Дата документу 14.05.2015
Справа №636/1524/15-ц
Провадження № 2/636/999/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2015 року Чугуївський міський суд Харківської області у складі: головуючого - судді Слурденко О.І., при секретарі Шиловій І.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чугуєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3, про визнання дійсними правочинів та визнання права власності на нерухоме майно,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з заявою до суду про визнання дійсними договору позики, укладеного 30.08.2008 року між ним та ОСОБА_2 та договору поруки, укладеного між ним та ОСОБА_3 30.08.2008 року та визнання за ним права власності на гараж АДРЕСА_1 в рахунок виконання зобов'язань за договором позики.

В позовній заяві він вказав, що 30.08.2008 року між ним та ОСОБА_2 був укладений договір позики, відповідно до якого остання отримала від позивача грошову суму в розмірі 5000 гривень строком до 01.01.2013 року.

В забезпечення виконання зобов'язань за вищезазначеним договором 30.08.2008 року між ним та ОСОБА_3 був укладений договір поруки, за яким поручитель зобов'язалася нести солідарну відповідальність з боржником за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань за договором позики.

До теперішнього часу ОСОБА_2 не повернула взяті у нього зазначені кошти, тим самим порушили умови укладеного між сторонами договору позики.

В свою чергу, ОСОБА_3, як поручитель, в рахунок погашення боргу ОСОБА_2 зобов'язалася передати йому у власність належне їй нерухоме майно - гараж АДРЕСА_1, про що власноруч склала розписку.

Передавши фактично позивачу в користування та розпорядження вищевказаний гараж, яким він користується до теперішнього часу, вона в строк до 01.01.2014 року повинна була надати всю належну правову та технічну документацію для нотаріального посвідчення даної угоди.

Однак, на цей час, ОСОБА_3 так і не надала необхідних документів на вищезазначений об'єкт нерухомого майна, який вона успадкувала після смерті чоловіка.

Тому, позивач просить суд визнати дійсним договір позики, укладений 30.08.2008 року між ним та ОСОБА_2, визнати дійсним договір поруки, укладений 30.08.2008 року між ним та ОСОБА_3 та визнати за ним в рахунок виконання зобов'язань за вищезазначеними договорами право власності на гараж АДРЕСА_1.

Сторони в судове засідання не з'явилися, надавши суду письмові заяви: позивач - про підтримку заявлених вимог та проханням розглянути справу без його участі; відповідачі - про визнання позову та проханням розглянути справу та ухвалити рішення за їх відсутності.

Вивчивши докази, досідивши матеріали справи, суд приходить до висновку в задоволенні позовних вимог в повному обсязі з наступних підстав.

Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона(позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або ж таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Як встановлено в ході судового розгляду справи, 30.08.2008 року позивач уклав у письмовій формі з ОСОБА_2 договір позики, відповідно до якого остання отримала від нього грошові кошти у розмірі 5000 гривень строком 01.01.2013 року.

Відповідно до ч.1 ст.1047 ЦК України, Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

В забезпечення виконання зобов'язань за вищезазначеним договором позики, 30.08.2008 року між позивачем та ОСОБА_3 був укладений договір поруки.

Згідно до положень ст.553 ЦК України, поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язань боржником. Стаття 554 ЦК України вказує, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором, як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором.

У разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо (ст.543 ЦК України).

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

До цього часу, в встановлений договором позики термін, грошові кошти в розмірі, вказаному у договорі не повернуті позивачу, що свідчить про порушення ОСОБА_2 взятих на себе зобов'язаннь.

Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник, не звільняється від відповідальності за неможливе виконання ним грошового зобов'язання.

ОСОБА_3, як поручитель, в рахунок погашення боргу ОСОБА_2 зобов'язалася передати позивачу у власність належне їй нерухоме майно - гараж АДРЕСА_1, про що власноруч склала розписку.

З моменту укладення договору, остання фактично передала позивачу в користування вищевказаний гараж, яким він користуюсь до теперішнього часу, а в строк до 01.01.2014 року

повинна була підготувати та оформити всю правову та технічну документацію для нотаріального посвідчення угоди.

Однак, до цього часу не надала необхідних документів, посилаючись на відсутність в неї свідоцтва про право власності на гараж.

Судом встановлено, що рішенням №499 виконавчого комітету Комінтернівської районної ради народних депутатів м. Харкова від 05.10.1982 року гаражАДРЕСА_1 був переоформлений на ім'я ОСОБА_4, чоловіка відповідачки.

ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловік ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 виданим Харківським міським відділом реєстрації актів громадянського стану, актовий запис № 2837.

Як спадкоємиця першої черги за законом вона не звернулася до держнотконтори з заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка, хоча шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном фактично прийняла спадок.

В зв'язку з цим на даний час в неї відсутній документ, який підтверджував би право власності на вищезазначений гараж.

Закріпити за собою таке право в встановленому законом порядку вона не бажає, посилаючись на брак коштів.

За відсутності у поручителя ОСОБА_3 правоустановлюючого документу на гараж, сторони не можуть нотаріально посвідчити угоду, якою в рахунок погашення боргу ОСОБА_2 за договором позики від 30.08.2008 року закріпили б право власності на нерухоме майно за позивачем.

В відповідності до ст.220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10.11,209,212,214,215 ЦПК України, ст.ст. 201, 207, 220, 526,543,553,554, 610-612, 625, 626-631, 1046-1050 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання дійсними правочинів та визнання права власності на нерухоме майно, - задовольнити.

Визнати дійсним договір позики, укладений 30.08.2008 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з моменту його укладання.

Визнати дійсним договір поруки, укладений 30.08.2008 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 з моменту його укладання.

В рахунок виконання зобов'язань за договором позики від 30.08.2008 року визнати за ОСОБА_1 право власності на гараж АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення - апеляції.

Суддя: