У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.10.2015 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі

головуючого судді Бенца К.К.,

при секретарі Турецька Я.П.

за участю :

прокурора прокуратури м. Ужгорода - ОСОБА_1

представника відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 ОСОБА_4

представника відповідача ОСОБА_5 міськрайонного управління юстиції в особі Реєстраційної служби ОСОБА_5 міськрайонного управління юстиції ОСОБА_6

третя особа без самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород клопотання третьої особи без самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_7 про витребування доказів у справі за позовом прокурора м. Ужгорода до ОСОБА_5 міської ради, ОСОБА_8, ОСОБА_2, ОСОБА_5 міськрайонного управління юстиції в особі Реєстраційної служби ОСОБА_5 міськрайонного управління юстиції, ОСОБА_3, треті особи без самостійних вимог на предмет спору : ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_7, ОСОБА_11, про визнання незаконним рішення ОСОБА_5 міської ради, недійсним та скасування державного акта на право власності на земельну ділянку та договору дарування, визнання недійсним свідоцтво про право власності на земельну ділянку та договору купівлі продажу земельної ділянки укладеного 31.10.2013 року, -

встановив:

В провадженні Ужгородського міськрайоного суду знаходиться цивільна справа за позовом прокурора м. Ужгорода до ОСОБА_5 міської ради, ОСОБА_8, ОСОБА_2, ОСОБА_5 міськрайонного управління юстиції в особі Реєстраційної служби, ОСОБА_3, треті особи без самостійних вимог на предмет спору : ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_7, ОСОБА_11, про визнання незаконним рішення ОСОБА_5 міської ради, недійсним та скасування державного акта на право власності на земельну ділянку та договору дарування, визнання недійсним свідоцтво про право власності на земельну ділянку та договору купівлі продажу земельної ділянки укладеного 31.10.2013 року.

В судовому засіданні третя особа без самостійних вимог на предмет спору : ОСОБА_7 до початку розгляду справи по суті заявив клопотання про розгляд поданої ним заяви від 27.04.2015 року на адресу суду про витребування доказів від Реєстраційної служби ОСОБА_5 міськрайонного управління юстиції, а саме : належним чином завідченої копії Свідоцтва про право власності від 30.10.2013 року, серія та номер 11918956 виданого на земельну ділянку в м. Ужгород вул. Підгірна, буд.4 та копії документів на підставі яких воно видано.В решті вимог викладених у заяві просив суд не розглядати. Клопотання мотивував тим, що предметом спору є , зокрема, визнання недійсним свідоцтва про право власності на земельну ділянку видане 30.10.2013 року державним реєстратором Реєстраційної служби на земельну ділянку в м. Ужгороді, по вул. Підгірна, буд.4, площею 0,0138 га., проте дане свідоцтво відсутнє у матеріалах справи.

Прокурор в судовому засіданні не заперечив проти задоволення даного клопотання.

Представник відповідача ОСОБА_5 міськрайонного управління юстиції в особі Реєстраційної служби ОСОБА_5 міськрайонного управління юстиції ОСОБА_6 в судовому засіданні не заперечила проти задоволення клопотання.

Представник відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання. Наголосив на тому, що порядок витребування доказів регламентується нормами ЦПК України , де зазначено, що у випадках, коли щодо отримання доказів у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, є складнощі, суд за їх клопотанням витребує такі докази. Разом з тим, третя особа без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_7 заявляючи клопотання не надав суду доказів про неможливість отримання таких доказів особисто. Звернув увагу суду на норми ст. 60 ЦПК України якою передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд, дослідивши матеріали справи в межах заявленого клопотання про витребування доказів, заслухавши доводи прокурора , представника відповідача ОСОБА_5 міськрайонного управління юстиції в особі Реєстраційної служби ОСОБА_5 міськрайонного управління юстиції ОСОБА_6, третьої особи без самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_7 та заперечення представника відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 ОСОБА_4, дійшов висновку, що у задоволенні заяви про витребування доказів слід відмовити, виходячи з наступного.

Стаття 10 ЦПК України встановлює, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст.131 ЦПК України сторони зобовязані подати свої докази суду до або під час попереденього судового засідання. Докази подані з порушенням вимог даної статті не приймаються, якщо сторона не доведе, що докази подані несвоєчасно з поважних причин.

Статтею 133 ЦПК України передбачено, що особи, які беруть участь у справі і вважають, що подання потрібних доказів є неможливим або у них є складнощі в поданні цих доказів, мають право заявити клопотання про забезпечення цих доказів. Способом забезпечення судом доказів є витребування доказів.

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Порядок витребування доказів регламентується ч.1 ст. 137 ЦПК України, де зазначено, що у випадках, коли щодо отримання доказів у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, є складнощі, суд за їх клопотанням зобов'язаний витребувати такі докази. Клопотання про витребування доказів має бути подано до або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводилось, - до початку розгляду справи по суті із долученням відомостей про неможливість отримання таких доказів особисто стороною або іншою особою, яка бере участь у справі.

Тобто заявляючи клопотання про витребування доказів особа повинна надати відомості про неможливість ним особисто отримати докази по справі.

Проте третя особа без самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_7, звертаючись до суду з клопотанням про витребування доказів, не надав відомостей про неможливість ним особисто отримати докази по справі, що стало підставою для відмови у задоволенні його клопотання.

За таких обставин, виходячи з вищенаведеного, клопотання третьої особи без самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_7 про витребування доказів не підлягає задоволенню, оскільки при заявлені клопотання не було дотримано вищевказаних вимог .

Керуючись ст.ст. 10, 133, 135, 137, 208-210 ЦПК України, суд -

ухвалив:

В задоволенні клопотання третьої особи без самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_7 про витребування доказів у справі за позовом прокурора м. Ужгорода до ОСОБА_5 міської ради, ОСОБА_8, ОСОБА_2, ОСОБА_5 міськрайонного управління юстиції в особі Реєстраційної служби ОСОБА_5 міськрайонного управління юстиції, ОСОБА_3, треті особи без самостійних вимог на предмет спору : ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_7, ОСОБА_11, про визнання незаконним рішення ОСОБА_5 міської ради, недійсним та скасування державного акта на право власності на земельну ділянку та договору дарування, визнання недійсним свідоцтво про право власності на земельну ділянку та договору купівлі продажу земельної ділянки укладеного 31.10.2013 року відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п'яти днів з дня її проголошення до Апеляційного суду Закарпатської області, через Ужгородський міськрайонний суд. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_12