Справа № 654/4218/14-ц
Провадження №2/654/33/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2015 року Голопристанський районний суд Херсонської області у складі:

головуючої судді - Охтень А.А.,

при секретарі - Буслюк І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Гола Пристань цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про заборону вчиняти дії, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи його тим, що в її власності перебуває 88/100 частин домоволодіння розташованого, по АДРЕСА_1. На теперішній час, в даній нерухомості проживає рідний брат позивачки разом зі своєю сім'єю. По сусідству з ними проживає відповідачка, яка в домашніх умовах здійснює забій свиней для подальшої реалізації їх на Голопристанському центральному ринку. В зв'язку з щоденним проведенням забою по декілька тварин та їхньої первинної обробки виникають неприємні запахи, які утворюються від вмісту нутрощів тварини та обпалювання їхньої шкіри. Даний сморід з подвір'я ОСОБА_2 розноситься по всій окрузі та створює дискомфорт сусідам, в тому числі і сім'ї брата позивача, оскільки останні не можуть легко дихати та навіть провітрювати приміщення. Також, передсмертний крик тварин викликає у малолітньої племінниці ОСОБА_1 - ОСОБА_3 емоційне потрясіння. Дівчинка переживає стресові ситуації від усвідомлення про спричинення смерті живій істоті. На цих емоціях, дитина стала наляканою та похмурою, у неї погіршився сон у зв'язку з моральними переживаннями та співчуттям до страждань тварин.

Окрім цього, здійснення забою відповідачкою проводиться з грубим порушенням вимог нормативно-правових актів, які регулюють дану діяльність. На підставі цього, просить суд заборонити ОСОБА_2 проводити подвірний забій тварин за місцем свого проживання.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4 позовні вимоги підтримав на підставах, викладених в позовній заяві та пояснив, що являється рідним братом ОСОБА_1 З 2005 року, він разом зі своєю малолітньою донькою ОСОБА_3 проживає у будинку своєї сестри, що знаходиться по АДРЕСА_1. По сусідству з ним проживає відповідачка разом зі своєю сім'єю. У зв'язку з здійсненням ОСОБА_2 забою тварин в домашніх умовах, представник позивача неодноразово звертався до неї з проханням припинити таку діяльність. Однак, вказані вимоги відповідачем були проігноровані, а забій тварин проводиться до теперішнього часу.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та пояснила, що представник позивача в такий спосіб бажає помститися їй за перенесення своїх домашніх тварин вглиб городу подалі від її вікон. З приводу заявлених позовних вимог пояснила, що дійсно щодня проводить забій на своєму подвір'ї свиней, оскільки є підприємцем та здійснює продаж м'ясних виробів на ринку в м. Гола Пристань. Однак, протягом тривалого часу, її діяльність не заважала позивачу та її рідним. Крім цього, забій проводиться в віддаленій частині її двору і дуже акуратно, на значній відстані від будинку позивача, а тому не визнає твердження про створення неприємних запахів та іншого дискомфорту для сусідів. Просила в задоволенні позовних вимог відмовити.

Представник відповідача ОСОБА_5 в судовому засіданні позовні зазначила, що позивачем не надано доказів на підтвердження емоційних потрясінь малолітньої ОСОБА_3 та не доведено інші обставини, які наведені в позові. Вважає, що порушення ОСОБА_2 нормативно-правових актів не мало місце взагалі, оскільки в противному випадку про це було б зазначено в акті комісії міської ради. Крім цього, стверджуючи про надуманість та безпідставність позовних вимог, просила стягнути з позивача на користь відповідача витрати пов'язані з наданням правової допомоги у сумі 4384,80 грн., яку вона надавала ОСОБА_2

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи та обґрунтування сторін, щодо заявлених вимог, судом були встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням третейського судді Сисака П.Д. від 22.08.2006 р. було затверджено мирову угоду між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 в результаті якої, позивачці належить 88/100 частин домоволодіння АДРЕСА_1. Право власності зареєстровано в реєстрі за №222, що підтверджується відповідним витягом з ХДБТІ.

На підставі записів з домової книги в будинку позивачки зареєстрований ОСОБА_4 та його малолітня донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Поряд з будинком ОСОБА_1, по сусідству проживає сім'я ОСОБА_2.

Предметом судового розгляду справи є припинення дій відповідача, які порушують права позивача та здійснюються без дотримання нормативно-правових актів.

Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право вчиняти будь-які дії щодо свого майна, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Власність зобов'язує.

Статтею 91 п. «г» та «е» ЗК України передбачено, що власники зобов'язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів, дотримуватись правил добросусідства, тощо.

Положеннями ч.1 ст. 103 ЗК України передбачено, що власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо).

Згідно ст. 104 ЗК України, власники та землекористувачі земельних ділянок можуть вимагати припинення діяльності на сусідній земельній ділянці, здійснення якої може призвести до шкідливого впливу на здоров'я людей, тварин, на повітря, земельні ділянки та інше.

Відповідно до акту перевірки фактів викладених у заявах ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 від 18.08.2014 року, комісією був здійснений огляд присадибних ділянок сторін справи та встановлено часткове підтвердження фактів викладених у їхніх заявах.

На підставі відомостей встановлених даним актом, листом міського голови А.П. Негра від 21.08.2014 року ОСОБА_4 та ОСОБА_2 рекомендовано провести певні заходи, зокрема відповідачці наголошено звернути увагу на необхідність дотримання Ветеринарно-санітарних правил для боєнь, забійно-санітарних пунктів господарств та подвірного забою тварин, затверджених наказом Державного департаменту ветеринарної медицини, Міністерства аграрної політики України від 14.01.2004 року №4 (надалі Правила) при здійсненні забою свиней.

Таким чином, аналіз змісту вищевказаних документів, дає підстави стверджувати, що в ході огляду земельної ділянки відповідачки, комісією фактично були встановлені порушення вимог Правил, якими регулюється забій тварин в домашніх умовах та про що в подальшому зазначено у листі голови міської ради. Однак, вказані порушення ОСОБА_2 усунені не були, що призвело до судового розгляду справи.

Відповідно до п. 1.1 та п. 1.2 Правил, вони установлюють ветеринарно-санітарні вимоги до проведення забою та первинної переробки тварин на бойнях, забійно-санітарних пунктах господарств та в особистих підсобних господарствах населення (подвірному забої). Правила є обов'язкові для виконання в тому числі і фізичними особами - власниками тварин, які здійснюють діяльність у сфері обігу продукції тваринного походження.

Згідно розділу 3 Правил «Загальні вимоги» передбачено, що суб'єкти господарювання повинні здійснювати забій тварин лише на відповідно обладнаних бойнях або забійно-санітарних пунктах господарств.

Абзацом 2 п. 3.1 передбачено, що до уведення загальнодержавної ідентифікації худоби та в окремих випадках, переважно при використанні продуктів забою для особистого споживання, допускається проводити подвірний забій тварин.

Розділом 7 визначено ветеринарно-санітарні правила при подвірному забої тварин.

Так, відповідно до п. 7.2, 7.3, 7.4 Правил, подвірний забій тварин здійснюється під наглядом спеціаліста державної установи ветеринарної медицини. До забою допускаються клінічно здорові тварини. У населених пунктах, віддалених від бойні (забійного підприємства) на значну відстань, забій тварин у особистих підсобних господарствах населення проводиться спеціально підготовленими забійниками, які повинні працювати під наглядом спеціаліста державної установи ветеринарної медицини з дотриманням чинних ветеринарно-санітарних вимог.

Пунктами 7.5 - 7.9 Правил, передбачено вимоги до забійника тварини стосовно його медичного стану, наявності відповідних інструментів, а також стан тварини перед забоєм та відсутність у неї захворювань.

З наданих в судовому засіданні показів свідків, судом були встановлені наступні відомості.

Так, свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснив, що він проживає по сусідству з відповідачем та його будинок розташований на відстані десь приблизно 20 метрів від будинку ОСОБА_2 Остання, в домашніх умовах проводить забій свиней по 4-5 голів щотижня. Близько двох років назад, він також разом з іншими сусідами звертався до міської ради зі скаргою на поведінку відповідача, проте бажаного результату досягнуто не було.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснила, що проживає по сусідству зі сторонами. Їй відомо, що ОСОБА_2 здійснює забій свиней на своєму подвір'ї. Інколи вона чує крик тварин, який продовжується не більше п'яти хвилин. Влітку чути неприємні запахи. Однак, вказані речі не викликають у свідка дискомфорту та жодних претензій до відповідача вона не має. Також зазначила, що у власності ОСОБА_2 свиней не має та остання їх не вирощує. Через вікно свого будинку вона часто бачить, як тварин привозять, а через деякий час ріжуть. Даний процес є циклічним.

Окрім наведеного, сама ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснювала, що дійсно займається продажем м'ясних виробів на Голопристанському ринку «Центральний». В зв'язку з цією діяльністю, вона за місцем свого проживання проводить забій свиней. Раніше у своєму господарстві відповідачка вирощувала вказаних тварин, однак останнім часом займається лише їхнім завезенням та забоєм.

Таким чином, ОСОБА_2 фактично визнала, що здійснює подвірний забій тварин, пов'язаний з її підприємницькою діяльністю тобто без мети використання продуктів забою для особистого споживання, що відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України додатковому доказуванню не підлягає.

В ході розгляду справи, відповідач та його представник не намагались спростувати сам факт здійснення забою у домашніх умовах, лише наполягали, що дані дії не можуть створювати дискомфорту позивачу та іншим сусідам.

Натомість, в порушення положень ст. 60 ЦПК України, відповідач не надала суду належні та допустимі докази того, що при здійсненні подвірного забою свиней, нею дотримуються вимоги розділу 7 Правил, а саме, що забій проводиться спеціальною особою - забійником та під наглядом спеціаліста державної установи ветеринарної медицини.

Відповідно до ст. 16 ЦК України, одним із способів захисту порушеного права є припинення дії, яка порушує це право.

Виходячи з встановлених обставин справи та керуючись вимогами чинного законодавства, суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду та підлягають задоволенню.

Задовольняючи позовні вимоги, суд також приймає до уваги встановлений факт забою свиней в комерційних цілях відповідачки, який не пов'язаний з особистим споживанням нею та її сім'ї продуктів забою, а тому вважає за необхідне заборонити ОСОБА_2 здійснювати вказані дії в повному обсязі.

Вимоги представника відповідача про стягнення з позивача витрат на правову допомогу не підлягають задоволенню у зв'язку з задоволенням позовних вимог.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 16, 60, 88, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Заборонити ОСОБА_2 проводити забій тварин (свиней) за адресою: АДРЕСА_1.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку через Голопристанський районний суд протягом 10 днів з дня його оголошення.

Суддя А. А. Охтень