Ухвала

іменем україни

28 січня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Червинської М.Є.,

суддів: Леванчука А.О., Маляренка А.В.,

Мазур Л.М., Нагорняка В.А.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до Бобринецької міської ради Кіровоградської області, ОСОБА_4 про скасування рішень Бобринецької міської ради Кіровоградської області та зобов'язання вчинити певні дії, за касаційною скаргою представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 на рішення Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 07 липня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 11 вересня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Бобринецької міської ради Кіровоградської області, ОСОБА_4 про скасування рішень Бобринецької міської ради Кіровоградської області та зобов'язання вчинити певні дії.

Позивач посилався на те, що він є власником квартири в житловому будинку по АДРЕСА_2 та є користувачем земельної ділянки, на якій знаходиться вказаний будинок. Його земельна ділянка межує із земельною ділянкою, на якій розташований будинок по АДРЕСА_1. Вказував, що рішенням Бобринецької міської ради Кіровоградської області від 30 серпня 2013 року № 1474 ОСОБА_6 надано дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення у власність безкоштовно земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,0500 га по АДРЕСА_1. Рішенням Бобринецької міської ради Кіровоградської області від 05 лютого 2014 року № 1759 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність (шляхом безоплатної передачі) ОСОБА_6, загальною площею 0,0442 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за вищевказаною адресою. Позивач вважає, що міська рада видала на вже збудовану будівлю, яка є нежитловою, земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. При цьому міська рада при прийнятті вказаних рішень не врахувала, що межі вказаної земельної ділянки за актом прийому-передачі межових знаків на зберігання від 26 грудня 2013 року не були погоджені з власниками житлового будинку № 109, змінивши розмір присадибної земельної ділянки власників житлового будинку № 109 без їх погодження. Позивач вказував, що Бобринецька міська рада Кіровоградської області при прийнятті оскаржуваних рішень порушила норми Конституції України та Земельного кодексу України.

На підставі вищевказаного та з урахуванням уточнених позовних вимог позивач просив: скасувати рішення Бобринецької міської ради Кіровоградської області від 30 серпня 2013 року № 1474 «Про надання дозволу на складання проекту землеустрою, щодо відведення у власність безкоштовно, земельної ділянки загальною площею 0,0500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд гр. ОСОБА_6»; скасувати рішення Бобринецької міської ради Кіровоградської області від 05 лютого 2014 року № 1759 «Про затвердження проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки розміром 0,0442 га у власність, шляхом безоплатної передачі для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд гр. ОСОБА_6»; зобов'язати Бобринецьку міську раду Кіровоградської області надати дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення у власність безкоштовно земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд ОСОБА_3 по АДРЕСА_2 згідно із заявою від 30 вересня 2013 року; зобов'язати Бобринецьку міську раду Кіровоградської області визнати земельну ділянку між будинками жителів будинків по АДРЕСА_1 спільним заїздом; визнати водоналивну басину власністю жителів будинку по АДРЕСА_2.

Рішенням Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 07 липня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 11 вересня 2014 року, позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Скасовано рішення сорок четвертої сесії Бобринецької міської ради Кіровоградської області шостого скликання від 05 лютого 2014 року № 1759 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність (шляхом безоплатної передачі) для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) гр. ОСОБА_6».

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_4 - ОСОБА_5, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду, ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Судові рішення не відповідають вказаним вимогам.

Судами встановлено, що згідно з договором купівлі-продажу від 20 серпня 2013 року, укладеним між товариством з обмеженою відповідальністю «АГРО-ЗОО-ВЕТ» (далі - ТОВ «АГРО-ЗОО-ВЕТ») та ОСОБА_6, остання придбала комплекс будівель, що розташований по АДРЕСА_1, на земельній ділянці площею 0,0460 га, кадастровий номер :50:108:0002.

Право користування земельною ділянкою підтверджується договором оренди землі, укладеним 05 травня 2010 року між Бобринецькою міською радою та ТОВ «АГРО-ЗОО-ВЕТ».

Рішенням Бобринецької міської ради від 30 серпня 2013 року № 1474 «Про надання дозволу на складання проекту землеустрою, щодо відведення у власність безкоштовно, земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд, гр. ОСОБА_6» надано дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення у власність безкоштовно земельної ділянки загальною площею 0,0500 га.

Рішенням Бобринецької міської ради від 05 лютого 2014 року № 1759 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність (шляхом безоплатної передачі) для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд, гр. ОСОБА_6» затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність (шляхом безоплатної передачі) ОСОБА_6 загальною площею 0,0442 га, з них: 0,0442 га - під житловою забудовою одно - та двоповерхового для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (КВЦПЗ 02.02.01) за рахунок земель житлової та громадської забудови, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Вирішено надати у власність (шляхом безоплатної передачі) ОСОБА_6 земельну ділянку площею 0,0442 га, з них: 0,0442 га - під житловою забудовою одно- та двоповерхового для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (КВЦПЗ 02.02.01) за рахунок земель житлової та громадської забудови, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно зі свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 12 лютого 2014 року ОСОБА_6 є власником земельної ділянки площею 0,0442 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно зі свідоцтвом про шлюб відповідачка ОСОБА_6 змінила прізвище на «ОСОБА_6».

Згідно зі свідоцтвом про право власності на житло від 29 липня 1993 року ОСОБА_3 та членам його сім'ї ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 належить квартира у будинку АДРЕСА_2.

Також встановлено, що земельні ділянки, що розташовані за адресами: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2, межують між собою.

Скасовуючи рішення сорок четвертої сесії Бобринецької міської ради Кіровоградської області шостого скликання від 05 лютого 2014 року № 1759, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що Бобринецькою міською радою при прийнятті вищезазначеного рішення не було враховано, що акт прийому-передачі межових знаків на зберігання від 26 грудня 2013 року землекористувачами землеволодіння по АДРЕСА_2, не підписано, а суміжна межа на порушення вимог ст. 198 ЗК України не погоджена, а тому дійшов висновку про те, що рішення Бобринецької міської ради, яким затверджено проект землеустрою, прийнято передчасно з порушенням вимог ЗК України, зокрема ст.198 ЗК України.

Проте з такими висновками судів погодитись не можна.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частинами першою та другою статті 116 ЗК України визначено, що громадяни і юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Згідно з ч. 3 ст. 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших передбачених законом способів.

Згідно зі свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 12 лютого 2014 року ОСОБА_6 є власником земельної ділянки площею 0,0442 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Вирішуючи спір, суди попередніх інстанцій не визначилися з характером спірних правовідносин та, скасовуючи рішення сорок четвертої сесії Бобринецької міської ради Кіровоградської області шостого скликання від 05 лютого 2014 року № 1759, не звернули уваги на те, що свідоцтво про право власності від 12 лютого 2014 року, яке видано на підставі вказаного рішення міської ради, не було визнано недійсним, тобто відповідач залишається власником земельної ділянки.

Крім того, пославшись на положення ст. 198 ЗК України, як на правову підставу для скасування рішення міської ради, суди не звернули уваги на те, що погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками потрібно для кадастрової зйомки, якою є комплекс робіт, які виконуються для визначення та відновлення меж земельної ділянки.

Отже, зазначені підготовчі дії були вчинені при виготовленні свідоцтва про право власності на земельну ділянку, які відповідають Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 18 травня 2010 року. При цьому суди не надали оцінки тому, що таке погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками отримувалось продавцем - ТОВ «АГРО-ЗОО-ВЕТ».

Крім того, згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Задовольняючи позов, суди не вказали, за захистом якого права звернувся до суду позивач, якщо накладення земельних ділянок не встановлено, земельна ділянка, виділена відповідачці, була вільною, та не з'ясували, яка саме земельна ділянка належить позивачу на праві власності або якою земельною ділянкою він користується у встановленому законом порядку, а відтак чи порушуються його права передачею у власність відповідачу спірної земельної ділянки.

За таких обставин судові рішення підлягають скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 задовольнити частково.

Рішення Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 07 липня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 11 вересня 2014 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.Є. Червинська

Судді: А.О. Леванчук

Л.М. Мазур

А.В. Маляренко

В.А. Нагорняк