Справа № 1306/2-2909/11 Головуючий у 1 інстанції:
Провадження № 88-ц/783/5/15 Доповідач в 2-й інстанції: Бермес І. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

Головуючого: Бермеса І.В.

суддів: Мусіної Т.Г., Савуляка Р.В.

за участі секретаря: Щербая В.П.

з участю: ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за заявою ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Апеляційного суду Львівської області від 24 грудня 2013 року у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 7 лютого 2012 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, Відділу державної виконавчої служби Бориславського міського управління юстиції, ГБК "Лісова поляна" про визнання права власності на майно та зняття з нього арешту, визнання недійсною відповідь,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 7 лютого 2012 року позов задоволено.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на будівельний матеріал, розташований у ряді НОМЕР_1 на території ГБК "Лісова поляна" (недобудований гараж без вхідних воріт), та виключено його з акту опису й арешту майна від 16.11.2010 року.

Визнано недійсною відповідь №54/2 від 19 жовтня 2010 року, надану Головою ГБК "Лісова поляна" на запит відділу державної виконавчої служби Бориславського міського управління юстиції.

Рішенням Апеляційного суду Львівської області від 24 грудня 2013 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено.

Рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 7 лютого 2012 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким відмовлено в позові ОСОБА_2 до ОСОБА_4, Відділу державної виконавчої служби Бориславського міського управління юстиції, ГБК "Лісова поляна" про визнання права власності на майно та зняття з нього арешту, визнання недійсною відповідь.

20 листопада 2014 року ОСОБА_2 подав заяву про перегляд рішення Апеляційного суду Львівської області від 24 грудня 2013 року за ново- виявленими обставинами.

У даній заяві зазначає, що нововиявленою обставиною є те, що відповідно до ухвали Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 24 жовтня 2014 року у справі №442/7376/14-к вбачається фальшивість довідки №54/2 від 19 жовтня 2010 року, що видана Головою ГБК "Лісова поляна" на запит ДВС, згідно якої на території ГБК "Лісова поляна" знаходиться незавершене будівництво (відсутні вхідні ворота) ряд НОМЕР_1, закріплене за ОСОБА_4, яка була покладена в основу рішення Апеляційного суду Львівської області від 24 грудня 2013 року у справі №1306/2-2909/11.

Просить рішення Апеляційного суду скасувати та постановити ухвалу, якою апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити, а рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 07 лютого 2012 року залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_2 на підтримання заяви, заперечення ОСОБА_3, перевіривши в межах доводів заяви та пред'явлених позовних вимог законність і обґрунтованість рішення суду, матеріали справи та доводи заяви, колегія суддів вважає, що заяву слід відхилити з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 361 ЦПК Українирішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ можуть бути переглянуті у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Згідно зі ст. 361 ЦПК Українирішення може бути переглянуте в зв'язку з виявленням істотних обставин, що існували, але не були відомі на час вирішення справи.

Нововиявленою є фактична обставина, яка має істотне значення і яка об'єктивно існувала на час розгляду справи, але не була і не могла бути відома всім особам, які брали участь у справі, та суду. Нововиявлені обставини - це факти, від яких залежить виникнення, зміна чи припинення прав і обов'язків осіб, що беруть участь у справі, які могли призвести до іншого результату судового розгляду.

Відтак, підставою для перегляду рішення у зв'язку із нововиявленими обставинами можуть бути лише істотні обставини, тобто такі, які б могли вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення, або спростувати факти, на які суд посилався при ухваленні рішення.

Відповідно до роз'яснень, що містяться в п.п.3-6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 30 березня 2012 року "Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами"нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин. Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 361 ЦПК, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі. Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення.

Суд має право скасувати судове рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається. Обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не пов'язані з вимогою в цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення, є новими обставинами і можуть бути підставою для пред'явлення нової вимоги. Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неналежне повідомлення заявника про час і місце розгляду справи, неповне встановлення фактичних обставин справи, порушення порядку дослідження доказів) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку. Обставини, які відповідно до пункту 1 частини другої статті 361 ЦПКє підставою для перегляду судового рішення, це юридичні факти, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, повинні бути істотними, тобто такими, що могли вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення і були встановлені після набрання ним законної сили. Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

Зі змісту заяви про перегляд рішення суду апеляційної інстанції за нововиявленими обставинами вбачається, що нововиявленою обставиною заявник вказує, що ухвалою Дрогобицького міськраионного сулу від 24.10.2014 року у справі №442/7376/14-к ОСОБА_5 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.І ст.366 КК України у зв"язку з закінченням строків давності.

Зазначає, що досудовим розслідування встановлено, що ОСОБА_5, будучи службовою особою, перебуваючи на посаді голови ГБК "Лісова поляна" в один з днів жовтня 2010 року, знаходячись за місцем свого працевлаппування в ГБК "Лісова поляна", що розташоване в с.Модричі Дрогобицького району, шляхом внесення рідини білого кольору на графу, на якій було зазначено прізвище ОСОБА_2, та написавши на ній ручкою синього кольору прізвище ОСОБА_4 вніс в офіційний документ - в "Книгу особових рахунків ГБК "Лісова поляна" завідомо неправдиві відомості про те, що ОСОБА_4 є членом ГБК "Лісова поляна" і за ним закріплена земельна ділянка площею 0,0029га., розташована за місцем НОМЕР_1, достовірно знаючи, що такі відомості не відповідають дійсності, так як фактично власником недобудованого гаража та вказаної земельної ділянки є ОСОБА_2; на підставі внесених ОСОБА_5 відомостей в "Книгу особистих рахунків ГБК "Лісова поляна" склав лист-відповідь №54/2 у ВДВС Бориславського МУЮ, де зазначив, що ОСОБА_4 є членом ГБК "Лісова поляна" і за ним закріплена земельна ділянка площею 0,0029га. розташована за місцем НОМЕР_1.

Вказану обставину ОСОБА_2 вважає нововиявленою у розумінні п.2 ч.2 ст.361 ЦПК України - встановлені вироком суду, що набрав законної сили, фальшивість документів або речових доказів, що потягли ухвалення незаконного або необгрунтованого рішення суду.

Заперечуючи обґрунтованість цієї заяви, ОСОБА_3 вказує, що довідка №54/2 від 19.10.2010р., яку позивач ОСОБА_2 вважає фальшивим документом, виходячи з ухвали Дрогобицького міськрайонного суду від 24.10.2014 року у справі №442/7376/14-к, як письмовий доказ не мала переважної сили перед іншими доказами, встановлення факту її підробки не є підставою для визнання за позивачем права власності на спірне майно, оскільки недоведеність позовних вимог ОСОБА_2 по даній справі стала підставою для відмови йому у позові.

Відповідно до ст.365 ЦПК Українирозглянувши заяву, суд може скасувати судове рішення, що переглядається, і прийняти нове судове рішення або залишити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами без задоволення.

Предметом доказування, відповідно до ч.3 ст.60 ЦПК України, є обставини, що мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виник спір. Відповідно, нововиявленими можуть бути лише ті обставини, які стосуються предмета доказування у справі.

Згідно із п.8 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 30 березня 2012 року "Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами"завідомо неправдиві показання свідка, завідомо неправильний висновок експерта, завідомо неправильний переклад, фальшивість документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого судового рішення, як підстави для його перегляду у зв'язку з нововиявленими обставинами (пункт 2 частини другої статті 361 ЦПК) мають існувати на момент ухвалення судового рішення, але про їх недостовірність заявнику не було відомо. Такі нововиявлені обставини мають бути підтверджені вироком суду у кримінальній справі, що набрав законної сили.

У випадках коли відносно особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, провадження у кримінальній справі в силу закону не може бути закінчено постановленням вироку (у зв'язку із закінченням строків давності, внаслідок акта амністії, помилування, недосягнення віку кримінальної відповідальності, у зв'язку зі смертю) на підтвердження наявності вказаних обставин суд може врахувати постанову органів дізнання та досудового слідства, а також постанову суду про закриття кримінальної справи з підстав, зазначених у статті 7-1 Кримінально-процесуального кодексу України, прийнятих за результатами проведеного в порядку кримінального судочинства розслідування за умови визнання їх істотною для справи обставиною відповідно до пункту 1 частини другої статті 361 ЦПК.

Судовою колегією встановлено, що при постановленні рішення Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області від 7 лютого 2012 року суд першої інстанції виходив з того, що згідно з договором купівлі-продажу від 18.12.2009 року (а.с.4), між позивачем ОСОБА_2 та відповідачем ОСОБА_4 було укладено договір купівлі-продажу, відповідно до якого ОСОБА_4 продав, а ОСОБА_2 купив гараж розміром 7x4,5 ряд №23 місцеНОМЕР_1 на території ГБК "Лісова поляна".

При ухваленні рішення 24 грудня 2013 року Апеляційний суд Львівської області виходив з того, що Дрогобицьким міськрайонним судом не взято до уваги ту обставину, що згідно з даним договором купівлі-продажу ОСОБА_4 продав ОСОБА_2 гараж, а не будівельні матеріали, гаражу як такого, завершеного будівництвом, не існувало.

Також враховано, що згідно зі ст.657 ЦК України (в редакції, чинній на час укладення договору купівлі продажу від 18.12.2009 року), договір купівлі-продажу підлягав нотаріальному посвідченню та державній реєстрації та з урахуванням обставин справи, спірний договір купівлі-продажу гаражу є нікчемним і, згідно з ч.1 ст.216 ЦК України, не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

Тому Апеляційний суд вказав, що з огляду на предмет договору купівлі-продажу від 18.12.2009 року та в силу вимог закону про його нікчемність, такий не може бути врахований як доказ правомірності набуття позивачем права власності на будівельні матеріали.

Таким чином при ухваленні рішення 24 грудня 2013 року Апеляційний суд виходив саме з того, що спірний договір купівлі-продажу гаражу від 18.12.2009 року є нікчемним не створює юридичних наслідків.

З врахуванням цих обставин судова колегія по даній заяві про перегляд рішення суду апеляційної інстанції прийшла до висновку, що встановлення того, що ОСОБА_5 вніс неправдиві відомості у лист-відповідь №54/2 у ВДВС Бориславського МУЮ не може бути підставою для визнання за ОСОБА_2 права власності на недобудований гараж без вхідних воріт, розташований у ряді НОМЕР_1 на території ГБК "Лісова поляна" та виключення його з акту опису й арешту майна від 16.11.2010 року.

Також встановлено, що рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 7 лютого 2012 року було визнано недійсною відповідь №54/2 від 19 жовтня 2010 року, надану головою ГБК "Лісова поляна" на запит відділу державної виконавчої служби Бориславського міського управління юстиції.

В той же час при ухваленні рішення 24 грудня 2013 року Апеляційний суд Львівської області щодо довідки №38/2 від 24.11.2011 року, виданої головою ГБК "Лісова поляна" (а.с.11), вказав, що така оцінюється на рівні з іншими доказами у справі та не може бути беззаперечним доказом належності на праві власності будівельних матеріалів, які розташовані на земельній ділянці площею 0,0029 га.

Також при ухваленні рішення 24 грудня 2013 року Апеляційний суд зазначив, що згідно зі ст. ст. 3, 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України.

Власник порушеного права може скористатись не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Спосіб захисту регламентує конкретні цивільні правовідносини. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачений статтею 16 ЦК України.

Таким чином в частині визнання недійсною відповіді №54/2 від 19.10.2010 року Апеляційним судом в задоволенні позову відмовлено з тих підстав, що цей спосіб захисту не відповідає статті 16 ЦК України.

Тому з врахуванням цих обставин судова колегія по даній заяві про перегляд рішення суду апеляційної інстанції прийшла до висновку, що встановлення того, що ОСОБА_5 вніс неправдиві відомості у лист-відповідь №54/2 у ВДВС Бориславського МУЮ не може бути підставою задоволення позовних вимог в цій частині, так як це не спростовує вказані висновки суду апеляційної інстанції про те, що цей спосіб захисту не відповідає статті 16 ЦК України.

Крім того встановлено, що на час розгляду справи в матеріалах справи була довідка ГБК від 10.10.2010 року, видана на запит ДВС про те, що на території ГБК "Лісова пісня" знаходиться незавершне будівництво (відсутні вхідні ворота) ряд 23 місце №9 закріплене за ОСОБА_4 (а.с.60).

Зважаючи на наведене, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для скасування рішення Апеляційного суду Львівської області від 24 грудня 2013 року та відсутність підстав для задоволення заяви позивача про перегляд рішення Апеляційного суду Львівської області за нововиявленими обставинами.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.1, 313, 315, 317, 319, 361, 365 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Заяву ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Апеляційного суду Львівської області від 24 грудня 2013 року відхилити.

Рішення Апеляційного суду Львівської області від 24 грудня 2013 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Бермес І.В.

Судді: Мусіна Т.Г.

Савуляк Р.В.