АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________
Провадження: 22ц/790/339/15 Головуючий І інстанції -
Справа: № 431/2756/14-ц Форощук О.В.
Категорія: інші Доповідач - Костенко Т.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого-судді: Костенко Т.М.

суддів: Міненкової Н.О., Гальянової І.Г.

при секретарі Герасимовій К.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного Фонду України в Старобільському районі Луганської області на рішення Старобільського районного суду Луганської області від 10жовтня 2014 року у цивільній справі за позовом управління Пенсійного фонду України в Старобільському районі Луганської області до ОСОБА_2 про стягнення надміру сплаченої суми пенсії, -

в с т а н о в и л а

Управління Пенсійного фонду України в Старобільському районі Луганської області (далі - УПФУ) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення надміру сплаченої суми пенсії.

В обґрунтування позову УПФУ посилається на те, що з 28.06.2005 року УПФУ в Старобільському районі призначено пенсію по втраті годувальника ОСОБА_2 на доньку ОСОБА_3 на підставі рішення Старобільського районного суду № 2-1123/2005 від 23.05.2005 року. Після проведення контролю про відпрацювання можливих «двійників» було з'ясовано, що в УПФУ в Старобільському районі одночасно отримували пенсії по інвалідності ОСОБА_4 та ОСОБА_2 по втраті годувальника на доньку ОСОБА_3, де батьком дитини є ОСОБА_4. У зв'язку із викриттям факту мешкання ОСОБА_5 за місцем реєстрації та отримання ним пенсії було ініційовано звернення до Старобільського районного суду про скасування вищезазначеного рішення. Рішенням Старобільського районного суду від 01.03.2013 року по справі № 2-о/431/17/13 було скасовано рішення Старобільського районного суду № 2-1123/2005 від 23.05.2005 року про визнання безвісті відсутнім ОСОБА_4 Виплату пенсії по втраті годувальника ОСОБА_2 було припинено. Загальна сума переплати станом на 01.04.2014 року становить 13401,03 грн. Причиною її виникнення є зловживання збоку ОСОБА_2, яка своєчасно не повідомила управління про те, що ОСОБА_4 зареєстрований та мешкає за адресою: вул. Леніна, с. Половинкіне Старобільського району Луганської області, та не подала до управління заяву про припинення нарахування їй пенсії по втраті годувальника. На теперішній час сума переплати в розмірі 13401,03 грн. відповідачем в добровільному порядку до управління не повернута та взята на облік на позабалансовий рахунок. Своєчасно УПФУ не звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 в зв'язку з тим, що намагалося врегулювати питання щодо переплати в добровільному порядку. Тому просить суд поновити пропущений строк для звернення до суду та стягнути з ОСОБА_2 на користь УПФУ надміру сплачені суми пенсії у розмірі 13401,03 грн.

Представник УПФУ Герасименко О.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася, про час та місце слухання справи була повідомлена своєчасно та належним чином.

Представник відповідача ОСОБА_7 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та заперечувала проти їх задоволення. Надала суду письмові заперечення проти позову.

Рішенням Старобільського районного суду Луганської області від 10 жовтня 2014 року в задоволенні позову відмовлено.

Позивачем було подано апеляційну скаргу, в якій УПФУ просить скасувати зазначене рішення суду, оскільки вважає його ухваленим із неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням вимог процесуального права, а також просить ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які з'явились у судове засідання, дослідивши матеріали справи, вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

У відповідності до ст.11 та ч.1 ст.303 ЦПК України суд першої інстанції розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог, а апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Як встановлено в суді першої інстанції, підтверджено наявними у справі доказами та не заперечується сторонами, рішенням Старобільського районного суду № 2-1123/2005 від 23.05.2005 року ОСОБА_4 визнаний безвісті відсутнім, в зв'язку із чим ОСОБА_2 на доньку ОСОБА_3 з 28.06.2005 року УПФУ в Старобільському районі призначено пенсію по втраті годувальника.

За підсумками перевірки, проведеної УПФУ, та встановленням факту проживання ОСОБА_5 за місцем реєстрації та отримання ним пенсії було ініційовано звернення до Старобільського районного суду про скасування вищезазначеного рішення. Рішенням Старобільського районного суду від 01.03.2013 року по справі № 2-о/431/17/13 було скасовано рішення Старобільського районного суду № 2- 1123/2005 від 23.05.2005 року про визнання безвісті відсутнім ОСОБА_4 Виплату пенсії по втраті годувальника ОСОБА_2 було припинено.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено, що ОСОБА_2 знала про те, що ОСОБА_4 зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 та приховала цей факт від УПФУ, внаслідок чого їй було надміру виплачено кошти на дитину.

Судова колегія погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 50 Закону України від 09.07.2003 року № 1058-ІV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання органами Пенсійного фонду України сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, визначається Порядком відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплати пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України № 6-4 від 21.03.2003 року та зареєстрований в Міністерстві юстиції України № 374/1695 від 15.05.2003 року.

Районним судом правильно встановлена юридична природа виниклих правовідносин, та суд застосував закон, який їх регулює.

Як вбачається із приписів ст. 1215 ЦК України, безпідставно набуте майно не підлягає поверненню за відсутності рахункової помилки при виплаті коштів, а також добросовісності з боку набувача. Обов'язок довести недобросовісність набувача грошових сум, зазначених у ч. 1 вказаної статті, покладається на сторону, яка вимагає повернення цих коштів.

Матеріали справи свідчать про те, що ОСОБА_2 створила нову сім'ю та виїхала за межі України.

Відповідно до копії свідоцтва про народження № НОМЕР_1 від 2009 року, ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 народила дитину: доньку ОСОБА_8 у районі Калдані де Раіня Посса Сеньора ду Популу, округ Калдашда Раіня.

Посилання апелянта на те, що ОСОБА_2 знала про те, що ОСОБА_4 зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1, є бездоказовими, оскільки матеріали справи свідчать про те, що ОСОБА_2 тривалий час проживає за межами України, втратила зв'язок із своїм колишнім чоловіком ОСОБА_4 та не могла знати про його проживання за вищезазначеною адресою. Будь-який інших об'єктивних та беззаперечних фактів, що доказували б зловживання відповідачем щодо отримання вище зазначеної пенсії районним судом не встановлено.

Таким чином, судова колегія вважає, що районний суд обґрунтовано дійшов висновку про відмову в стягненні з відповідачки надміру сплаченої пенсії, оскільки доказам по справі дана повна та об'єктивна оцінка.

Зазначені висновки суду відповідають обставинам справи, які судом установлені відповідно до вимог процесуального закону, а також узгоджуються з нормами матеріального права, які судом правильно застосовані.

Узгоджується такий висновок також і з правовою позицією, викладеною в постанові ВСУ від 22 січня 2014 року у справі 6-151цс13, де Верховний Суд України зробив висновок, що безпідставно набуті особою кошти, що належать до виплат встановлених абзацем 2 частини 1 ст. 1215 ЦК (зокрема, пенсія), за відсутності рахункової помилки з боку особи, яка добровільно провела її виплату і факту недобросовісності набувача, не підлягають поверненню.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Інші доводи, викладені Управлінням Пенсійного Фонду України в Старобільському районі Луганської області в апеляційній скарзі, висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для скасування чи зміни ухваленого у справі рішення.

За таких обставин судова колегія приходить до висновку про залишення рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 308, 315, 319, 218 ЦПК України, судова колегія, -

У х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного Фонду України в Старобільському районі Луганської області відхилити.

Рішення Старобільського районного суду Луганської області від 10 жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий-суддя -

Судді -