Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
судова палата з розгляду цивільних справ
Суддя 1-ї інстанції Боровікова А.І. Суддя доповідач Бондар М.С
Є.у.№ 333/8440/14-ц
22 липня 2015 року Справа № 22ц/778/3418/15
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

Коллегія судової палаті з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючий - суддя: Бондар М.С., судді: Подліянова Г.С., Дашковська А.В.

секретар - Мельник З.П.

при участі: прокурора - адвоката

____________________________________________________________________________________________

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 02.04.2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДП АВТОСИСТЕМ" про стягнення несплаченої заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, -

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДП АВТОСИСТЕМ" (далі-Товариство) про стягнення невиплаченої заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні з роботи, посилаючись на те, що він працював на підприємстві відповідача на посаді директора. 14.04.2014 року звільнився з роботи за власним бажанням. При звільненні Товариство не сплатило йому заборгованість по заробітній платі та компенсації за невикористану відпустку за січень-квітень 2014 року у розмірі 31 407 грн. 85 коп.. Тому, прохав присудити зазначену суму, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у сумі 86 483 грн. 60 коп..

Рішенням Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 02.04.2015 року з'явленні вимоги відхилені, у звязку з їх безпідставністю.

У скарзі заявник покликав скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення, вказуючи на те що суд неправильно визначив обставини спору та невірно застосував норми матеріального права.

Заслухавши учасників процесу, вивчивши матеріали справи, колегія суддів судової палаті з цивільних справ апеляційного суду дійшла до висновку, що скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.309 ЦПК суд апеляційної інстанції змінює рішення суду першої інстанції в звязку з неправильним встановленням обставин справи та неправильним застосуванням норм матеріального права.

З матеріалів справи видно, що ОСОБА_1 працював у Товаристві на посаді директора (а.с.22).

Судом встановлено, що з 14 квітня 2014 року позивач звільнений з роботи за власним бажанням на підставі ст.38 КзПП (а.с.26).

При звільненні позивачу не було виплачено заборгованість із заробітної плати за січень-квітень 2014 року по день звільнення з роботи у сумі 31 407 грн. 85 коп..(Довідка Товариства а.с.78).

Саме цю суму заборгованості із заробітної плати, позивач намагається присудити на його користь (а.с.106).

Відмовляючи у задоволені позову, суд першої інстанції, зокрема, виходив із того, що відсутня вина відповідача у затримці розрахунку, оскільки позивач не заявляв вимоги про отримання несплаченої заробітної плати.

загальна сума середнього заробітку за час затримки розрахунку не відповідає принципу співмірності та справедливості.

Однак, погодитись з такою позицією суду не можна.

Право на своєчасне отримання винагороди за працю гарантовано ст.43 Конституції України та відноситься до основних прав та свобод громадянина, тому своєчасна виплата заробітної плати є конституційним обов'язком роботодавця.

Згідно із ч. 1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Таким чином, за положеннями ст. 117 КЗпП України обов'язковою умовою для покладення на підприємство відповідальності за невиплату належних працівникові сум при звільненні є наявність вини підприємства.

Заявляючи свій намір про звільнення позивач покликав Товариство виплатити йому всі належні платежі при звільненні (Заява про звільнення від 14.04.2014 року а.с.63).

Відповідно до абз.3 п.2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100 (далі Порядок), середньомісячна заробітна плата визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою повязана відповідна виплата.

Згідно із п.5 Порядку нарахування виплат у випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної заробітної плати.

Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. У разі коли середня місячна заробітна плата визначена законодавством як розрахункова величина для нарахування виплат і допомоги, вона обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді (п. 8 Порядку).

За цими правилами, розмір середньоденного заробітку за час затримки розрахунку становить 70 829 грн. 72 коп. (а.с.107).

Повний розрахунок натепер не здійснено.

Між сторонами не має спору щодо розміру належних позивачу виплат при звільненні з роботи.

В такому разі організація відповідача повинна виплатити позивачу його середній заробіток за весь час затримки у розмірі 70 829 грн. 72 коп..

З огляду на викладене, аргументи справи є виправданими.

Керуючись ст.307,309,313,314,316,317 ЦПК України, судова колегія, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу задовольнити.

Рішення Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 02.04.2015 року у цій справі скасувати та ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ДП АВТОСИСТЕМ" на користь ОСОБА_1 несплачений заробіток при звільненні з роботи у сумі 31 407 грн. 85 коп., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у сумі 70 829 грн. 72 коп..

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ДП АВТОСИСТЕМ" на користь держави судові витрати повязані з оплатою судового збору у розмірі 1022 грн. 37 коп..

Рішення судової колегії може бути оскаржене безпосередньо до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: Судді: