Справа № 591/4538/15-ц
Провадження № 4-с/591/43/15
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2015 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого судді Бурда Б.В.

при секретарі - Дворядкіній М.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми справу за скаргою Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський банк розвитку» на дії державного виконавця, -

ВСТАНОВИВ:

Представник ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» свої вимоги обґрунтовує тим, що на примусовому виконанні в ВДВС СМУЮ перебував виконавчий лист виданий Зарічним районним судом м. Суми про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» 226 813,84 грн. Постановою державного виконавця було відкрито виконавче провадження за вказаним виконавчим документом та надано боржнику строк на самостійне виконання виконавчого документа. Виконавчий лист в наданий строк боржником не був виконаний, з огляду на що було розпочате примусове виконання рішення суду. В супереч вимогам закону державний виконавець не вживав необхідних дій визначених законом щодо повного та своєчасного виконання судового рішення. Вважає, що посадові особи ВДВС СМУЮ навмисно не виконують рішення суду, яке набрало законної сили. Зазначив, що 10.06.2015 року ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» отримало постанову державного виконавця ВДВС СМУЮ ОСОБА_2 від 18.03.2015 року про повернення виконавчого лист стягувачу з тих підстав, що у боржника відсутнє майно на яке можливо звернути стягнення. Враховуючи вищенаведене просить визнати бездіяльність державного виконавця Михайліченко Т.С. та начальника ВДВС СМУЮ ОСОБА_3 по не виконанню рішення Зарічного районного суду м. Суми протиправною і безпідставною; визнати дії державного виконавця т начальника ВДВС з приводу винесення постанови про повернення виконавчого документу стягувачу протиправними та безпідставними; скасувати постанову державного виконавця від 18.03.2015 року; зобовязати посадові особи ВДВС СМУЮ поновити виконавче провадження та провести виконавчі дії для повного, своєчасного і неупередженого виконання рішення суду. З приводу порушень з боку посадив осіб ВДВС СМУЮ постановити окрему ухвалу та правоохоронні органи для вирішення питання про притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності.

В судове засідання представник заявник не зявився. Подав клопотання про розгляд справи з його відсутністю.

Державний виконавець Ясенко І.Ю., яка дії на підставі доручення, пояснила що державний виконавець Михайличенко Т.С. на даний час не працює. Пояснила, що державним виконавцем не допущено порушень закону, тому просить відмовити у задоволенні скарги.

Інші заінтересовані особи повідомлені про час та місце розгляду справи, але до суду не зявилися.

Суд, заслухавши пояснення представника ВДВС СМУЮ, дослідивши матеріали даної справи, вважає що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що 10.09.2014 року державним виконавцем Зарічного ВДВС СМУЮ ОСОБА_4 відкрите виконавче провадження ВП №44746428 з примусового виконання виконавчого листа №591/6763/13-ц виданого Зарічним районним судом м. Суми 12.06.2014 року про стягнення з ОСОБА_1 в солідарному порядку з ОСОБА_5 223372,84 грн. боргу та 3441 грн. судових витрат та запропоновано боржнику протягом 7 днів добровільно виконати вказане рішення.

Постановою державного виконавця Михайліченко Т.С. від 18.03.2015 року виконавчий лист повернуто стягувачу з тих підстав, що у боржника відсутнє майно на яке можливо звернути стягнення. Вказана постанова вручена стягувачу 10 червня 2015 року.

На думку суду, дії державного виконавця під час виконання даного судового рішення не відповідають вимогам Закону України «Про виконавче провадження», а прийняте рішення про повернення виконавчого документу стягувачу є передчасним та, відповідно, незаконним з наступних підстав.

Відповідно до статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Державний виконавець, відповідно до вимог частини першої статті 6 Закону України «Про виконавче провадження», зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб, а згідно із вимогами частини першої статті 11 цього Закону вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Завершальними стадіями виконавчого провадження є повернення виконавчого документа стягувачу та закінчення виконавчого провадження.

Державний виконавець зобов'язаний здійснювати необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб і порядок, визначений виконавчим документом. Водночас, відповідно до пункту 2 частини першої статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ, прийнятий державним виконавцем до виконання, за яким стягнення не провадилося або було проведено частково, повертається стягувачеві, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, і здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи з розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Відповідно до ст.52 Закону України «Про виконавче провадження» - Звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації; стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах; готівкові кошти, виявлені у боржника, вилучаються; На кошти та інші цінності боржника, що знаходяться на рахунках, вкладах та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, накладається арешт. Арешт поширюється також на кошти на рахунках, які будуть відкриті після винесення постанови про накладення арешту; У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення звертається також на належне боржнику інше майно, за винятком майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати ті види майна чи предмети, на які необхідно в першу чергу звернути стягнення. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається державним виконавцем; стягнення на майно боржника звертається в розмірі і обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження. У разі якщо боржник володіє майном спільно з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням державного виконавця.

Згідно до п.5.1.1. Інструкції «Про проведення виконавчих дій» - звернення стягнення на майно боржника полягає в його виявленні (шляхом надіслання запитів до органів державної податкової інспекції, банків, дорожньої автомобільної інспекції,бюро технічної інвентаризації, нотаріату тощо), описі, арешті, вилученні та примусовій реалізації. Стягнення за виконавчими документами в першу чергу звертається на кошти боржника в гривнях та іноземній валюті, інші цінності, в тому числі кошти на рахунках та вкладах боржника в установах банків та інших кредитних організаціях,на рахунки в цінних паперах у депозитаріях цінних паперів.

Як вбачається з наданої суду копії матеріалів виконавчого провадження, в порушення вищезазначених вимог законодавства, державний виконавець ВДВС СМУЮ при виконанні зазначеного вище судового рішення не вирішив питання про накладення арешту на майно та грошові кошти, не направлено належних запитів до органів податкової служби для зясування наявності у боржника рахунків у банках та джерел доходів у вигляді заробітної плати, не надіслано запити до органів земельних ресурсів з метою виявлення у власності боржника земельних ділянок, а також до нотаріату з метою виявлення будь-якого іншого майна (в тому числі спадкового).

Наявні у матеріалах виконавчого провадження відповіді з ДПС України про відсутність у ОСОБА_1 рахунків не є належним виконанням судового рішення, оскільки запити державним виконавцем зроблені без посилання на РНОКПП боржника (якій був зазначений у виконавчому документі), як вбачається з відповідей перевірка проведена за кодом платника податків та номером паспорту (які фактично не зазначені).

Встановлено, що лише 17.03.2015 року державний виконавець вийшов за місцем проживання боржник та склав акт про відсутність у боржника майна на яке можливо звернути стягнення. Однак, про вчинення даної виконавчої дії державним виконавцем не повідомлено стягувача (про що свідчать копії матеріалів виконавчого провадження), чим порушені права стягувача на участь у проведенні даної виконавчої дії.

Окрім того, державним виконавцем незясовно чи перебуває боржник у шлюбі та чи мається майно що було придбане у шлюбі та яке є спільною власністю подружжя.

Про те,що державним виконавцем фактично не було вжито жодних належних заходів щодо виконання судового рішення свідчить відсутність відомостей про вчиненні виконавчі дії в Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень. (а.с. 33-35)

Стосовно вимог заявника щодо визнання протиправними дії начальника ВДВС СМУЮ щодо нездійснення контролю та затвердженню постанови від 18.03.2015 року слід зазначити.

Статтею 83 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, а також керівник вищестоящого органу державної виконавчої служби здійснюють контроль за своєчасністю, правильністю і повнотою виконання рішень державним виконавцем, а не виконавчі дії.

Зокрема, начальник відділу має право у разі, якщо дії державного виконавця суперечать вимогам закону своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, визнати недійсним складений державним виконавцем акт, зобовязати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом; може з власної ініціативи чи за заявою сторони виправити допущені у процесуальних документах, винесених у виконавчому провадженні державним виконавцем, граматичні чи арифметичні помилки, про що виноситься відповідна постанова. Проте, забороняється втручання інших державних або недержавних органів та їх посадових осіб у виконавче провадження, крім випадків, передбачених цим Законом.

Суд не вбачає підстав для винесення окремої ухвали відповідно до ст.211 ЦПК України, оскільки це є правом суду, а не його обовязком. Стосовно вимог заявника про те, що суд має повідомити правоохоронні органи про вчинені кримінальні правопорушення, слід зазначити, що заявник, якщо він вважає що було вчинено злочин, має право самостійно звернутися з таким повідомленням про вчинене кримінальне правопорушення в порядку визначеному КПК України.

При визначення органу що має відновити порушені права заявника суд виходить з того, що державний виконавець, яким допущена бездіяльність, не працює; правонаступником ВДВС у Зарічному районі м. Суми є ВДВС СМУЮ, а повноваження із здійснення контролю за діяльністю державних виконавців відповідно до приписів ч. 3 ст. 60 та ст. 82, 83 Закону України «Про виконавче провадження» покладається на начальників відповідних відділів ДВС, а тому обовязок із усунення допущених зазначеним вище державним виконавцем має бути покладений на начальника ВДВС СМУЮ.

При визначення органу що має відновити порушені права заявника суд виходить з того, що державний виконавець, яким допущені порушення, не працює; повноваження із здійснення контролю за діяльністю державних виконавців відповідно до приписів ч. 3 ст. 60 та ст. 82, 83 Закону України «Про виконавче провадження» покладається на начальників відповідних відділів ДВС, а тому обовязок із усунення допущених зазначеним вище державним виконавцем має бути покладений на начальника ВДВС СМУЮ.

На підставі викладеного суд суд вважає що державним виконавцем не вжито необхідних заходів щодо належного виконання судового рішення, відтак скарга підлягає частковому задоволенню з визнанням неправомірною та скасуванням постанову серії ВП № 44746428 від 18 березня 2015 року про повернення виконавчого документу та покладенням на начальника ВДВС Сумського міського управління юстиції зобовязання поновити виконавче провадження та вжити передбачених Законом України «Про виконавче провадження» заходів щодо своєчасного та повного виконання зазначеного судового рішення. В задоволенні скарги в іншій чутні суд вважає за необхідне відмовити.

На підставі викладеного та керуючись, ст. 383 386 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Скаргу задовольнити частково.

Визнати неправомірною та скасувати постанову серії ВП № 44746428 від 18 березня 2015 року про повернення виконавчого документу ПАТ «Всеукраїнській банк розвитку» винесену державним виконавцем ВДВС Сумського міського управління юстиції ОСОБА_2 у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа № 591/6763/13-ц виданого Зарічним районним судом м. Суми 12.06.2014 року.

Зобовязати начальника ВДВС Сумського міського управління юстиції поновити виконавче провадження та вжити передбачених Законом України «Про виконавче провадження» заходів щодо своєчасного та повного виконання Рішення Зарічного районного суду м. Суми в частині проведення стягнення з ОСОБА_1 коштів на користь ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку»

В задоволенні скарги в іншій частині відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області через Зарічний районний суд м. Суми, шляхом подачі в пятиденний строк з дня оголошення ухвали суду (для осіб, що не були присутні при проголошення ухвали суду в той же строк з часу отримання її копії) апеляційної скарги.

Суддя