Справа № 2-316/12
Провадження № 2/362/363/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.01.2015 року Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі: головуючого судді Грибанової Ю.Л.

при секретарі Вакуленко О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Василькові справу за позовом Васильківського міжрайонного прокурора Київської області в інтересах держави в особі Державного підприємства «Дослідне сільськогосподарське виробництво Інституту фізіології рослин і генетики НАН України» до Глевахівської селищної ради Васильківського району, ОСОБА_2, третя особа Управління Держкомзему у Васильківському районі про визнання незаконним та скасування рішення Глевахівської селищної ради, визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку та скасування його державної реєстрації, визнання права постійного користування на земельну ділянку та зобов»язання повернути її, -

в с т а н о в и в:

Прокурор звернувся до суду з позовом , просить:

- визнати незаконним і скасувати рішення Глевахівської селищної ради від 27.01.2009 року №628-26-V в частині передачі у власність ОСОБА_2 земельної ділянки;

- визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №208042, виданий ОСОБА_2 та скасувати його державну реєстрацію;

- визнати право постійного користування земельною ділянкою кадастровий номер :02:004:0028 за Державним підприємством «Дослідне сільськогосподарське виробництво ІФРГ НАН України» ;

- витребувати на користь ДП «ДСВ ІФРГ НАН України» у ОСОБА_2 земельну ділянку кадастровий номер :02:004:0028.

В обґрунтування позовних вимог прокурор посилається на те, що ДП 20.05.2002 року видано державний акт на право постійного користування землею, рішенням господарського суду Київської області від 30-31.12.2008 року за позовом Глевахівської селищної ради припинено право користування ДП земельною ділянкою площею 387,19 га , вилучено цю земельну ділянку, нею в подальшому розпорядилася Глевахівська селищна рада.

Згідно інформації Управління Держкомзему у Васильківському районі земельна ділянка ОСОБА_2 знаходиться в межах земель, переданих в постійне користування ДП ДСВ ІФРГ НАН України.

В подальшому - 21.04.2010 року - рішення господарського суду скасоване, земельну ділянку площею 387,19 га залишено в постійному користуванні ДП, тому земельна ділянка повинна бути повернута позивачу, так як вилучення цієї земельної ділянки не проводилося, землі дослідних полів науково- дослідних установ відносяться до особливо цінних земель, вилучення яких проводиться за постановою КМУ за погодженням з Верховною Радою України.

В судовому засіданні прокурор повністю підтримав позовні вимоги та пояснив, що згідно інформації Управління Держкомзему у Васильківському районі земельна ділянка ОСОБА_2 перекриває межі земель ДП ДСВ ІФРГ НАН України, і ДП не могло внести відомості до державного земельного кадастру про земельні ділянки в зв»язку із наявністю перекриття з іншими земельними ділянками, позивач має державний акт на право постійного користування земельними ділянками і це право не скасовується до його переоформлення до 01.01.2008 року, незалежно від присвоєння земельним ділянкам кадастрового номера.

Представник позивача ДП «ДСВ ІФРГ НАН України» позов повністю підтримав.

Представник відповідача Глевахівської селищної ради до суду не з»явився, про розгляд справи був належним чином неодноразово повідомлений.

Представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3 позовні вимоги повністю не визнав та пояснив, що рішення господарських судів не стосується земельної ділянки, переданої ОСОБА_2 рішенням селищної ради від 27.01.2009 року, інформація Управління Держкомзему про перекриття меж земельної ділянки ДП не може бути доказом у справі, як спростована іншими листами того ж Управління; встановлення факту накладання потребує спеціальних знань, експерт повернув справу без проведення експертизи через відсутність координат відповідних державних систем з державного земельного кадастру і ці координати складаються більше ніж з п»яти цифр або за допомогою координат місцевих систем за умови наявності «ключа» переходу до відповідної державної системи, крім того, позивач також не провів оплату експертизи; у позивача відсутня необхідна землевпорядна документація, позивачу не визначалися межі земельної ділянки в натурі на місцевості, що свідчить про недоведеність прокурором порушення прав позивача .

Третя особа Відділ Держкомзему у Васильківському районі до суду не з»явилася, про розгляд справи була повідомлена, згідно листа проти задоволення позову не заперечує, просить розглянути справу без їх представника, покладається на рішення суду.

Вислухавши пояснення прокурора Заєць Ю., представника відповідача ОСОБА_3, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що в задоволенні позову слід повністю відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням №628-26-V Глевахівської селищної ради Васильківського району від 27.01.2009 року ( том 1, а.с.34), яке прокурор просить визнати незаконним та скасувати, затверджені матеріали інвентаризації земельних ділянок громадян смт Глеваха Васильківського району; передані безоплатно в приватну власність раніше надані земельні ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого селянського господарства громадянам згідно додатку №1( в тому числі, і ОСОБА_2 земельну ділянку площею 0,1102 га по АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування жилого будинку); наданий дозвіл на виготовлення державних актів на право приватної власності на землю.

З посиланням на вказане рішення ради 17.02.2010 року був виданий державний акт серії ЯИ №208042 на право власності на земельну ділянку, згідно якого ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 0,1102 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 , кадастровий номер :02:004:0028 ( том 1, а.с.15).

Як вбачається із Державного акту на право постійного користування землею, виданого 20.05.2002 року Глевахівською селищною радою Васильківського району ( том 2, а.с.149-151) Дослідному сільськогосподарському виробництву ІФРГ НАН України надається у постійне користування 971,21 га землі для вирощування і реалізації насіння сільськогосподарських культур, а також переробки іншої сільськогосподарської продукції відповідно до рішення Глевахівської селищної ради №236 від 06.03.2001 року, надана земля складається із 15-ти земельних ділянок різної площі і різного місцерозташування.

Стаття 152 Земельного кодексу України передбачає, що землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю; захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом:

а) визнання права;

б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав;

в) визнання угоди недійсною;

г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування;

г) відшкодування заподіяних збитків;

д) застосування інших, передбачених законом , способів.

Відповідно до ч.10 ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Статті 11, 10 ЦПК України передбачають, що суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Але чи доведена прокурором належність оспорюваної земельної ділянки ДП ДСВ ІФРГ НАН України і порушення його прав, як землекористувача .

Відповідно до Земельного кодексу України від 18.12.1990 року , під час дії якого було винесене рішення про надання позивачу у постійне користування земельної ділянки, право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право; приступати до використання земельної ділянки, в тому числі на умовах оренди, до встановлення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує право власності або право користування землею, забороняється ( ст. 22); право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів (ст.23).

Згідно ст.125 Земельного Кодексу України від 25.10.2001 року, під час дії якого був виданий позивачу державний акт на право постійного користування землею, право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою та його державної реєстрації; приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї та державної реєстрації забороняється.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо документів, що посвідчують право на земельну ділянку, а також порядку поділу та об'єднання земельних ділянок від 05.03.2009 року ст. 125 Земельного кодексу України викладена в такій редакції- право власності на земельну ділянку, а також право постійного

користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Інструкція про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, затверджена наказом Державного Комітету України по земельних ресурсах 04.05.99 N 43, яка діяла до наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України від 03.07.2013 № 404, складання державного акта на право власності на земельну ділянку або право постійного користування земельною ділянкою при передачі або наданні земельних ділянок громадянам, підприємствам, установам, організаціям та об'єднанням громадян всіх видів проводиться після перенесення в натуру (на місцевість) меж земельної ділянки та закріплення їх довгостроковими межовими знаками встановленого зразка за затвердженим в установленому порядку проектом відведення цієї ділянки (п.1.12); технічна документація зі складання державного акта на

право власності на земельну ділянку або на право постійного користування земельною ділянкою включає:

- виписку з рішення відповідної ради або державної адміністрації про надання у постійне користування, передачу у власність або продаж земельної ділянки, договір відчуження земельної ділянки (договір купівлі-продажу, дарування, міни, інші цивільно-правові угоди), рішення суду;

- технічне завдання на розробку технічної документації зі складання державного акта;

- журнал польових вимірювань (крім випадків відчуження земельної ділянки із земель приватної власності);

- кадастровий план земельної ділянки, складений за результатами зйомки;

- збірний кадастровий план суміжних землевласників і землекористувачів;

- відомість обчислення площі земельної ділянки;

- відомість обробки теодолітного ходу та вирахування координат поворотних точок меж земельної ділянки;

- експлікація земельних угідь згідно з формою 6-зем.

У технічній документації ДП по складанню державного акту на право постійного користування землею (том 2, а.с. 30-51) відсутні документи, які є обов»язковими, а саме: - журнал польових вимірювань; кадастровий план земельної ділянки, складений за результатами зйомки; збірний кадастровий план суміжних землевласників і землекористувачів; відомість обчислення площі земельної ділянки; відомість обробки теодолітного ходу та вирахування координат поворотних точок меж земельної ділянки; експлікація земельних угідь згідно з формою 6-зем.

Прокурором, позивачем не надано доказів встановлення меж земельних ділянок у натурі (на місцевості).

Прокурор , як на докази, які свідчать про незаконність оспорюваного рішення Глевахівської селищної ради № 628-26-V від 27.01.2009 року , посилається на рішення господарських судів, згідно яких спочатку рішенням господарського суду Київської області від 30-31.12.2008 року у справі за позовом Глевахівської селищної ради до ДП ДСВ ІФРГ НАН України припинене право постійного користування ДП земельною ділянкою площею 387,19 га , і саме з цієї землі відповідач ОСОБА_2 отримала земельну ділянку, а потім вказане рішення було скасоване, в позові Глевахівській селищній раді відмовлено.

Суд вважає, що прокурором це не доведено за наступних підстав.

В технічній документації із землеустрою щодо складання державного акту на право власності на земельну ділянку ОСОБА_2 (том 2, а.с.21-29) є рішення №559-24- V Глевахівської селищної ради від 22.09.2008 року (ще до прийняття рішення господарського суду про вилучення земельної ділянки у ДП), згідно якого селищна рада передала ОСОБА_2 безоплатно у власність земельну ділянку площею 0,10 га для будівництва та обслуговування житлового будинку по АДРЕСА_1 в смт Глеваха.

Крім того, вилучена в ДП земельна ділянка площею 387,19 га фактично не вилучалася, межі її не встановлювалися.

. Тому пов»язання факту надання земельної ділянки ОСОБА_2 із вилученням земельної ділянки у ДП не обґрунтоване і не відповідає матеріалам справи.

Тепер щодо порушення прав позивача на користування наданою йому земельною ділянкою.

В обґрунтування цього прокурор посилається на інформацію Управління Держкомзему у Васильківському районі, адресовану прокурору, про те, що земельна ділянка з кадастровим номером :02:004:0028 має взаємне перекриття зовнішніх меж із земельною ділянкою, яка перебуває в постійному користуванні ДП ДСВ ІФРГ НАН України (том 3 , а.с.45).

Однак, крім, вказаної інформації, в матеріалах справи є інша інформація Управління Держкомзему у Васильківському районі, адресована Глевахівській селищній раді, представнику відповідача:

- №1799/02-1 від 30.05.2011 року- що землі ДП не були переоформлені згідно чинного законодавства та не внесені до автоматизованої системи координат державного земельного кадастру, картографічні матеріали відсутні, тому неможливо надати інформацію щодо накладення земельних ділянок громадян на землі ДП (том 1, а.с.65);

- №6063/02-1 від 29.12.2011 року, №2779/02-1 від 03.08.2011 року - що в технічній документації ДП відсутній акт перенесення в натуру (на місцевість) та закріплення їх довгостроковими межовими знаками , в базу АСК не були внесені, а отже відсутні відомості про координати поворотних точок земельних ділянок ДП (том 2, а.с.50-52);

- як вбачається із листа Київського науково-дослідного та проектного інституту землеустрою №01/04-06-1685 від 14.12.2011 року (том 2, а.с.48), при складанні каталогу координат зовнішніх меж ДП ДСВ ІФРГ НАН України використовувався дигитайзер, який на даний час списаний , знятий з балансу, координати поворотних точок земельної ділянки , визначені за допомогою дигитайзера, не можуть бути внесені до автоматизованої системи координат, оскільки вони визначені в умовній, а не в державній системі координат 1963 року.

Все це свідчить про те, що для вирішення питання накладення земельних ділянок необхідні спеціальні знання відповідно до ст.143 ЦПК України, а саме: призначення судової земельно-технічної експертизи і така експертиза за клопотанням прокурора судом призначалася, але справа була суду повернута експертною установою з повідомленням про неможливість надання висновку (том 2, а.с.19) через недостатність наданих матеріалів, ненадання координат поворотних точок меж земельних ділянок, «ключа» переходу від місцевої системи координат до державної системи координат, та несплатою коштів на проведення експертизи.

В процесі розгляду справи прокурором надана технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості ) за 2012 рік ( том 2, а.с.158- 250), але суд не може прийняти її до уваги, оскільки вона не затверджена, не закінчена , ніде не зареєстрована. Питання про повторне проведення експертизи із врахуванням цієї технічної документації прокурором не ставилося.

Оцінивши всі зібрані та досліджені докази по справі, суд прийшов до висновку про те, що позовні вимоги в частині визнання незаконним і скасування рішення Глевахівіської селищної ради № 628-26-V від 27.01.2009 року в частині передачі у власність ОСОБА_2 земельної ділянки не можуть бути задоволені за їх недоведеністю прокурором, а значить це рішення є правомірним.

Із врахуванням того, що суд визнав правомірним рішення Глевахівської селищної ради, не можуть бути задоволені і позовні вимоги в частині визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого на підставі цього рішення, тим більше, що ці позовні вимоги нічим не обґрунтовані.

Що стосується позовних вимог в частині визнання за позивачем права постійного користування земельною ділянкою ОСОБА_2 та витребування її на користь позивача, то в їх задоволенні теж слід відмовити за недоведеністю прокурором факту належності її позивачу, її місце розташування, виходячи із 15 земельних ділянок позивача.

Згідно ст.153 Земельного кодексу України власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку , крім випадків , передбачених цим Кодексом та іншими законами України.

У відповідності зі ст. 140 Земельного кодексу України підставами припинення права власності на земельну ділянку є:

а) добровільна відмова власника від права на земельну ділянку;

б) смерть власника земельної ділянки за відсутності спадкоємця;

в) відчуження земельної ділянки за рішенням власника;

г) звернення стягнення на земельну ділянку на вимогу кредитора;

ґ) відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності та для суспільних потреб;

д) конфіскація за рішенням суду;

е) невідчуження земельної ділянки іноземними особами та особами без громадянства у встановлений строк у випадках, визначених цим Кодексом.

Фактично прокурор ставить питання про позбавлення ОСОБА_2 права власності на її земельну ділянку . Але ті підстави, на які посилається прокурор, не передбачені законом.

На підставі наведеного, Земельного кодексу України , Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» , керуючись ст.ст.3,10, 11, 212-215, 292, 294 ЦПК України, с у д, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову повністю відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Київської області через Васильківський міськрайонний суд.

СУДДЯ ГРИБАНОВА Ю.Л.