провадження номер 2-н/489/2384/14
справа № 489/9550/14-ц
УХВАЛА

21 вересня 2015 рок м.Миколаїв

Суддя Ленінського районного суду м. Миколаєва Коваленко І.В., розглянувши заяву Міського комунального підприємства «Миколаївводоканал» (далі МКП «Миколаївводоканал») про видачу зміненого судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 витрат на оплату судового збору

встановив:

У вересні 2015 року МКП «Миколаївводоканал» звернулось до суду із заявою про видачу зміненого судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 витрат на оплату судового збору у розмірі 121,80 грн.

У заяві вказано, що після прийняття судового наказу про стягнення ОСОБА_1 на користь МКП «Миколаївводоканал» заборгованості за спожиті послуги з водопостачання та водовідведення, боржник погасив борг в розмірі 3765,90 грн. Не погашеними залишаються понесені стягувачем витрати на оплату судових витрат. У звязку із чим, заявник просить змінити судовий наказ, стягнувши з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 121,80 грн.

З матеріалів справи вбачається, що 31.12.2014 Ленінський районний суд м. Миколаєва видав судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь МКП «Миколаївводоканал» 3765,90 грн. боргу за спожите водопостачання та водовідведення та 121,80 грн. судового збору.

У заяві стягувача вказано, що 17.04.2015 та 27.04.2015 ОСОБА_1 погасив борг в сумі 3765,90 грн., що додатково підтверджено випискою з особового рахунку № НОМЕР_1.

Відповідно до статті 95 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення і підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом.

За правилами частини першої статті 105 ЦПК України боржник має право протягом десяти днів з дня отримання копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у пункті 22 постанови від 23.12.2011 № 14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» розяснив, що повноваження суду за наслідками розгляду заяви про скасування судового наказу вичерпно визначені частиною восьмою статті 105-1 ЦПК України.

Положеннями статті 105-1 ЦПК України передбачено, що суд має право змінити судовий наказ за результатами розгляду справи про скасування судового наказу на підставі заяви боржника.

Згідно з частиною першою статті 106 ЦПК України у разі ненадходження від боржника заяви про скасування судового наказу протягом трьох днів після закінчення строку на її подання судовий наказ набирає законної сили і суд видає його стягувачеві для предявлення до виконання.

Отже, процесуальне законодавство не передбачає вирішення заяви про зміну судового наказу, яка подана стягувачем. Єдиною підставою для зміни судового наказу є заява боржника про скасування судового наказу, за результатами якої і можливе вирішення питання про його зміну.

Як вбачається із матеріалів наказаного провадження боржник до суду із заявою про скасування судового наказу не звертався, а наданими стягувачем доказами підтверджено, що борг погашений після прийняття судового наказу.

Суд звертає увагу, що судовий наказ підлягає виконанню у порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження», а тому стягувач вправі предявити судовий наказ до примусового виконання в частині не виконаній добровільно боржником.

Враховуючи, що звернення стягувача до суду із заявою про зміну судового наказу не відповідає порядку, передбаченому ЦПК України, у прийнятті заяви слід відмовити.

Керуючись статтями 105-1, 210, 293 ЦПК України, суддя -

ухвалив:

Відмовити у прийнятті заяви Міського комунального підприємства «Миколаївводоканал» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за надані послуги з водопостачання та водовідведення та повернути її заявнику разом з додатками.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І.В. Коваленко