Справа №718/692/15-ц
Провадження №2/718/447/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.05.2015 року Кіцманський районний суд Чернівецької області в складі: головуючого судді Мізюка В.М., при секретарі Константинник М.Д. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кіцмань цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Шевченківського Відділу державної виконавчої служби Чернівецького МУЮ про визнання права власності на автомобіль та зняття арешту з нього, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом, в якому посилається на те, що 15 січня 2008 року вона придбала у відповідачки автомобіль марки VOLKSWAGEN GOLF, 1995 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1, № кузова НОМЕР_5, білого кольору, про що уклали відповідний договір купівлі-продажу, однак не оформляли в нотаріуса. Згідно умов вищевказаного договору, автомобіль був придбаний за 41000 гривень, що тоді було еквівалентно 8119 доларів США. Але враховуючи, що на той час в неї були відсутні кошти для постановки вказаного автомобіля на реєстраційний облік в органах ДАІ, з обліку його не знімали, а вона отримала у ОСОБА_2 довіреність якою уповноважила її вчиняти будь-які правочини щодо користування, експлуатації в тому числі з правом зняття автомобіля з реєстраційного обліку, що посвідчена нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу.

Вказує на те, що коли вона прийшла в ДАІ для зняття з реєстрації вказаного автомобіля та поставку його на реєстрацію, їй стало відомо, що на автомобіль накладено арешт, внаслідок заборгованості колишньої власниці автомобіля. 05 січня 2015 року її автомобіль було описано згідно акту опису та арешту майна та залишено їй та чоловікові на зберігання. Вважає, що арешт автомобіля обмежує її право, як власника і добросовісного набувача рухомого майна, а тому повинен бути знятий.

Позивачка позовні вимоги підтримала у повному обсязі, відповідачка позов визнала повністю, не заперечує проти його задоволення, що вбачається із поданих сторонами письмових заяв.

Представник Шевченківського відділу ДВС Чернівецького МУЮ в судове засідання не з'явився, однак подали до суду заяву в якій просили розгляд справи проводити у їхній відсутності при постановленні рішення покладаються на розсуд суду.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є підставними і підлягають до задоволення у повному обсязі, виходячи з наступних міркувань.

За змістом ст.3 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно зі ст.16 ЦК України серед інших способів захисту цивільних прав є визнання права та інтересів.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_6 ОСОБА_2 зазначений власником автомобіля марки VOLKSWAGEN GOLF, 1995 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1.

15 січня 2008 року між позивачкою та відповідачкою укладено договір купівлі-продажу транспортного засобу, VOLKSWAGEN GOLF, 1995 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1, згідно якого ОСОБА_1 сплачує ОСОБА_2 41000 гривень за вищевказаний автомобіль.

Враховуючи те, що у сторін на той момент було скрутне матеріальне становище, відсутні кошти на перереєстрацію автомобіля в органах МРЕО, а тому 15 січня 2008 року ОСОБА_2 видала довіреність на ім"я ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на право користування спірним автомобілем. Зі змісту даної довіреності вбачається, позивач є представником ОСОБА_2 в органах ДАІ та всіх установах, підприємствах та організаціях з усіх без винятку питань, пов'язаних з експлуатацією та відчуженням ТЗ, зняття автомобіля з обліку та оформити відповідне свідоцтво про реєстрацію в органах Державтоінспекції, укладати необхідні правочини, передачі повноважень за даною довіреністю третім особам, з правом виїзду за кордон строком на 10 років.

Згідно зі ст. ст. 237, 244, 245 ЦК України довіреність - це письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами, ґрунтується на договорі та визначає правовідносини, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє.

Аналізуючи зміст повноважень позивача по виданій відповідачем довіреності, посвідченій 15 січня 2008 року приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу ОСОБА_5, а також договір купівлі-продажу автомобіля, який нотаріально не посвідчений, відповідно до якого відповідач отримує кошти в сумі 41000 гривень від позивача, беручи до уваги письмові пояснення позивача та відповідача, щодо дійсної передачі автомобіля та документів на нього позивачу та передачі коштів відповідачу, що визнається відповідачем, суд приходить до висновку, що 15 січня 2008 року між сторонами був укладений та виконаний саме договір купівлі-продажу автомобіля марки VOLKSWAGEN GOLF, 1995 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1, відповідно до досягнутих між сторонами умов. Це також не заперечує та визнає сама ОСОБА_2, що вбачається із поданої нею заяви. Ці докази у своїй сукупності доводять, що відповідачка мала намір продати, а позивачка - купити спірний автомобіль.

З огляду на вказане, суд приходить до переконання, що жодна зі сторін спору, видаючи довіреність, не мала на меті вчинити дію, яка б передбачала виникнення відносин представництва. Натомість між сторонами виникли відносини купівлі-продажу, що підтверджується письмовим договором купівлі-продажу, який укладений між сторонами (а.с. 5).

Статтею 204 ЦК України встановлено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Вважаючи себе власником спірного автомобіля ОСОБА_1, оформляла поліси обов"язкового страхування цивільно-правої відповідальності власників транспортних засобів на забезпечений автомобіль VOLKSWAGEN GOLF д.н.з. НОМЕР_1, що стверджується полісами страхових компаній ПрАТ СК "Провідна" та ПрАТ СК "Уніка"; не одноразово займалася ремонтом вказаного автомобіля та оплачувала його технічне обслуговування, що підтверджується актами виконаних робіт станції технічного обслуговування. Крім того на ім'я ОСОБА_1 оформлено тимчасовий реєстраційний талон серії НОМЕР_7.

Відповідно до ст.ст. 626, 627 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Договір є одностороннім, якщо одна сторона бере на себе обов'язок перед другою стороною вчинити певні дії або утриматися від них, а друга сторона наділяється лише правом вимоги, без виникнення зустрічного обов'язку щодо першої сторони. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору. До договорів, що укладаються більш як двома сторонами (багатосторонні договори), застосовуються загальні положення про договір, якщо це не суперечить багатосторонньому характеру цих договорів. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Положеннями ст.ст. 655, 656 ЦК України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому. Предметом договору купівлі-продажу можуть бути майнові права. До договору купівлі-продажу майнових прав застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не випливає із змісту або характеру цих прав. Предметом договору купівлі-продажу може бути право вимоги, якщо вимога не має особистого характеру. До договору купівлі-продажу права вимоги застосовуються положення про відступлення права вимоги, якщо інше не встановлено договором або законом. До договору купівлі-продажу на біржах, конкурсах, аукціонах (публічних торгах), договору купівлі-продажу валютних цінностей і цінних паперів застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті. Особливості договору купівлі-продажу окремих видів майна можуть встановлюватися законом.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Придбаним автомобілем ОСОБА_1 володіла, користувалася і розпоряджалася на власний розсуд, протягом семи років, проходила технічний огляд, забезпечувала його безпечну експлуатацію, тобто реалізовувала свої права, закріплені ст. 317, 319 ЦК України.

Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

З огляду на те, що позивач придбав спірний автомобіль та сплатив за нього повну вартість, суд приходить до висновку, що у позивача виникло право власності на спірний автомобіль, а тому позовна вимога про визнання права власності підлягає до задоволення.

16 липня 2013 року державним виконавцем Шевченківського Відділу ДВС Чернівецького МУЮ постановою накладено арешт на автомобіль VOLKSWAGEN GOLF д.н.з. НОМЕР_1 та оголошено заборону його відчуження, внаслідок заборгованості, яка числиться за ОСОБА_2

Так, суд вважає, що арешт автомобіля обмежує право позивача, як власника і добросовісного набувача рухомого майна, а тому арешт повинен бути знятий, в порядку передбаченому ЗУ "Про виконавче провадження", з врахуванням наступного.

Відповідно до статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Як вбачається зі статті 1 протоколу №11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно з роз'ясненнями наданими в п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" № 20 від 22.12.1995 року, приватна власність громадян, як одна з рівноправних форм власності охороняється законом, її захист здійснюється судом, шляхом розгляду справ, зокрема, за позовами: про виключення майна з опису.

Відповідно до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.08.76 року (із змінами) "Про судову практику в справах про виключення майна з опису" за правилами, установленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, які ґрунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним.

Статтею 60 Закону України "Про виконавче провадження", передбачено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Таким правом позивач і скористався, звернувшись до суду із зазначеним позовом.

У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Копії постанови державного виконавця про зняття арешту з майна надсилаються не пізніше наступного робочого дня після її винесення сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту. У всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду.

Системний аналіз зазначених положень Закону дає суду підстави для висновку, що безпосереднє зняття арешту з майна здійснюється за постановою державного виконавця, яка приймається на підставі відповідного рішення суду. Право зняття арешту з майна належить лише державному виконавцю того органу державної виконавчої служби, який цей арешт накладав.

Судом встановлено та беззаперечно доведено, що ОСОБА_1 придбала автомобіль марки VOLKSWAGEN GOLF д.н.з. НОМЕР_1, у ОСОБА_2 за 41000 гривень в 2008 році, що підтверджується вищепереліченими доказами. Відповідно до постанови державного виконавця від 16 липня 2013 року на вищевказаний автомобіль було накладено арешт. Оскільки, судом визнано, що у позивачки виникло право власності на спірний автомобіль, а тому позовна вимоги в частині зобов"язання Шевченківського Відділу ДВС Чернівецького МУЮ про зняття арешту з автомобіля також підлягає до задоволення.

Вказане рішення на думку суду є правильне і основне справедливе.

На підставі наведено та керуючись ст.ст. 203, 207, 208, 220, 328, 334, 391, 639, 655 ЦК України, ст. 60 ЗУ "Про виконавче провадження" ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-215 ЦПК України,суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН: НОМЕР_4, право власності на легковий автомобіль марки VOLKSWAGEN GOLF, 1995 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1, № кузова НОМЕР_5, білого кольору.

Зобов'язати Шевченківський Відділ державної виконавчої служби Чернівецького міського управління юстиції виключити з опису та зняти арешт з автомобіля марки зняти арешт з автомобіля марки VOLKSWAGEN GOLF, 1995 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1, № кузова НОМЕР_5, білого кольору, накладений 16 липня 2013 року постановою Шевченківського Відділу державної виконавчої служби Чернівецького міського управління юстиції.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Чернівецької області через Кіцманський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення, а в разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: