Апеляційний суд Житомирської області
Справа №296/2197/15-ц Головуючий у 1-й інст. Анциборенко Н. М.
Категорія 2 Доповідач Кочетов Л. Г.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого-судді: Кочетова Л.Г.,

суддів: Микитюк О.Ю., Товянської О.В.,

при секретарі: Гарбузюк Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності, виключення майна з акту опису та звільнення його з-під арешту за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Корольовського районного суду м. Житомира від 30 березня 2015 року, -

в с т а н о в и л а :

У березні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про визнання права власності, виключення майна з акту опису та звільнення його з-під арешту щодо ? частини квартири АДРЕСА_1.

30.03.2015 року ОСОБА_1 подала до суду заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на вказану квартиру, зупинення її реалізації виконавчою сліжбою та заборони реєстраційній службі вчиняти реєстрацію будь-яких правочинів щодо спірної квартири.

Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 30 березня 2015 року у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовлено.

В апеляційній скарзі апелянт просить ухвалу суду скасувати, постановивши нову - про задоволення заяви, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, неповне з"ясування обставин по справі.

Розглянувши справу в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, виходячи з наступного.

Згідно вимог ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Статтею 152 ЦПК передбачено, що позов, зокрема, забезпечується накладенням арешту на майно відповідача.

Згідно п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Як вбачається із заяви про забезпечення позову, в обгрунтування своїх вимог позивач зазначає, що Корольовським відділом державної виконавчої служби Житомирського міського управління на квартиру АДРЕСА_1 незаконно накладено арешт та її виставлено на електронні торги, які призначено на 06.03.2015 року. Електронні торги проведено, підписано протокол торгів та проводиться оплата переможцем торгів за спірну квартиру.

За таких обставин, на час розгляду заяви, суд не мав будь-яких доказів того, що майно, на яке позивач просила накласти арешт, належало відповідачеві, а тому у суду першої інстанції не було підстав для задоволення вказаної вимоги.

Оскільки інші види забезпечення позову, про застосування яких просила позивач, пов»язані з вищезазначеним та є похідними від нього, суд обгрунтовано відмовив у задоволенні зазначеної заяви.

Викладені в апеляційній скарзі доводи, висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому колегія суддів приходить до висновку, що підстави для скасування ухвали відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Корольовського районного суду м. Житомира від 30 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий Судді