АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2015 року м. Київ

колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ

Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого Болотова Є.В.,

суддів: Білич І.М., Поліщук Н.В.,

при секретарі Прохоровій В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільнусправу за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Дарницького районного суду міста Києва від 27.11.2013 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, треті особи: публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі Головного управління по м. Києву та Київській області АТ «Державний ощадний банк України», ОСОБА_3, ВДВС Дарницького РУЮ м. Києва, про визнання добросовісним набувачем та визнання права власності на квартиру,

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 04 листопада 2014 року,

встановила:

У квітні 2014 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Дарницького районного суду міста Києва від 27.11.2013 року.

Обґрунтовуючи свою заяву, ОСОБА_1 вказала, що ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 березня 2014 року скасовано рішення апеляційного суду м. Києва від 06 листопада 2013 року, та залишено без змін заочне рішення Дарницького районного суду міста Києва від 25 жовтня 2012 року.

Зазначала, що даним заочним рішенням суду були визнані недійсними прилюдні торги з реалізації квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1; визнано недійсним протокол прилюдних торгів, визнано недійсним свідоцтво на право власності на спірну квартиру, придбану ОСОБА_3 з прилюдних торгів.

Наведені обставини є нововиявленими для перегляду рішення Дарницького районного суду міста Києва від 27.11.2013 року.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 04 листопада 2014 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення Дарницького районного суду міста Києва від 27.11.2013 року за нововиявленими обставинами.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду і постановити нову про задоволення заяви, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 вимоги апеляційної скарги підтримав.

Представник ОСОБА_2 проти апеляційної скарги заперечив.

Представник банку вважає подану апеляційну скаргу необґрунтованою.

Інші учасники процесу в судове засідання не з'явились, про його час і місце повідомлені належним чином.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Постановляючи ухвалу про відмову в задоволенні заяви відповідача про перегляд рішення суду у зв'язку з нововиявленими обставинами, суд першої інстанції виходив з того, що вказані обставини відповідно до ст. 361 ЦПК України, не є нововиявленими.

Проте з такими висновками суду погодитись не можна.

З матеріалів справи вбачається, що у липні 2013 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про визнання його добросовісним набувачем та визнання права власності на квартиру АДРЕСА_1.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивач набув право на спірну квартиру на підставі договору купівлі-продажу, укладеного 04 липня 2012 року між ним та ОСОБА_3

При цьому, суд зробив висновок про правомірність укладеного правочину, оскільки продавцю квартири ОСОБА_3 вона належала на підставі свідоцтва про право власності від 09 грудня 2011 року, виданого в результаті придбання квартири з прилюдних торгів.

Однак, заочним рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 25 жовтня 2012 року були визнані недійсними прилюдні торги з реалізації квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1; визнано недійсним протокол прилюдних торгів, визнано недійсним свідоцтво на право власності на спірну квартиру, придбану ОСОБА_3 з прилюдних торгів.

Обґрунтовуючи заяву, ОСОБА_1 зазначала, що на час розгляду даної справи в суді та ухвалення судового рішення від 27 листопада 2013 року, існувало рішення апеляційного суду м. Києва від 06 листопада 2013 року, яким було скасовано заочне рішення Дарницького районного суду міста Києва від 25 жовтня 2012 року, та ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Проте, ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 березня 2014 року скасовано рішення апеляційного суду м. Києва від 06 листопада 2013 року, та залишено без змін заочне рішення Дарницького районного суду міста Києва від 25 жовтня 2012 року.

Статтею 361 ЦПК України встановлено, що рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ можуть бути переглянуті у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлені вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправдиві показання свідка, завідомо неправильний висновок експерта, завідомо неправильний переклад, фальшивість документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення чи постановлення ухвали, що підлягають перегляду; 4) встановлена Конституційним Судом України неконституційність закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

Для визначених пунктом 3 ч. 2 ст. 361 ЦПК України нововиявлених обставин необхідними умовами є те, що вони існували на час розгляду справи, але підстави виникли після ухвалення рішення у справі (зокрема, шляхом скасування судового рішення, яке стало підставою для його ухвалення), спростовують обставини, встановлені судом на час розгляду справи, та мають важливе значення для її розгляду.

Як вбачається з рішення Дарницького районного суду міста Києва від 27 листопада 2013 року, підставою для визнання за позивачем права власності на спірну квартиру стали висновки суду першої інстанції про правомірність укладеного правочину, оскільки продавцю квартири ОСОБА_3 вона належала на підставі свідоцтва про право власності від 09 грудня 2011 року, виданого в результаті придбання квартири з прилюдних торгів.

На час розгляду даної справи та ухвалення судового рішення, прилюдні торги з реалізації спірної квартири, протокол прилюдних торгів, свідоцтво, залишались такими, що відповідають вимогам закону, оскільки існувало рішення Апеляційного суду м. Києва від 06 листопада 2013 року про відмову в задоволенні позову з приводу визнання їх недійсними.

Однак, в подальшому, суд касаційної інстанції в своїй ухвалі від 26 березня 2014 року, скасовуючи рішення апеляційного суду м. Києва, погодився з висновками Дарницького районного суду міста Києва від 25 жовтня 2012 року про недійсність прилюдних торгів з реалізації спірної квартири, протоколу прилюдних торгів та виданого свідоцтва.

Таким чином, колегія суддів вважає, що розглядаючи заяву про перегляд рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про її відхилення, оскільки неправильно розтлумачив положення ст. 361 ЦПК України.

За таких обставин, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з передачею питання щодо розгляду заяви ОСОБА_1 на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. 303, п. 3 ч. 1 ст. 312 Цивільного процесуального кодексу України, колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 04 листопада 2014 року скасувати.

Питання передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий Болотов Є.В.

Судді: Білич І.М.

Поліщук Н.В.