представниками ТОВ «Інвестмент Проперті Протектед» від ПрАТ «СК «Нова» та скріпленим печаткою вказаних юридичних осіб (а. с. 54).

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

На підставі п. ґ) п. 38.1. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону.

На підставі встановлених обставин про наявність завданої внаслідок ДТП шкоди майну ОСОБА_4, доведеної вини водія забезпеченого транспортного засобу і причинно-наслідкового зв'язку між протиправністю його дій і завданням шкоди, обставин виплати страхового відшкодування страховиком та невиконання винним водієм обов'язку про повідомлення страховика про ДТП, апеляційний суд дійшов правильного висновку про відповідальність ОСОБА_3 за регресним позовом на підставі положень ч. 1 ст. 1191 ЦК України та п. ґ) п. 38.1. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Разом з тим, задовольняючи позов, апеляційний суд не звернув уваги на те, що у поясненнях до апеляційної скарги ОСОБА_3 просив вирішити питання про повернення йому деталей, які були замінені під час ремонту пошкодженого автомобіля, або вирахувати вартість замінених деталей із суми відшкодування (а. с. 106).

В акті виконаних робіт із ремонту автомобіля ОСОБА_4 від 26 травня 2011 року № 014 вартість деталей, що підлягають заміні, вказано у розмірі 6 680 грн (а. с. 25, 26).

Згідно роз'яснень, викладених у п. 14 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», ухвалюючи рішення про стягнення на користь потерпілого відшкодування вартості майна, що не може використовуватись за призначенням, але має певну цінність, суд з урахуванням принципу диспозитивності, тобто за заявою заподіювача шкоди, одночасно повинен вирішити питання про передачу цього майна після відшкодування збитків особі, відповідальній за шкоду.

Посилання на указані обставини у запереченні на позов або на апеляційну скаргу свідчить про вимогу відповідача вирішити питання щодо повернення йому замінених деталей або зменшення розміру регресного зобов'язання на їх вартість, яке залишилося нерозглянутим.

З урахуванням викладеного, рішення апеляційного суду підлягає скасуванню із передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції з підстав, передбачених ст. 338 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду м. Києва від 06 листопада 2014 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.П. Гончар

Судді: В.І. Амелін

Т.П. Дербенцева

С.О. Карпенко

Д.О. Остапчук