Справа № 419/101/15-ц
Провадження № 2/419/78/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2015 року Новоайдарський районний суд Луганської області

у складі: головуючого судді Іванової О. М.

при секретарі Краснопольському С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с.м.т. Новоайдар Луганської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Кредитної спілки Імперіал ЛТД про визнання договору поруки припиненим,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до Новоайдарського районного суду з позовом до Кредитної спілки Імперіал ЛТД про визнання договору поруки припиненим, зазначивши в обґрунтування позовних вимог, що 29 березня 2012 року між Кредитною спілкою «Імперіал ЛТД» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № 1 на. Строк дії договору становить 24 фактичних місяці від дати отримання кредиту та діє до повного виконання зобов`язань відповідачем. З метою забезпечення своєчасного виконання зобов'язань за кредитним договором № 1 на, від 29.03.2012 рокуміж КС «Імперіал ЛТД» та ОСОБА_2, ОСОБА_1 був укладений договір поруки № 1 на /1. В договорі поруки № 1 на /1 від 29.03.2012 року не встановлено строк, після закінчення якого припиняється порука, оскільки умови цього договору про дію поруки до повного виконання обов`язків боржника за основним договором не є становленням такого строку. Позивач зазначила, що протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання, а саме від 29.03.2014 року, КС «Імперіал ЛТД» не пред`явила вимоги до поручителя.

На підставі вищенаведеного, позивач просила визнати договір поруки № 1 на /1 за кредитним договором № 1 на від 29.03.2012 року припиненим.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити.

Представник відповідача КС «Імперіал ЛТД» - ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги не визнав, заперечує проти їх задоволення. 14 квітня 2015 року представник відповідача КС «Імперіал ЛТД» - ОСОБА_3 надав до суду заперечення проти позову, в якому зазначено, що вказані в позовній заяві відомості в частині того, що КС «Імперіал ЛТД» не пред`явило вимоги до поручителів про необхідність виконання зобов`язань не відповідають дійсності, оскільки це підтверджується рішенням Новоайдарського районного суду Луганської області від 30.08.2013 року та рішенням Новоайдарського районного суду Луганської області від 09.01.2014 року. Крім того, кредитний договір та договір поруки є чинними до повного виконання зобов`язань.

Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги не обґрунтовані та не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені факти та відповідні їм правовідносини.

Судовим розглядом встановлено, що 29 березня 2012 року між Кредитною спілкою «Імперіал ЛТД» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № 1 на. Строк дії договору становить 24 фактичних місяці від дати отримання кредиту та діє до повного виконання зобов`язань відповідачем. З метою забезпечення своєчасного виконання зобов'язань за кредитним договором № 1 на, від 29.03.2012 рокуміж КС «Імперіал ЛТД» та ОСОБА_2, ОСОБА_1 був укладений договір поруки № 1 на /1, згідно з яким відповідальність поручителя настає у випадку, коли боржник не виконує або неналежним чином виконує свої грошові зобовязання згідно договору, що підтверджується копією договору поруки, який додано до матеріалів справи (а.с. 5).

З пояснень позивача вбачається, що в договорі поруки № 1 на /1 від 29.03.2012 року не встановлено строк, після закінчення якого припиняється порука, оскільки умови цього договору про дію поруки до повного виконання обов`язків боржника за основним договором не є встановленням такого строку. Протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання, а саме від 29.03.2014 року, КС «Імперіал ЛТД» не пред`явила вимоги до поручителя.

Судом встановлено, що кредитний договір №1 на від 29.03.2012 року забезпечений порукою ОСОБА_1, тобто остання, як поручитель за борговим зобов'язанням ОСОБА_2, повинна нести відповідальність на рівні з кредитоодержувачем ОСОБА_2 (а.с.5).

Відповідно до договору поруки № 1 на /1, укладеного 29.03.2012 року між КС «Імперіал ЛТД» та ОСОБА_2, ОСОБА_1, як поручитель, зобов`язується відповідати перед кредитором солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником зобов`язання за кредитним договором № 1 на від 29.03.2012 року (а.с. 5).

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Заперечення представника відповідача КС Імперіал ЛТД» - ОСОБА_3 проти позову, з посиланням на те, що вказані в позовній заяві відомості в частині того, що КС «Імперіал ЛТД» не пред`явило вимоги до поручителів про необхідність виконання зобов`язань не відповідають дійсності, оскільки це підтверджується рішенням Новоайдарського районного суду Луганської області від 30.08.2013 року (а.с.19) та рішенням Новоайдарського районного суду Луганської області від 09.01.2014 року (а.с.20), суд находить обґрунтованими виходячи з наступного.

Регулюючи правовідносини з припинення поруки у звязку із закінченням строку її чинності частина четверта статті 559 ЦК України передбачає три випадки визначення строку дії поруки: протягом строку, встановленого договором поруки (перше речення частини четвертої статті 559 ЦК України); протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання, якщо кредитор не предявить вимоги до поручителя (друге речення частини четвертої статті 559 ЦК України); протягом одного року від дня укладення договору поруки (якщо строк основного зобовязання не встановлено або встановлено моментом предявлення вимоги), якщо кредитор не предявить позову до поручителя (третє речення частини четвертої статті 559 ЦК України).

Зі змісту цієї норми вбачається, що у тексті частини четвертої статті 559 ЦК України застосовуються поняття «предявлення вимоги» та «предявлення позову», як умови чинності поруки.

Враховуючи правову конструкцію зазначеної правової норми, викладеної в одному абзаці, подібність правовідносин, які вона регулює, та на підставі системного, послідовного, логічного тлумачення змісту цієї норми слід дійти висновку про те, що передбачений цією нормою підхід до правового регулювання строків дії поруки та її припинення є однаковим.

Аналіз зазначеної норми права дає підстави для висновку про те, що строк дії поруки (будь-який із зазначених у частині четвертій статті 559 ЦК України) не є строком захисту порушеного права, а є строком існування субєктивного права кредитора й субєктивного обовязку поручителя, після закінчення якого вони припиняються.

Це означає, що зі збігом цього строку (який є преклюзивним) жодних дій щодо реалізації свого права за договором поруки, у тому числі застосування судових заходів захисту свого права (шляхом предявлення позову), кредитор вчиняти не може.

З огляду на преклюзивний характер строку поруки й обумовлене цим припинення права кредитора на реалізацію даного виду забезпечення виконання зобовязань застосоване в другому реченні частини четвертої статті 559 ЦК України словосполучення "предявлення вимоги" до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання як умови чинності поруки слід розуміти як предявлення кредитором у встановленому законом порядку ( стаття 122 ЦПК України) протягом зазначеного строку саме позовної, а не будь-якої іншої вимоги до поручителя. Зазначене положення при цьому не виключає можливість предявлення кредитором до поручителя іншої письмової вимоги про погашення заборгованості за боржника, однак і в такому разі кредитор може звернутися з такою вимогою до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання.

Отже, виходячи з положень другого речення частини четвертої статті 559 ЦК України слід дійти висновку про те, що вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобовязання за договором повинно бути предявлено в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобовязанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами) або з дня, встановленого кредитором для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого частиною другою статті 1050 ЦК України, або з дня настання строку виконання основного зобовязання (у разі якщо кредит повинен бути погашений одноразовим платежем).

Таким чином, аналізуючи частину четверту статті 559 ЦК України, слід дійти висновку про те, що застосоване в цій нормі поняття "строк чинності поруки" повинне розглядатися однаково, тобто як строк, протягом якого кредитор може в судовому порядку реалізувати свої права за порукою як видом забезпечення зобовязання.

Відповідно закінчення строку, установленого договором поруки, так само як сплив шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання або одного року від дня укладення договору поруки, якщо строк основного зобовязання не встановлений, припиняє поруку за умови, що кредитор протягом строку дії поруки не звернувся з позовом до поручителя.

Зазначений висновок суду відповідає правовій позиції Верховного суду України, який був зроблений у справі №6-53 цс14.

Як вбачається з матеріалів справи, позови КС «Імперіал ЛТД» про стягнення заборгованості за кредитним договором були предявлені до боржника і поручителів, та 30 серпня 2013 року, 09 січня 2014 року ухвалені відповідні рішення суду про стягнення заборгованості, в тому числі і основної частини боргу, тобто у шестимісячний строк з дня настання строку виконання основного зобовязання за кредитним договором №1 на від 29 березня 2012 року, тому договір поруки №1 на /1 від 29 березня 2012 року на момент предявлення даного позову не є припиненим.

Відповідно до ст. 553 ЦК України під порукою розуміється договір, за яким поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Договір поруки є двостороннім правочином, що укладається з метою врегулювання відносин між кредитором і поручителем. Згода боржника на укладення договору поруки не вимагається.

Згідно зі ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

На підставі вищенаведеного, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов до переконливого висновку про те, що вимоги позивача не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду справи, а тому у задоволенні позовних вимог позивача слід відмовити в повному обсязі.

Висновки суду підтверджуються письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні.

Згідно ст. ст. 256, 530, 553, 554, 559 ЦК України, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 213, 214, 215, 294 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

В звдоволенні позову ОСОБА_1 до Кредитної спілки Імперіал ЛТД про визнання договору поруки припиненим відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: О. М. Іванова