Справа № 2024/6913/12
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2015 р. Ленінський районний суд м. Харкова у складі

головуючого судді Проценко Л.Г.

при секретарі Канаєвій К.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Харкові заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Ленінського районного суду м.Харкова від 21 листопада 2012 року позов ОСОБА_3 задоволено частково. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 матеріальну шкоду в розмірі 25 206грн., моральну шкоду у розмірі 2 000 грн., витрати на правову допомогу - 161 грн. та судовий збір в розмірі 302 грн.

Сторонами по справі зазначене рішення оскаржене не було та набрало законної сили.

31 березня 2015 р. представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про перегляд рішення Ленінського районного суду м.Харкова від 21 листопада 2012 року за нововиявленими обставинами, посилаючись на те, що 05 березня 2015 р. з письмових заперечень представника ВАТ НАСК «Оранта» стало відомо, що ОСОБА_3 не повідомила суд про подачу заяви № 170 від 07.05.2012 року на адресу НАСК «Оранта» - страховика заявителя ОСОБА_1, про виплату страхового відшкодування, та факт її звернення після подачі заяви до суду з позовом до відповідачів про відшкодування шкоди свідчить про її намір отримати відшкодування шкоди у подвійному розмірі, що суперечить вимогам ст. 61 Конституції України щодо неможливості притягнення особи до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення двічі. Крім того, зазначає, що внаслідок неподання до суду вказаної заяви ОСОБА_3 приховала пояснення ОСОБА_5, який перебував за кермом в момент ДТП, що підтверджує те, що ОСОБА_5 вважає винним в скоєнні ДТП ОСОБА_4, який спричинив аварійну ситуацію, при цьому такі пояснення не міститься в матеріалах справи та не відображені в рішенні суду. Наявність у суду такої інформації, значною мірою вплинуло б на визначення ступеню вини кожного з відповідачів, та на висновки суду про права та обовязки осіб, які беруть участь у справі, оскільки суд залучив би у якості співвідповідача страховика - ВАТ НАСК «Оранта».

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 заяву підтримала, пояснила, що ОСОБА_1 тільки в березні 2015р. дізнався, що позивачка зверталася до НАСК «Оранта» та отримала відшкодування, але під час розгляду справи не повідомила суд про своє звернення у 2012р. Суд повинен був залучити в якості відповідачів НАСК «Оранта» та МТСБУ, оскільки мався страховий поліс. Клопотань про залучення страхових компаній в судовому засіданні заявлено не було. Рішення суду від 21 листопада 2012 року ніким не оскаржено.

Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_6 заяву підтримав.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не зявився надав заяву про слухання у його відсутність та підтримав заяву про передгяд рішення суду за нововиявленими обставинами, при цьому посилався на незалучення судом в якості відповідача МТСБУ, оскільки він є учасником бойових дій.

У судове засідання позивачка ОСОБА_3 не зявилась, була повідомлена належним чином, в т.ч. і шляхом оголошення в засобах массової інформації.

Згідно до ч.1 ст.365 ЦПК України неявка ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не є перешкодою для розгляду заяви, у звязку з чим суд, за згодою представників заявника розглядає заяву про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами у їх відсутності, на підставі наявних матеріалів.

Суд вислухавши доводи представників ОСОБА_1, дослідивши матеріали вважає, що вказана заява задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Згідно до ч.2 ст. 361 ЦПК України, підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлені вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправдиві показання свідка, завідомо неправильний висновок експерта, завідомо неправильний переклад, фальшивість документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення; 2-1) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено незаконне або необґрунтоване рішення; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення чи постановлення ухвали, що підлягають перегляду; 4) встановлена Конституційним Судом України неконституційність закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

Щодо істотних для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, то це ті обставини, які існували на момент вирішення справи, але з різних причин не були відомі заявникові.

Згідно п.п. 4, 5 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами» №4 від 30.03.2012 року обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.

Обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не пов'язані з вимогою в цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення, є новими обставинами і можуть бути підставою для пред'явлення нової вимоги (зокрема, погіршення майнового стану відповідача після ухвалення рішення про стягнення з нього аліментів).

Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неповне встановлення фактичних обставин справи, порушення порядку дослідження доказів) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.

Однак, обставини, на які посилалася особа, яка брала участь у справі, у своїх поясненнях, або які могли бути встановлені при всебічному і повному з'ясуванні судом обставин справи, тобто при виконанні вимог ч.4 ст. 10 ЦПК України, не є нововиявленими обставинами.

Неподання стороною або особою, яка бере учать у справі, доказу, про який їй було відомо та який підтверджує відповідні обставини, а також відмова суду у прийнятті доказів не є підставами для перегляду судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Судом встановлено, що особам, які приймали участь у справі, було достоменно відомо про договір цивільно-правової відповідальності ОСОБА_1, укладений зі страховиком - ВАТ НАСК «Оранта», про що свідчить довідка ДАЇ про ДТП від 14.05.2012 р. № Д/1554 з якої вбачається про наявність полісу «Оранта» серії АА №7632620 (а.с.10). Однак клопотань про залучення ВАТ НАСК «Оранта» у якості співвідповідача або 3-ї особи жодною стороною не заявлялось.

Крім того, судом досліджувався лист НАСК «Оранта» № 09-02-09/824/1 від 19.07.2012 року на адресу ОСОБА_5 та ОСОБА_1 щодо розгляду заяви про страхове відшкодування, яким повідомлено, що до визначення судом ступеня вини та розміру відповідальності кожного з винних у настанні ДТП 03.05.2012 року у страховика відсутні правові підстави для здійснення виплати страхового відшкодування. (а.с.42)

Отже, наявність страхового полісу була відомим особам, які приймали участь у справі, та вказані обставини досліджені судом.

Факт звернення ОСОБА_3 з заявою про виплату страхового відшкодування, враховуючи, що до винесення рішення судом такої виплати не відбулось, також не є нововиявленою обставиною в розумінні ст. 361 ЦПК України.

Таким чином, факт виплати позивачці страхової суми, на що посилається представник відповідача, мав місце більше ніж через два роки після рішення суду і вказана обставина не існувала на час винесення рішення суду. При виконанні відповідачами вимог ч.4 ст.10 ЦПК України і залученні до участі страхових компаній могли бути встановлені обставини щодо того, кому саме буде виплачене страхове відшкодування страховиком.

Та обставина, що після винесення рішення суду позивачці виплачено страхове відшкодування, не є нововиявленою обставиною в розумінні ст. 361 ЦПК України, а є новою обставиною.

Будь-яких даних про те, що існують нововиявлені обставини, які б могли вплинути на визначення ступеня вини водіїв у цьому ДТП, суду не надано. Рішення суду жодною стороною оскаржено не було та набрало законної сили.

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що обставини, на які посилається заявник, в розумінні ст. 361 ЦПК України не являються нововиявленими.

На підставі викладеного, керуючись 209, 210, п.1 ч.2 ст. 361, ст. 365 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 21 листопада 2012 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Ленінський районний суд м. Харкова шляхом подачі в 5-денний строк з дня винесення ухвали апеляційної скарги.

Суддя Л.Г. Проценко