АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №654/61/15-ц Головуючий в суді І інстанції: Францішко Ю.В.
Номер провадження 22ц/791/1412/15 Доповідач: Чиркова К.Г.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2015 року травня місяця 22 дня колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого: Чиркової К.Г.

Суддів: Пузанової Л.В.

Фурман Т.Г.

при секретарі: Бараш Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 27 березня 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2014 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 11.01.2008 року між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» та ОСОБА_3 укладено кредитний договір, за умовами якого остання отримала кредит у сумі 1500 доларів США у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 19,20% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

ОСОБА_3 взятих на себе зобов'язань за кредитним договором не виконала у зв'язку з чим станом на 31.03.2014 року утворилася заборгованість у сумі 5056,90 доларів США, що складається із заборгованості за кредитом 1499,53 доларів США, заборгованості по процентам за користування кредитом 2631,27 доларів США, 641,81 доларів США заборгованості по комісії за користування кредитом, та штрафи: 45,66 доларів США фіксована частина, 238,63 доларів США процентна складова.

Посилаючись на викладене, позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість у розмірі 5056,90 доларів США, що еквівалентно 55373,08 грн. та судові витрати.

Рішенням Голопристанського районного суду Херсонської області від 27 березня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» просить рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин справи, що мають значення для справи, та порушення норм матеріального і процесуального права.

Зокрема, суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні позову у зв'язку із спливом строку позовної давності не звернув уваги на те, що умовами укладеного кредитного договору передбачено, що по закінченню дії відповідна картка продовжується банком на новий строк, якщо раніше (до початку місяця закінчення строку дії) не поступило письмової заяви держателя про закриття картрахунку, а від так і продовжується строк дії кредитного договору.

У письмових запереченнях на подану апеляційну скаргу ОСОБА_3 її доводів не визнала, рішення суду просить залишити без змін.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах, передбачених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що подана апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», суд першої інстанції виходив із того, що позивачем пропущено строк позовної давності, встановлений ст.257 ЦК України.

Такий висновок суду є правильним.

Відповідно до ч.1 ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Судом установлено та підтверджується матеріалами справи, що 11 січня 2008 року між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» та ОСОБА_3 укладено кредитний договір, який оформлений заявою позичальника, за умовами якого остання отримала кредит у сумі 1500 доларів США у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 19,20% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Згідно умов укладеного договору встановлено, що позичальник зобов'язується повернути суму кредиту, процентів, комісію відповідно до Заяви та Умов.

Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості, ОСОБА_3 взятих на себе зобов'язань за кредитним договором не виконала у зв'язку з чим станом на 31.03.2014 року має заборгованість у сумі 5056,90 доларів США, що складається із заборгованості за кредитом 1499,53 доларів США, заборгованості по процентам за користування кредитом 2631,27 доларів США, 641,81 доларів США заборгованості по комісії за користування кредитом, та штрафи: 45,66 доларів США фіксована частина, 238,63 доларів США процентна складова (а.с. 4-6).

Відповідно до п. 9.12 Умов та Правил надання банківських послуг кредитний договір діє протягом 12 місяців з моменту його підписання. Якщо протягом цього строку жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично продовжується на такий самий строк.

Пунктом 3.1.1 Правил користування платіжною карткою визначено, строк дії картки вказується на лицевій стороні картки (місяць і рік). Картка дійсна до останнього календарного дня зазначеного місяця.

Водночас, із Правил користування платіжною картою вбачається, що договір є чинним у межах строку дії картки.

Відповідно до п. 3.1 Умов надання банківських послуг, для надання послуг банк відкриває клієнту картрахунки, видає клієнту карти, їх вид і строк дії визначений у заяві і у пам'ятці клієнта, підписанням якої клієнт і банк укладають договір про надання банківських послуг.

Однак, у заяві позичальника, яка є складовою частиною кредитного договору, строк дії кредитної картки не зазначено.

Згідно зі ст.ст. 256, 257 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права та інтересу. Загальна позовна давність встановлюється у три роки.

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст. 261 ЦК України).

ОСОБА_3 у заяві про перегляд заочного рішення заявила клопотання про застосування до спірних правовідносин наслідки спливу строку позовної давності (а.с. 45 - 47).

Відповідно до Умов і правил надання банківських послуг, позовна давність за домовленістю сторін збільшена не була, а тому до даних правовідносин має застосовуватися загальна позовна давність передбачена ст. 257 ЦК України.

Згідно розрахунку заборгованості, ОСОБА_3 останній платіж на погашення заборгованості за кредитним договором здійснила 25.11.2008 року у сумі 23,35 грн. (а.с. 4- 6).

Ухвалою Голопристанського районного суду Херсонської області від 19 квітня 2010 року судовий наказ від 01.04.2010 року, про стягнення заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» у сумі 17338,40 грн. скасовано (а.с. 50).

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду із позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором лише 10.06.2014 року, тобто за межами встановленого законом строку позовної давності, і поважності причин такого пропуску строку ним не наведено.

Відповідно до пункту 5.4 Правил користування платіжною картою, встановлені наступні строки погашення по кредиту по платіжним карткам без установленого мінімального обов'язкового платежу: строк погашення відсотків - щомісячно за попередній місяць, строк погашення кредиту - в повному обсязі, не пізніше останнього дня місяця, вказаного по платіжній картці (в полі «місяць»).

Із заяви позичальника, яка є складовою частиною кредитного договору, вбачається, що заборгованість за кредитним договором погашається щомісячними платежами в розмірі 7% від суми заборгованості.

Таким чином, повернення кредитних коштів визначено періодичними щомісячними платежами, тому у випадку неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів має обчислюватись із моменту настання строку погашення чергового платежу.

Така правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 06 листопада 2013 року, що відповідно до ст. 360 -7 ЦПК України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вирішуючи спір по суті повно і всебічно з'ясував обставини справи, правильно встановив, що платіжна картка видавалась позичальнику на один рік, строк якої закінчився 11.01.2009 року, тому дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог у зв'язку із пропуском строку позовної давності.

Висновки суду відповідають обставинам справи в межах наданих сторонами і досліджених в судовому засіданні доказів та нормам матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

Доводи апеляційної скарги, як такі, що висновки суду не спростовують, а тому підлягають відхиленню.

Доводи апелянта про те, що суд не врахував, що умовами укладеного кредитного договору передбачено, що по закінченню дії відповідна картка продовжується банком на новий строк, якщо раніше (до початку місяця закінчення строку дії) не поступило письмової заяви держателя про закриття картрахунку, а від так і продовжується строк дії кредитного договору, колегією суддів до уваги не приймаються, оскільки зазначена обставина спростовується умовами укладеного договору, а саме пунктами 3.1.1, 5.4 Правил користування платіжною карткою, строк дії картки вказаний на лицевій стороні карти (місяць і рік), і вона діє до останнього календарного дня зазначеного місяця, строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі останнім днем місяця, указаного на картці, і матеріалами справи встановлено, що останній платіж позичальником здійснено 25.11.2008 року, а строк дії картки закінчився 11.01.2009 року.

Доказів на спростування встановлених судом обставин справи щодо строку дії платіжної картки, чи на підтвердження видання позичальникові нової картки представником банку не надано до суду першої інстанції, не зазначено таких в апеляційній скарзі, як і не надано у ході розгляду справи в апеляційному порядку.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду, як таке, що ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому підстави для його скасування чи зміни відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» відхилити.

Рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 27 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно з дня її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: