УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Іваненко Ю.Г., Горелкіної Н.А., Завгородньої І.М.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Омега Банк» приватного нотаріуса Рівненського міського нотаріального округу Коломис Ольги В'ячеславівни, про припинення правовідносин за договором іпотеки та зобов'язання вчинити дії, за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Омега Банк» на рішення апеляційного суду Рівненської області від 02 липня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2013 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом, обґрунтовуючи його тим, що 04 грудня 2008 року між Відкритим акціонерним «Сведбанк» (далі - ВАТ «Сведбанк»), правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Сведбанк» (далі - ПАТ «Сведбанк») та Публічне акціонерне товариство «Омега Банк», та Приватним підприємством «Виробничо-комерційна фірма «Трейд-Пак» (далі - ПП «ВКФ «Трейд-Пак») був укладений кредитний договір № Н/24060/к-20.

На забезпечення виконання зобов'язань за вказаним договором 04 грудня 2008 року між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_4 укладений іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Коломис О.В., зареєстрований в реєстрі за № 4842, позивач передала в іпотеку банку належне їй на праві власності майно: двокімнатну квартиру АДРЕСА_1.

11 червня 2013 року рішенням господарського суду Рівненської області у справі № 5019/2118/11 припинено ПП «ВКФ «Трейд-Пак» у зв'язку з банкрутством.

19 липня 2013 року до Єдиного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців внесено запис про державну реєстрацію припинення ПП «ВКФ «Трейд-Пак».

25 липня 2013 року позивач надіслала лист до відповідачів про зняття заборони відчуження з об'єкту нерухомого майна: квартири загальною площею 52,1 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Посилаючись на те, що оскільки припинено ПП «ВКФ «Трейд-Пак» у зв'язку з визнанням його банкрутом, тому припинилося основне зобов'язання за кредитним договором, а також припинилися зобов'язання за іпотечним договором від 04 грудня 2008 року, у зв'язку з чим звернулася до суду з даним позовом.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 24 березня 2014 року у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Рівненської області від 02 липня 2014 року рішення місцевого суду скасовано, ухвалено нове рішення. Позов ОСОБА_4 задоволено.

Визнано припиненими правовідносини за іпотечним договором від 04 грудня 2008 року укладеним між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_4, посвідчений приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Коломис О.В., зареєстрований в реєстрі за № 4842.

Зобов'язано приватного нотаріуса Рівненського міського нотаріального округу Коломис О.В. зняти заборону на відчуження квартири АДРЕСА_1, накладену 04 грудня 2008 року на підставі іпотечного договору та виключити з державного реєстру про іпотеку цієї квартири за номером 8264090.

У касаційній скарзі ПАТ «Омега Банк» просить скасувати рішення апеляційного суду Рівненської області від 02 липня 2014 року, залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача у справі, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Перевіривши доводи касаційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд касаційної інстанції дійшов висновку про відхилення касаційної скарги та залишення без змін рішення апеляційного суду Рівненської області від 02 липня 2014 року, оскільки воно законне та обґрунтоване.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про задоволення позову, колегія суддів апеляційного суду виходила з наступного.

Згідно із ч. 1 ст. 17 Закону України «Про іпотеку» іпотека припиняється у разі припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 593 ЦК України право застави припиняється у разі припинення зобов'язання, забезпеченого заставою.

Частина 3 ст. 6 ЦК України передбачає, що сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов'язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що у разі ліквідації боржника - сторони основного зобов'язання - право застави, що забезпечувало його виконання, також є припиненим. При цьому, ураховуючи імперативний характер норми п. 1 ч. 1 ст. 593 ЦК України, зазначення в договорі застави інших умов, за яких право застави у разі припинення основного зобов'язання залишається дійсним, слід вважати нікчемним.

Таким чином, виходячи з однорідної юридичної природи поруки та застави як засобів забезпечення виконання зобов'язань, а також того факту, що як порука, так і застава припиняються у разі припинення основного зобов'язання відповідно до ч. 1 ст. 575, п. 1 ч. 1 ст. 593, ч. 1 ст. 609 ЦК України, ч. 1 ст. 17 Закону України «Про іпотеку», іпотека як вид застави припиняється в разі припинення основного зобов'язання (кредитного договору). Зважаючи на це, припинення юридичної особи у зв'язку з визнанням її банкрутом є підставою припинення іпотеки, оскільки зобов'язання за кредитним договором припиняється.

Урегулювання сторонами договірних відносин на власний розсуд за наявності в законі імперативних приписів є протиправним.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 11 вересня 2013 року № 6-52цс13.

Доводи касаційної скарги не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Омега Банк» відхилити.

Рішення апеляційного суду Рівненської області від 02 липня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Ю.Г. Іваненко Н.А. Горелкіна І.М. Завгородня