Справа № 2-109/12 Головуючий у І інстанції Ковальчук Л. М.
Провадження № 22-ц/780/3235/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 26 07.07.2015
УХВАЛА

Іменем України

07 липня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді: Гуля В.В.,

суддів: Касьяненко Л.І., Приходька К.П.,

при секретарі: Ромашині І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Києво -Святошинського районного суду Київської області від 20 жовтня 2014 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Азовська продовольча компанія" до ОСОБА_2 про стягнення боргу та процентів за договором позики і звернення стягнення на майно, 07 липня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду -

в с т а н о в и л а :

у квітні 2011 року товариство з обмеженою відповідальністю "Азовська продовольча компанія" звернулося до суду із позовом до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики та звернення стягнення на майно.

В обгрунтування позову позивач зазначив, що згідно з умовами укладеного договору позики № б/н від 24 червня 2008 року відповідачу була надана безпроцентна позика у розмірі 127000 грн. згідно п 7.2 договору.

Відповідно до п. 5.2 вказаного договору у забезпечення виконання зобовязань позичальника щодо повернення коштів відповідач надав позивачу в заставу автомобіль «Nissan Primera», 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1.

Згідно п. 5.1. договору сума позики повинна повертиться щомісяця частками, не пізніше 20-го числа кожного місяця, при цьому розмір часток (щомісячних платежів) повинен бути не менш ніж 5292,00 грн.

Однак, відповідачем були порушені вказані умови договору. Неповернута сума позики складає 108 900 грн. тому позивач просив стягнути з відповідача на його користь суму боргу з урахуванням пені у сумі 8190,78 грн., 3 % річних у сумі 7733,39 грн., та індексу інфляції в розмірі 31907,70 грн., а всього 166 731,81 грн. В рахунок погашення заборгованості за договором позики № б/н від 24 червня 2008 року звернути стягнення на майно ОСОБА_3 на користь ТОВ «Азовська продовольча компанія» для часткового задоволення забезпечення заставою вимог ТОВ «Азовська продовольча компанія» шляхом продажу предмета забезпечувального обтяження тертій особі, а саме: легковий автомобіль Nissan Primera 1.6, 2007 року випуску АІ5138АХ, № кузова VINSJNBAAP12U2310401.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_3 змінив своє прізвище на ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про зміну імені, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Києво-Святошинського районного управління юстиції у Київській області від 05 квітня 2013 року серії І-ОК № 004905, згідно якого ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, змінив імя, про що 05 квітня 2013 року складено відповідний актовий запис № 9, і прізвище після державної реєстрації зміни імені-Колесник О.В..

Рішенням Києво Святошинського районного суду Київської області від 20 жовтян 2014 року позов задоволено частково.

З ОСОБА_2 на користь ТОВ «Азовська продовольча компанія» стягнуто 108 900 грн. боргу за договором позики № б/н від 24 червня 2008 року, 3% річних від простроченої суми в розмірі 7 733 грн. 39 коп., 31 907 грн. 70 коп. з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а всього-148 541 грн. 09 коп.

З ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Азовська продовольча компанія» стягнуто понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 485 грн. 41 коп., 50 грн. ; 50 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи; 3 356 грн. 16 коп. витрат на проведення експертизи.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

На рішення суду відповідач подав апеляційну скаргу в якій просив в зязку з порушенням норм матеріального та процесуального права рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким частково задовольнити вимоги позивача в розмірі суми заборгованості з урахуванням пені, 3% річних та індексу інфляції та стягнути 1420.50 гривень.

Апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики від 24 червня 2008 року згідно якого відповідачу було надано безпроцентна позика в розмірі 127000 грн. та звернення стягнення на майно.

Згідно п. 5.2 вказаного договору у забезпечення виконання зобовязань позичальника щодо повернення коштів відповідач надав позивачу в заставу автомобіль «Nissan Primera», 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1.

Відповідно до п. 5.1. договору сума позики повинна повертатися щомісяця частками, не пізніше 20-го числа кожного місяця, при цьому розмір часток (щомісячних платежів) повинен бути не менш ніж 5292,00 грн.

У звязку із неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобовязань, щодо своєчасного та повного повернення суми позики у останнього виникла заборгованість перед позивачем, яка складається із неповернутої суми позики 108 900 грн., пені у сумі 8190,78 грн., 3 % річних у сумі 7733,39 грн., та індексу інфляції в розмірі 31907,70 грн., а всього 166 731,81 грн., в звязку з чим суд позов в цій частині задовольнив.

Такий висновок суду відповідає обставинам справи та вимогам закону з наступних підстав.

Згідно ст. 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму позики або таку ж кількість речей того ж роду та такої якості.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

За змістом ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно з висновками проведених у справі за клопотанням позивача судово-почеркознавчої та судово-технічної експертиз, щодо дослідження наданих відповідачем квитанцій до прибуткових касових ордерів 10 липня 2008 року - на суму 2 000 грн, від 13 серпня 2008 року - на с) 5 400 грн, від 20 жовтня 2008 року - на суму 10 700 грн, від 17 листоп 2008 року - на суму 23 000 грн, від 18 листопада 2008 року - на су 23 845 грн, від 19 листопада 2008 року - на суму 39 625 грн, 21 листопада 2008 року - на суму 21 500 грн, відтиски печатки від імені Т «Азовська продовольча компанія» нанесені іншою печаткою з аналогічн змістом тексту, а підписи від імені ОСОБА_4 у гр; «касир» у вказаних квитанціях виконано іншою особою, що свідчить про підробку даних ордерів.

Доводи апеляційної скарги відповідача про належне виконання ним умов договору позики та про те, що станом на 21 листопада 2008 року ним було сплачено 126 070 грн., на підтвердження чого надав квитанції до прибуткових касових ордерів не можуть бути прийняті до уваги, оскільки дані доводи спростовуються матеріалами справи, а саме висновками експертів, наведеними вище, які відповідачем у встановленому законодавством порядку не спростовані.

Оскільки доводів які б спростували правильне по суті рішення суду першої інстанції апеляційна скарга в собі не містить, тому підлягає відхиленню як необґрунтована.

Таким чином рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права

Керуючись ст. ст. 303, 304, 308, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Києво -Святошинського районного суду Київської області від 20 жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді