Апеляційний суд Житомирської області
Справа №296/1805/14-ц Головуючий у 1-й інст. Адамович О. Й.
Категорія 48 Доповідач Микитюк О. Ю.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого Микитюк О.Ю.

суддів Товянської О.В. Гансецької І.А.

при секретарі Кравчук Л.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 (треті особи: Перша Житомирська державна нотаріальна контора, ОСОБА_4) про встановлення факту спільного проживання однією сім'єю

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Корольовського районного суду м.Житомира від 03 листопада 2014 року,

встановила:

В лютому 2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою, в якій просила встановити факт її спільного проживання однією сім'єю з ОСОБА_2 Під час розгляду справи уточнила позовні вимоги і остаточно просила (а.с.136-141) встановити факт її спільного проживання однією сім'єю з ОСОБА_2 в квартирі АДРЕСА_1 в період з 1998 року по 30 вересня 2012 року. В обґрунтування позову зазначила, що тривалий час проживала з ОСОБА_5 однією сім'єю без реєстрації шлюбу, 03.05.2012 року зареєстрували шлюб, ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер. Після його смерті відкрилась спадщина на квартиру АДРЕСА_1. Встановлення факту необхідно їй для реалізації спадкових прав.

Рішенням Корольовського районного суду м.Житомира від 03 листопада 2014 року встановлено факт спільного проживання однією сім'єю ОСОБА_1 та ОСОБА_5 з 01.01.1997 року по ІНФОРМАЦІЯ_1.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення і ухвалити нове рішення про відмову у позові. Апелянт посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.5 ст.256 ЦПК України, який набрав чинності з 01.01.2005 року, суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Всупереч положенням процесуального закону суд встановив такий факт щодо обставин, які мали місце у 1997-2004 роках.

Для реалізації ОСОБА_1 спадкових прав факт проживання однією сім'єю в період з 2005 року по 2012 рік юридичного значення не має, оскільки як дружина померлого вона нарівні з його дітьми є спадкоємицею першої черги за законом згідно ч.1 ст.1261 ЦК України.

В уточненій позовній заяві ОСОБА_1 посилалась на ст.17 Закону України „Про власність", проте не заявляла вимогу про встановлення факту створення права власності на квартиру за рахунок спільної праці членів сім'ї.

Рішення ухвалено із порушенням норм матеріального і процесуального права, тому його належить скасувати і ухвалити нове рішення про відмову у позові за безпідставністю.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 307, 309, 314, 316, 319, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Скасувати рішення Корольовського районного суду м.Житомира від 03 листопада 2014 року і ухвалити нове рішення. Відмовити ОСОБА_1 у позові до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про встановлення факту спільного проживання однією сім'єю.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуюча:

Судді: