Справа № 362/5279/14 Головуючий у І інстанції Ковбель М.М.
Провадження № 22-ц/780/4031/15 Доповідач у 2 інстанції Кашперська Т. Ц.
Категорія 26 21.07.2015
УХВАЛА

Іменем України

21 липня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді Кашперської Т.Ц.,

суддів Поліщука М.А., Яворського М.А.,

за участю секретаря Нагорної Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 19 травня 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Перший Український міжнародний Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

В листопаді 2014 року позивач ПАТ «ПУМБ» звернувся до суду із даним позовом, обґрунтовуючи його тим, що 08 січня 2014 року між банком та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір, за умовами якого банк зобов'язався надати відповідачу кредит у розмірі 162904 грн., а ОСОБА_2 зобов'язався використати кредит за цільовим призначенням, сплатити проценти за користування кредитом та повернути банку кредит частинами в розмірах, в порядку та в строки, визначені кредитним договором - до 08 січня 2019 року. Свої зобов'язання банк виконав, надавши суму кредиту, що підтверджується меморіальним ордером, однак відповідач не виконує зобов'язання щодо своєчасного повернення кредиту та сплати відсотків. Станом на 02 листопада 2014 року заборгованість відповідача за кредитним договором складає 186072,65 грн., з яких заборгованість за сумою кредиту - 161257,03 грн., 19284,86 грн. - заборгованість за несплаченими відсотками, 5530,76 грн. - заборгованість за сумами штрафу за порушення строків виконання грошових зобов'язань. Просив стягнути із відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором в розмірі 186072,65 грн. та покласти на відповідача судові витрати.

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 19 травня 2015 року позов задоволено частково. Стягнуто на користь ПАТ «ПУМБ» з ОСОБА_2 167895,26 грн. заборгованості за кредитним договором та судовий збір 1860,73 грн.

Відповідач ОСОБА_2, не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення та неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 19 травня 2015 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову. Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, посилався на те, що судом не враховано надані стороною відповідача документи про періодичні виплати тіла кредиту та процентів по ньому, а саме копію довідки про стан та історію заборгованості за кредитним договором; визначена судом сума не враховує вже сплачених відповідачем грошових коштів по сплаті кредиту та процентів згідно наданих копій платіжних доручень. Також він не погоджується з вимогою про стягнення з нього штрафних санкцій, так як повністю розрахувався з поточною заборгованістю, в тому числі і штрафними санкціями, що підтверджується довідкою від 12 травня 2015 року про відсутність поточної заборгованості.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до відхилення з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції відповідає вказаним вимогам закону.

Задовольняючи частково позов ПАТ «ПУМБ» про стягнення заборгованості за кредитним договором, суд першої інстанції виходив із того, що оскільки позичальник ОСОБА_2 умови договору не виконав, в зв'язку з чим наявна заборгованість, чим позивачу завдано матеріальну шкоду, позов знайшов підтвердження в судовому засіданні та підлягає задоволенню. При цьому суд відмовив в стягненні суми 4224,90 грн., оскільки 13 травня 2015 року дана сума була сплачена відповідачем в рахунок погашення заборгованості, однак не врахована в розрахунку заборгованості, наданого позивачем.

Колегія суддів погоджується із вказаними висновками суду першої інстанції, так як вони є обґрунтованими, відповідають обставинам справи і вимогам закону.

Із матеріалів справи колегія суддів вбачає, що 08 січня 2014 року між ПАТ «ПУМБ» та ОСОБА_2 укладений кредитний договір № 26444507, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 162904 грн. до 08 січня 2019 року із відсотковою ставкою 18,99 % річних, що підтверджено меморіальним ордером № від 08 січня 2014 року.

Погашення кредиту згідно графіку здійснено відповідачем в лютому 2014 року в сумі 1646,97 грн., що відповідає домовленості сторін за кредитним договором, в подальшому вони здійснювались із простроченням: за березень - жовтень 2014 року здійснено виплату лише 09 квітня та 14 квітня 2015 року (а. с. 89).

23 вересня 2014 року ОСОБА_2 направлено досудову вимогу № 61-05-7888 про дострокове повернення кредиту, яку він отримав 30 вересня 2014 року.

Станом на 20 квітня 2015 року за даним кредитним договором існує заборгованість в розмірі 172120,16 грн., в тому числі заборгованість за сумою кредиту 135265,91 грн., заборгованість за відсотками 928,66 грн., заборгованість за сумами штрафу 35925,59 грн.

Згідно довідки відділення № 16 ПАТ «ПУМБ» в м. Києві від 12 травня 2015 року, станом на день видачі довідки заборгованість ОСОБА_2 по кредиту складає 135265,91 грн., процентів 2141,66 грн. (а. с. 86).

Крім того, 13 травня 2015 року ОСОБА_2 в рахунок погашення заборгованості сплатив 4224,90 грн.

Вказані обставини підтверджуються наявними у справі доказами.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

ОСОБА_2. належним чином свої зобов'язання за кредитним договором не виконує, про що був повідомлений вимогою банку про дострокове повернення кредиту, після отримання якої погасив поточну заборгованість за сумою кредиту, але прострочена заборгованість залишилась не погашеною (а. с. 89).

Аналізуючи зазначені вище вимоги закону та обставини справи, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції щодо стягнення із відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором № 26444507 від 08 січня 2014 року в заявленому позивачем розмірі з урахуванням останньої виплати від 13 травня 2015 року в розмірі 4224,90 грн.

Колегія суддів звертає увагу, що факт наявності заборгованості та її розмір апелянтом не спростовані.

Колегія суддів не погоджується із доводами апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не прийняв до уваги довідку від 12 травня 2015 року про історію заборгованості, враховуючи, що довідку про повну відсутність заборгованості відповідачем надано не було. Відомості, зазначені в даній довідці, не суперечать даним, наведеним в останньому розрахунку заборгованості від 20 квітня 2015 року.

Колегією суддів критично оцінюються доводи апелянта про те, що він повністю розрахувався із поточною заборгованістю, в тому числі і штрафними санкціями, а тому не погоджується із їх стягненням, оскільки такі доводи не підтверджені належними доказами, в тому числі квитанціями про сплату, а із розрахунків позивача вбачається, що погашення відбулося лише в частині поточної заборгованості.

Крім того, колегія суддів враховує, що строк для погашення простроченої заборгованості з повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом становив 30 днів з дня отримання вимоги банку від 23 вересня 2014 року (а. с. 16), і лише невиконання даної вимоги відповідачем потягнуло за собою ініціювання банком дострокового стягнення всієї суми кредиту в листопаді 2014 року, передбаченого умовами п. 3.6 кредитного договору.

Таким чином, суд повно і всебічно оцінив надані сторонами докази і вірно визначив заборгованість за кредитним договором, яка підлягає стягненню із відповідача на користь позивача.

Інші доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на доказах та законі і не спростовують висновків суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду першої інстанції без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає обставинам справи, ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 19 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Кашперська Т.Ц.

Судді: Поліщук М.А.

Яворський М.А.