У х в а л а

і м е н е м у к р а ї н и

29 квітня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ в складі:

головуючого Дьоміної О.О.,

суддів: Коротуна В.М., Попович О.В.,

Маляренка А.В., Штелик С.П.

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, треті особи: казенне підприємство «Шосткінський казенний завод «Імпульс», товариство з обмеженою відповідальністю «Шостка - Тепло», про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення апеляційного суду Сумської області від 10 листопада 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2013 року ОСОБА_3 звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 12 жовтня 2013 року сталося затоплення належної йому квартири АДРЕСА_1. Причиною залиття став зрив саморобного крану «Маєвського» в квартирі ОСОБА_4, яка розташована над квартирою позивача, про що був складений відповідний акт. Просив стягнути з ОСОБА_4, з урахування уточнень позовних вимог, 5 419 грн матеріальної шкоди та 800 гр моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях та переживаннях у зв'язку з пошкодженням його майна та дискомфорті, викликаному незручностями проживання в своїй квартирі, яка значно пошкоджена внаслідок залиття. Крім того, позивач зазначив, що 12 січня 2013 року було перше залиття його квартири з квартири ОСОБА_4

Рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 02 жовтня 2014 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено частково. Вирішено стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 у відшкодування матеріальної шкоди, завданої залиттям квартири, 3 765 грн, у відшкодування моральної шкоди - 400 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Сумської області від 10 листопада 2014 року рішення суду першої інстанції скасовано, ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_3

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, мотивуючи свою вимогу порушенням судом апеляційної інстанції норм процесуального права та неправильне застосуванням норм матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, обговоривши доводи касаційної скарги, ознайомившись із запереченнями на касаційну скаргу, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з частиною 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що причиною залиття квартири ОСОБА_3 стало те, що в квартирі ОСОБА_4 був неналежний стан крану «Маєвського», що підтверджено відповідними документами (а.с. 142-144). Тиск води в системі опалення був в межах норми, були проведені належні випробування перед пуском тепла. Розмір матеріальних збитків визначений висновком судової будівельно-технічної експертизи № 489 від 27 червня 2014 року і складає 3 889 грн (а.с.168-178). Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначений судом першої інстанції з урахуванням характеру завданих збитків, глибини фізичних та душевних страждань, враховуючи вимоги розумності і справедливості.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції, та ухвалюючи нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, апеляційний суд виходив з недоведеності вини ОСОБА_4 у залитті квартири ОСОБА_3

Проте погодитись із висновком апеляційного суду не можна з наступних підстав.

Статтею 213 ЦПК України передбачено, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону рішення апеляційного суду не відповідає.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особо, яка її завдала.

Згідно із ч. 2 ст.1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Таким чином цивільне законодавство в деліктним зобов'язаннях передбачає презумпцію вини: якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу саме на відповідача покладено обов'язок доведення відсутності його вини в завданні шкоди позивачу.

Судом першої інстанції встановлено, апеляційним судом зазначене не спростоване і сторонами не заперечувалось, що 12 жовтня 2013 року належна ОСОБА_3 на праві власності квартира АДРЕСА_1 була пошкоджена внаслідок залиття з квартири АДРЕСА_3 у зв'язку з неналежним станом крана «Маєвського» на батареї опалення, що призвело до його зриву.

Встановлені судом обставини не були спростовані відповідачкою.

За висновком судової будівельно-технічної експертизи № 489 від 27 червня 2014 року кошторисна вартість ремонтно-будівельних робіт з ліквідації наслідків залиття квартири позивача складає 3 889 грн (а.с.168-178).

Висновок апеляційного суду про те, що затоплення квартири позивача сталося з вини казенного підприємства «Шосткінський казенний завод «Імпульс», яке не виконало належним чином своїх зобов'язань не відповідає матеріалам справи, вимогам закону та є помилковим.

Квартира АДРЕСА_3 належить на праві власності ОСОБА_4

Громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок

квартиру), зобов'язані забезпечувати його схоронність, провадити

за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію ( ст.151 ЖК України).

З матеріалів справи не вбачається, що відповідачка зверталася до казенного підприємства «Шосткінський казенний завод «Імпульс» з приводу ремонту або заміни саморобного крану «Маєвського», не спростовано, що в неї не має в квартирі саморобного крану «Маєвського».

Враховуючи, що апеляційний суд Сумської області помилково скасував рішення суду першої інстанції, ухвалене згідно із законом, колегія суддів вважає за необхідним скасувати рішення апеляційного суду і залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 339 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення апеляційного суду Сумської області від 10 листопада 2014 року скасувати, залишити в силі рішення Шосткінського міськрайонного суду Сумської області від 02 жовтня 2014 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.О. Дьоміна

Судді: В.М. Коротун

А.В. Маляренко

О.В. Попович

С.П. Штелик

О.В. Попович