Справа № 666/3656/14-ц
Провадження № 2/666/166/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.01.2015 року м.Херсон

Дніпровський районний суд м.Херсона у складі

головуючого судді Іванищука А.А.

за участю секретаря Тарасової К.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Херсоні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про відшкодування витрат на утримання та збереження рухомого майна,-

в с т а н о в и в :

1. Щодо позову

1.1. Відповідно до позовної заяви, сторони по справі є співвласниками автомобіля марки ВАЗ-21063, 1989 року випуску, кузов НОМЕР_3, двигун НОМЕР_4, реєстраційний номер НОМЕР_5. Позивач зазначає, що вона за рахунок власних коштів утримує вказане рухоме майно в повному обсязі, а саме здійснює платежі по його утриманню та збереженню в належному стані, до яких відносяться оренда нежитлового приміщення (гаражу), поточний ремонт автомобіля, витрати на пальне для вищевказаного автомобіля. Позивач вказує, що відповідачі ухиляються від виконання зобов'язань по утриманню та збереженню своїх часток у вказаному автомобілі. На підставі вищевикладеного, просить стягнути солідарно з відповідачів на її користь 5401,05грн. в рахунок відшкодування витрат на утримання та збереження їх часток у спільній частковій власності рухомого майна - автомобілю марки ВАЗ-21063, стягнути з відповідачів понесені судові витрати.

1.2. Представник позивача за договором ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити з підстав, вказаних в позовній заяві. Пояснив, що після отримання спадщини позивач стала співвласником садового будинку, розташованого за адресою Херсонська область, Білозерський район, Садівська сільська рада, садове товариство «Здоров'я», ділянка НОМЕР_7, в якому є гараж, де вона зберігає придбаний у шлюбі автомобіль КІА CERATO, реєстраційний номер НОМЕР_1, у зв'язку з чим вимушена була наймати гараж в м.Херсоні для зберігання автомобілю ВАЗ-21063, реєстраційний номер НОМЕР_5.

2. Щодо позиції відповідача та пояснення інших осіб

2.1. Представник відповідачів за довіреністю ОСОБА_5 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав в повному обсязі, просив відмовити в задоволенні позову у зв'язку з необґрунтованістю. Вказав, що позивач без попередньої домовленості та згоди відповідачів експлуатувала автомобіль, здійснювала його утримання та ремонт. Зазначив, що позивач володіє та користується майном для особистих потреб та амортизація автомобілю обумовлюється внаслідок використання автомобілю особисто позивачем.

3. Щодо встановлених обставин та інших доказів

3.1. ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3 є спадкоємцями майна - автомобілю ВАЗ-21063, 1989 року випуску, кузов НОМЕР_2, двигун НОМЕР_4, реєстраційний номер НОМЕР_5 після смерті ОСОБА_6;

3.2. позивач є власником 1/4 частини автомобіля марки ВАЗ-21063, 1989 року випуску, кузов НОМЕР_2, двигун НОМЕР_4, реєстраційний номер НОМЕР_5, зареєстрований Суворовським ВРЕА ДАІ УВС м.Херсона 14.09.1989р., іншими співвласниками автомобіля є відповідачі - 1/2 частина вищевказаного автомобіля належить ОСОБА_2, 1/4 частина вищевказаного автомобіля належить ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 05.07.2008р., виданого державним нотаріусом Другої Херсонської державної нотаріальної контори Васильковою О.В., за реєстр.№1-3078;

3.3. з 01.01.2014р. по 30.04.2014р. включно позивач утримувала вказаний автомобіль - сплатила за користування (оренду) нежитлового приміщення (гаражу) для зберігання автомобілю, що підтверджується договором оренди нежитлового приміщення (гаражу) для зберігання автотранспорту від 30.12.2013р., укладеним між ОСОБА_8 (орендодавець) та ОСОБА_1 (орендар);

3.4. 30.12.2013р. ОСОБА_8 отримав від ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 1500,00грн. за оренду гаража для зберігання автомобіля, в період з 01.01.2014р. по 30.04.2014р., що підтверджується розпискою від 30.12.2013р.;

3.5. відповідно рахунку, акту виконаних робіт №220 від 29.11.2013р. та квитанції №13815.968.1 від 29.11.2013р. позивачем сплачено грошові кошти сумі 4160,00грн. за поточний ремонт та технічне обслуговування автомобілю;

3.6. позивач експлуатувала автомобіль, здійснювала його ремонт та утримання без згоди відповідачів як співвласників;

3.7. згідно рішення Дніпровського районного суду м.Херсона від 25.04.2012р. частково задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про відшкодування витрат на утримання майна, вирішено спонукати ОСОБА_3, ОСОБА_2 здійснити перереєстрацію автомобіля ВАЗ-21063, 1989 р.в., кузов № НОМЕР_2, двигун НОМЕР_6, реєстраційний номер НОМЕР_5 у відповідності до часток права власності у спільній частковій власності, відмовлено в стягненні з ОСОБА_3, ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрат в сумі 9412,50грн., яке ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 30.05.2012р. та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20.08.2012р. залишено без змін;

3.8. відповідно вищевказаного рішення встановлено, що згідно свідоцтв про право на спадщину, ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_2 на праві спільної часткової власності належить садовий будинок з гаражем в с.Садове Білозерського району Херсонської області, садівниче товариство «Здоров'я», ділянка НОМЕР_7.

4. Щодо правовідносин

4.1. Частинами 1 та 2 ст.11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

4.2. Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст.61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

4.3. Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини.

4.4. Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

4.5. Відповідно до ч.1 ст.358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

4.6. Відповідно до ст. 360 ЦК України, співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном.

5. Щодо мотивів, порушених прав, свобод чи інтересів

5.1.Оскільки сторонам на праві спільної часткової власності належить садовий будинок з гаражем, суд приходить до висновку, що у сторін наявне місце для зберігання автомобілю, яке не потребує додаткових витрат позивача на його зберігання. Крім того - суд вважає, що для понесення додаткових витрат на зберігання необхідно було отримати на це згоду всіх співвласників автомобілю, якої не було досягнуто. У зв'язку з наведеним, суд приходить до висновку про те, що позивач на власний розсуд визначила гаражний спосіб зберігання автомобілю, що призвело до додаткових витрат. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що вимоги позивача по відшкодуванню витрат на зберігання автомобілю не підлягають задоволенню, зазначені витрати є не обов'язковими та понесені позивачем у добровільному порядку.

5.2. Понесені позивачем витрати на поточний ремонт автомобілю, технічне обслуговування та витрати на паливо, суд відносить до витрат, пов'язаних з експлуатацією автомобілю позивачем, оскільки судом встановлено, що зазначений транспортний засіб не експлуатувався та не використовувався відповідачами по справі. У зв'язку з наведеним суд приходить до висновку, що зазначені витрати позивача не відносяться до витрат на управління, утримання та збереження спільного майна, відповідно підстави для задоволення позову в цій частині - відсутні.

Керуючись ст.ст. 11,14,16,358,360 ЦК України, ст.ст.5-11, 60, 61,208, 209, 213, 214, 215, 294 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

1. В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про відшкодування витрат на утримання та збереження рухомого майна - відмовити.

2. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Херсонської області через Дніпровський районний суд м.Херсона шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя А.А.Іванищук