Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
судова палата з розгляду цивільних справ
Суддя 1-ї інстанції Бредун Д.С. Суддя доповідач Бондар М.С
Є.у.№ 2-ц/3201/11
03 лютого 2015 року Справа № 22ц/778/301/15
У Х В А Л А

Іменем України

Коллегія судової палаті з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючий - суддя: Бондар М.С., судді: Подліянова Г.С., Дашковська А.В.

секретар - Мельник З.П.

при участі: прокурора - адвоката -

____________________________________________________________________________________________

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу судді Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 08.10.2014 року про повернення заяви про скасування судового наказу за заявою Концерну "Міські теплові мережі" м.Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_1 боргу з оплати послуг теплопостачання, -

в с т а н о в и л а:

14 вересня 2011 року Хортицький районний суд м.Запоріжжя за заявою Концерну "Міські теплові мережі" м.Запоріжжя видав судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 боргу з оплати послуг теплопостачання.

Боржник ОСОБА_1 від свого імені подала до суду заяву про скасування згаданого судового наказу.

Ухвалою судді від 24.09.2014 року заява залишена без руху, оскільки до заяви не додані документи, а згодом, 08.10.2014 року, повернута заявнику.

Посилаючись на те, що оскаржувана ухвала судді прийнята з порушенням процесуального закону заявник просив її скасувати.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.311 ЦПК суд апеляційної інстанції може скасувати ухвалу суду першої інстанції, що перешкоджає подальшому провадженню у справі та направити справу для продовження розгляду, у разі порушення норм матеріального чи процесуального права, які привели до неправильного вирішення справи.

У статті 105 ЦПК йдеться, що боржник має право подати до суду заяву про скасування судового наказу.

Вимоги щодо форми й змісту заяви викладені у ч.3 ст.105 ЦПК.

До неналежно оформленої заяви застосовуються положення ст.121 ЦПК про залишення позовної заяви без руху та її повернення.

Залишаючи заяву ОСОБА_1 без руху суддя зазначив, що до поданого документу не додана копія самої заяви та копії документів.

Із ст.105 ЦПК спостерігається, що у заяві про скасування судового наказу зазначається ім'я стягувача, боржника. Заява подається з її копією та копіями доданих до них документів для надання їх стягувачу.

Окреслені процесуальні вимоги заявник не виконав, а саме не надав суду копію заяви про скасування судового наказу та копій додатків (а.с.18).

Вчиняючи процесуальні дії направлені на залишення заяви без руху, суддя правильно виходив із того, що заява загалом не відповідає вимогам ст.105 ЦПК.

У відповідній ухвалі суддя конкретизував недоліки поданого процесуального документу й водночас зазначив, які має вчинити заявник додаткові дії щодо усунення недоліків протягом встановленого строку та встановив термін виконання ухвали, а саме два дня з моменту отримання ухвали судді (див.п.1 ст.121 ЦПК).

В такому разі, ухвала про залишення заяви без руху прийнята без порушень процесуального закону.

Із матеріалів справи слідує, що ухвала судді щодо недоліків заяви про скасування судового наказу була отримана заявником 04.10.2014 року. Зазначений день випадав на вихідний день (субота) (а.с.17).

В такому разі, ухвала судді мала бути виконана до 24 години 06.10.2014 року.

Судові документи ОСОБА_1 подала до суду 07.10.2014 року, тобто після закінчення процесуального строку (а.с.12).

Реалізація основних прав і свобод визначається Конституцією та міжнародними договорами, учасником яких є Україна.

Конвенція про захист прав і основних свобод людини гарантує кожній особі, права якої порушені, певний перелік процесуальних гарантій.

Найбільш важливим є проголошення того, що стаття 6 Конвенції гарантує передусім доступ до суду.

Аналіз положення частини другої ст.3 Конституції України, відповідно до якої утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави.

Гарантоване дотримання конституційних прав, у тому числі й права на судовий розгляд, належить до основних пріоритетів діяльності всіх органів державної влади, в тому числі і суду.

При цьому, в контексті зазначеного, ключовим моментом є забезпечення доступу до правосуддя.

Специфіку конституційно-правового механізму охорони права на доступ до правосуддя полягає у забезпеченні можливості безперешкодної реалізації кожним права на звернення до суду.

"Забезпечення" зазвичай сприймають як дію "створювати надійні умови для здійснення чого-небудь; гарантувати щось".

Сприяння громадянам і юридичним особам у здійсненні їх прав та захисті законних інтересів покладено на суд.

Також суд наголошує, що реалізувати свої права суб'єкти правовідносин можуть в межах процесуальних строків.

Значення процесуальних строків полягає у тому, що вони є, зокрема, процесуальними засобами впливу на поведінку несумлінних учасників процесу, на виконання ними процесуальних обов'язків.

Процесуальним законодавством суддя наділений повноваженнями щодо встановлення строків подання до суду матеріалів, необхідних для розгляду звернення.

При цьому, суддя має з'ясовувати поважність чи неповажність причин ненадходження у визначений строк до суду судових матеріалів, з тим щоби уникнути створення труднощів (ускладнень, обмежень) в доступі громадян до суду з огляду на принцип верховенства права .

Встановлюючи строк виконання ухвали про залишення заяви без руху, суддя мав би означити розумні процесуальні строки таким чином щоб сама суть судової вимоги не була зведена нанівець обмеженим строком, тобто отримавши ухвалу суду громадянин повинен мати реальний часовий шанс її виконати.

Розумність терміну має бути розцінено, крім іншого, складністю процесуальної дії, специфікою й сукупністю часових станів і процесів в межах яких вони (дії) вчиняються.

Окрім того, завданням для судді у цьому сенсі є оцінювальна перевірка відповідності параметрів поведінки конкретної особи в процесі реалізації прав на доступ до суду.

Для виконання вимог судді, окреслених в ухвалі про залишення заяви без руху, було встановлено два дні.

При цьому, час виконання випадав на вихідні дні, що фактично унеможливлювало вчинення заявником приписів судді в строки визначені ухвалою.

Заявник не відмовлявся від звернення до суду, не зволікаючи, 07 жовтня 2014 року, подав нові судові документи й така його поведінка не свідчить про зловживанням процесуальними правами чи несумлінним ставленням до виконання ухвали судді.

Беручи до уваги наведене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга може бути задоволена.

Керуючись ст.311,313,314,315,317 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу судді Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 08.10.2014 року про повернення заяви про скасування судового наказу у цій справі скасувати.

Справу повернути до суду першої інстанції для вирішення про прийняття заяви.

Ця ухвала судової колегії не оскаржується.

Головуючий: Судді: