Справа № 310/1514/15-ц
19 травня 2015 року м.Бердянськ
Бердянський міськрайонний суд Запорізької області
у складі: головуючого - судді Пустовіт З.П.
при секретарі: Гоноболіній О.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бердянську цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування, -
Представник позивача за довіреністю Давидович О.О. до суду не з'явився, надіслав письмову заяву від 12.05.2015 року, в якій просив розглянути справу за відсутності представника позивача МТСБУ, а також окрему заяву про стягнення з відповідача понесених позивачем витрат на розміщення оголошення в газеті «Урядовий кур'єр» в сумі 420,00 грн. про виклик відповідача та третьої особи в судове засідання.
Відповідач ОСОБА_2 та третя особа ОСОБА_3 у зв'язку з реєстрацією місця проживання в АДРЕСА_1 та в АДРЕСА_2 відповідно викликалися в судове засідання шляхом розміщення оголошення в газеті «Урядовий кур'єр» №84 від 14 травня 2015 року, проте до суду не з'явилися, причину неявки не повідомили, тому суд відповідно до ст.ст.169, 224-226 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній доказів в заочному порядку.
Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 09.10.2011 року о 16 год. 55 хв. на Одеському шляхопроводі в м.Київ керував автобусом БАЗ, державний номерний знак НОМЕР_1, що належить ОСОБА_3, та скоїв зіткнення з автобусом «ЛАЗ», державний номерний знак НОМЕР_2, що належить КП «Київпастранс» автобусний парк №1, скоївши дорожньо-транспортну пригоду. При цьому не мав договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів.
Постановою Голосіївського районного суду міста Києва від 27.10.2011 року ОСОБА_2 було визнано винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 340,00 грн., що підтверджується її копією.
Згідно з ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Згідно із ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Статтею 1192 ЦК України встановлено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Підпунктом а) пункту 41.1. статті 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.
Відповідно до абзацу другого п. 22.1 ст. 22 вищезазначеного Закону у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.
Відповідно до пункту 9.5. статті 9 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розміри лімітів відповідальності страховика мають переглядатися Уповноваженим органом відповідно до рівня інфляції та індексу споживчих цін.
Таким чином, МТСБУ виконало покладений на нього Законом обов'язок з відшкодування шкоди з вини власника транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.
Статтею 1191 ЦК України та п. 38.2.1 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.
Тому, відповідно до ст. 1191 ЦК України та п. 38.2.1 ст. 38 Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» після проведення виплати на користь потерпілого у МТСБУ виникло право зворотної вимоги до відповідача.
Оскільки відповідач є винною особою у настанні страхового випадку, а МТСБУ відповідно до Закону здійснило відшкодування шкоди за водія транспортного засобу, який спричинив ДТП, і не мав договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, то відповідно до ст.ст. 1166, 1188, ч. 1 ст. 1191 ЦК України та п. 38.2 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у МТСБУ виникло право зворотної вимоги до ОСОБА_2, а відповідач зобов'язаний сплатити МТСБУ страхове відшкодування в порядку регресу.
Вирішуючи питання про судові витрати, суд враховує, що відповідно до ст.79 ЦПК України, судові витрати складається з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи, до яких, зокрема, належать витрати на правову допомогу, витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача.
Щодо відшкодування з відповідача витрат в розмірі 2000,00 грн., пов'язаних з залученням позивачем свого представника Давидовича О.О. за контрактом про надання правової допомоги та додатковою угодою, то суд не вбачає для цього достатніх підстав, оскільки позивачем не надано суду акту, підписаного сторонами, про виконані представником позивача роботи, а також самого платіжного доручення про безготівкове перерахування 2000,00 грн. за послуги на поточний рахунок виконавця, відповідно до п.2 додаткової угоди №22 від 23.01.2015 року до контракту про надання правової допомоги №70 від 27.09.2012 року.
Керуючись ст. 3,10,11,57-61, 62, 64, 79,88, 212-215, 224-226 ЦПУ України, ст.38, 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 1187, 1191 ЦК України, суд, -
Позов Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування - задовольнити повністю.
У відшкодуванні витрат на правову допомогу в розмірі 2000,00 грн. відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області через Бердянський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано до суду протягом 10 днів після отримання копії цього рішення .

Суддя:З. П. Пустовіт