РІШЕННЯ

іменем України

"29" вересня 2015 р. 145/1393/15-ц

2/145/763/2015

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого Ратушняка І. О.

за участі секретаря Тихої О.Н.,

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Тиврів цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на житловий будинок з господарськими спорудами,

встановив:

ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою, в якій вказує, що 11 жовтня 2011 року між нею та ОСОБА_4 було укладено договір, відповідно до якого він продав, а вона купила житловий будинок з господарськими спорудами, який розташований по вул. Чапаєва, 39 в с. Черемошне Тиврівського району Вінницької області, сплативши за вказане майно грошові кошти в розмірі 60 000, 00 грн.

Одразу ж після цього ОСОБА_4 передав їй правовстановлювальні документи на будинок, ключі від будинку та звільнив його.

На її прохання належним чином оформити договір купівлі - продажу вищезазначеного нерухомого майна ОСОБА_4 відмовив посилаючись на хворобу, однак пообіцяв її оформити договір купівлі - продажу будинку в нотаріуса пізніше.

Проте 17 жовтня 2011 року ОСОБА_4 помер. Після його смерті спадщину прийняв його син ОСОБА_3. Однак відповідач, будучи спадкоємцем майна ОСОБА_4 за заповітом від оформлення необхідних документів ухиляється, внаслідок чого він не має можливості зареєструвати вказаний будинок за собою та розпоряджатись ним.

Таким чином, враховуючи, що вони з ОСОБА_4 домовилися щодо усіх істотних умов договору купівлі - продажу житлового будинку з господарськими спорудами та відбулося повне виконання його умов, але продавець ухилився від його нотаріального посвідчення, а в подальшому нотаріальному посвідченню договору перешкодила його смерть, вона змушена просити суд визнати за нею право власності на вказане нерухоме майно.

Просить визнати за нею право власності на житловий будинок, позначений на плані літ. «А» загальною площею 54, 4 кв.м., житловою площею 35, 7 кв.м. ( який складається з коридору 1, площею 6,1 кв.м., кімнати 2, площею 25,9 кв.м., кухні 3, площею 12,6 кв.м., кімнати 4, площею 9,8 кв.м), з верандою «а», а також сарай «Б», сарай «В» та огорожу № 1-3, які розташовані по вул. Чапаєва, 39 в с. Черемошне Тиврівського району Вінницької області.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, просить їх задоволити з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, подав суду заяву, в якій просить справу розглянути у його відсутності, позов визнає.

Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши представника позивача, вважає, що заява підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч.2 ст.220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним.

Згідно ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ч.3 ст. 334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.

Згідно ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Відповідно до п.13 Постанови Пленуму Верховного суду України „Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" від 6 листопада 2009року №9 у зв'язку з недодержанням вимог закону про нотаріальне посвідчення правочину договір може бути визнано дійсним лише з підстав, встановлених статтями 218 та 220 ЦК України.

В судовому засіданні встановлено, що 11 жовтня 2011 року між позивачкою (дівоче прізвище - Синичків (а.с.11)) та ОСОБА_4 було укладено договір (а.с.4), відповідно до якого ОСОБА_4 продав, а ОСОБА_2 купила житловий будинок з господарськими спорудами, який розташований по вул. Чапаєва, 39, в с. Черемошне Тиврівського району Вінницької області, сплативши за вказане майно грошові кошти в розмірі 60 000 грн.

Одразу ж після цього ОСОБА_4 передав їй правовстановлювальні документи на будинок, ключі від будинку та звільнив його. Вказане нерухоме майно складається з житлового будинку, позначеного на плані КП «ВООБТІ» літ. «А» загальною площею 54, 4 кв.м., житловою площею 35, 7 кв.м. ( який складається з коридору 1, площею 6,1 кв.м., кімнати 2, площею 25,9 кв.м., кухні 3, площею 12,6 кв.м., кімнати 4, площею 9,8 кв.м.) з верандою «а», а також сараю «Б», сараю «В» та огорожі № 1-3, які розташовані по вул. Чапаєва, 39 в с. Черемошне Тиврівського району Вінницької області, що стверджується технічним паспортом КП «ВООБТІ» .

Належним чином оформити договір купівлі - продажу вищезазначеного нерухомого майна ОСОБА_4 відмовив, посилаючись на хворобу, однак пообіцяв її оформити договір купівлі - продажу будинку в нотаріуса пізніше.

17 жовтня 2011 року ОСОБА_4 помер. Після його смерті спадщину прийняв його син ОСОБА_3. Однак відповідач, будучи спадкоємцем майна ОСОБА_4 за заповітом від оформлення необхідних документів ухиляється, внаслідок чого він не має можливості зареєструвати вказаний будинок за собою та розпоряджатись ним.

Відбулося повне виконання договору від 11.10.2011 року, оскільки позивач ОСОБА_2 з ОСОБА_4 домовилися щодо усіх істотних умов договору купівлі-продажу житлового будинку з господарськими спорудами, який розташований по вул. Чапаєва, 39, в с. Черемошне Тиврівського району, тому суд вважає за можливе визнати за ОСОБА_2 право власності на вказане нерухоме майно.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 174, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, ст.ст. 220, 328, 334 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного суду України „Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними",

вирішив:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на житловий будинок, позначений на плані літ. «А» загальною площею 54, 4 кв.м., житловою площею 35, 7 кв.м. ( який складається з коридору 1, площею 6,1 кв.м., кімнати 2, площею 25,9 кв.м., кухні 3, площею 12,6 кв.м., кімнати 4, площею 9,8 кв.м), з верандою «а», а також сарай «Б», сарай «В» та огорожу № 1-3, які розташовані по вул. Чапаєва, 39 в с. Черемошне Тиврівського району Вінницької області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Вінницької області через Тиврівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засідання під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Ратушняк І. О.