Справа № 755/1234/15-ц
Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" січня 2015 р. м. Київ

Суддя Дніпровського районного суду м. Києва САВЛУК Т.В., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2, державного нотаріуса Десятої Київської державної нотаріальної контори Шульги С.В. про визнання незаконними дій державного нотаріуса, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом та за законом, визнання права на обов'язкову частку у спадщині, визнання в порядку спадкування за законом права власності на частину спадкового майна та зобовязання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

До Дніпровського районного суду міста Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2, державного нотаріуса Десятої Київської державної нотаріальної контори Шульги С.В. про визнання незаконними дій державного нотаріуса, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом та за законом, визнання права на обов'язкову частку у спадщині, визнання в порядку спадкування за законом права власності на частину спадкового майна та зобовязання вчинити певні дії.

Відповідно до ч.1 ст.114 Цивільного процесуального кодексу України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцем знаходження майна або основної його частини.

Правила виключної підсудності, визначені у частині першій ст.114 Цивільного процесуального кодексу України, які застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, та стосуються позовів, пов'язаних з правом особи на нерухоме майно (земельні ділянки, будинки, квартири тощо).

Як роз'яснено у п.41, п.42 та п. 43 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року за № 3 "Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ", перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність (стаття 114 ЦПК) є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Місцезнаходження нерухомого майна має бути підтверджено документально.

У разі конкуренції правил підсудності (наприклад, при об'єднанні позовів, на один з яких поширюється дія правила про виключну підсудність) мають застосовуватися правила виключної підсудності.

Виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (частина перша статті 114 ЦПК).

Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Якщо пред'явлено позов про право власності на кілька жилих приміщень (квартир), розташованих у різних районах міста чи в різних містах, або позов про поділ спадкового майна, яке складається з кількох квартир (об'єктів нерухомості) у різних місцевостях, тобто вимоги, для кожної з яких частиною першою статті 114 ЦПК встановлено виключну підсудність, то позов пред'являється до одного із судів за вибором позивача, але за місцезнаходженням основної частини нерухомого майна, яка за своєю вартістю перевищує ті, що знаходяться в інших районах чи місцевостях.

Як убачається з предмету позову, між сторонами у справі виникли правовідносини, які регулюються нормами цивільного законодавства, які пов'язані з виникненням права на спадкування та поділ майна спадкодавця ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, до складу якого входять об'єкти нерухомого майна, а саме: квартира АДРЕСА_1; земельна ділянка загальною площею 0,0619 га, що розташована за адресою: Київська область, Вишгородський район, Ясногородська сільська рада; садовий будинок та господарська будівля, які знаходиться за адресою АДРЕСА_2 на земельній ділянці площею 0,0619 га, що розташована за адресою: Київська область, Вишгородський район, Ясногородська сільська рада.

В межах даного спору, позивачем окремо заявлено вимоги щодо визнання за позивачем права власності на об'єкти нерухомого майна, а саме: ? частину земельної ділянки загальною площею 0,0619 га, що розташована за адресою: Київська область, Вишгородський район, Ясногородська сільська рада; ? частину об'єкта будівництва, що складається із садового будинку та господарської будівлі, які знаходиться за адресою АДРЕСА_2 на земельній ділянці площею 0,0619 га, що розташована за адресою: Київська область, Вишгородський район, Ясногородська сільська рада.

З огляду на викладене, дана справа не підсудна Дніпровському районному суду міста Києва, оскільки даний спір має розглядатись за правилами виключної підсудності, як це передбачено ст.114 Цивільного процесуального кодексу України, в той же час спірні об'єкти нерухомого майна не знаходяться в межах юрисдикції даного суду, що зумовлює повернення позовної заяви позивачу для подання позову до належного суду за правилами виключної підсудності, тобто за місцем знаходження об'єктів нерухомого майна.

Відповідно до положень п.2 ч.1 статті 7 Закону України "Про судовий збір" , сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги.

Враховуючи наведене та керуючись ст.114, п.4 ч.3 ст.121, 209-210 Цивільного процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, державного нотаріуса Десятої Київської державної нотаріальної контори Шульги С.В. про визнання незаконними дій державного нотаріуса, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом та за законом, визнання права на обов'язкову частку у спадщині, визнання в порядку спадкування за законом права власності на частину спадкового майна та зобовязання вчинити певні дії повернути позивачу, для подання позову до належного суду.

Роз'яснити позивачу право подати позовну заяву з урахуванням правил виключеної підсудності, як це передбачено ст.114 Цивільного процесуального кодексу України, за місцем знаходження об'єктів нерухомого майна, тобто до Вишгородського районного суду Київської області.

Повернути ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 3654 (три тисячі шістсот п'ятдесят чотири) грн. 00 коп., який сплачено на підставі квитанції №21 від 08 січня 2015 року на рахунок №0005 МФО №820019, відкритий в ГУ ДКСУ в м. Києва, отримувач УДКСУ у Дніпровському районі м. Києва.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

С у д д я