Справа № 461/3477/15 Головуючий у 1 інстанції: Государський А.В.
Провадження № 22-ц/783/5317/15 Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді Савуляка Р.В.,

суддів: Бермеса І.В., Мусіної Т.Г.,

за участі секретаря: Фейір К.О.,

з участю: позивача ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3 та її представника ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Галицького районного суду м. Львова від 06 липня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи: Галицька районна адміністрація Львівської міської ради, Товариство з обмеженою відповідальністю "Профіт", Квартирно-експлуатаційний відділ м. Львова будинкоуправління №3 Західного оперативного командування про визнання права власності, -

ВСТАНОВИЛА:

25 березня 2015 року ОСОБА_2 звернулася із зазначеним позовом посилаючись на те, що 07 жовтня 2004 року вона на підставі договору купівлі - продажу придбала у громадянки ОСОБА_5 квартиру АДРЕСА_4 Квартира розташована на третьому поверсі будинку. По сусідству у вказаному будинку у квартирі №10 проживає ОСОБА_3

На час придбання нею квартири, у спільному користуванні мешканців третього поверху будинку (колишнього гуртожитку, де знаходилися квартири №9 і №10) були: загальний коридор, площею 13,5 кв.м, який розділяв вказані квартири, кухня площею 3,3 кв.м і вбиральня площею 1,9 кв.м.

Відповідач порушуючи її права, без отримання відповідних дозволів, перенесла спільну вбиральню під двері її квартири, спільну кухню приєднала до своєї квартири, і в лютому 2008 року приватизувала разом із захопленою площею.

З урахуванням зазначених обставин позивач ОСОБА_2 просила:

визнати за нею право власності на вбиральню площею 1,9 м.кв., яка знаходиться у спільному із ОСОБА_3 користуванні, і позначена на поверховому плані числом ХХVІІ (а.с.2-4)

Оскаржуваним рішенням Галицького районного суду м. Львова від 06 липня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду оскаржила ОСОБА_2

В апеляційній скарзі посилається на те, що рішення суду є незаконним і таким, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зокрема, відповідачка самовільно захопила площу, яка знаходиться у спільному користуванні та незаконно приватизувала площу спільного користування, що суперечить закону про власність.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_2 на підтримання апеляційної скарги, відповідача ОСОБА_3 та її представника ОСОБА_4 на її заперечення, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Як вірно установлено судом першої інстанції, ОСОБА_2 згідно договору купівлі-продажу від 07 жовтня 2004 року є власником квартири АДРЕСА_1, що стверджується витягом з реєстрації права власності на нерухоме майно №5353677 від 08 листопада 2004 року (а.с.5).

Як зазначено у п.2 договору купівлі-продажу від 07 жовтня 2004 року дана квартира складається з однієї житлової кімнати та кухні, житловою площею 13,3 кв.м., загальною - 21,2 кв.м. Приміщення ХХVІ (коридор - 13,5 кв.м.), та приміщення ХХVІІ (вбиральня - 1,9 кв.м.) знаходяться у спільному користуванні (а.с.4).

У технічному паспорті та поверховому плані на квартиру АДРЕСА_2 зазначено, що квартира розташована на третьому поверсі 5-ти поверхового будинку і складається з однієї кімнати, площею 13,3 кв.м., кухні площею 5,3 кв.м., балкону площею 0,5 кв.м. В спільному користуванні знаходяться коридор площею 13,5 кв.м. (приміщення ХХVІ) та вбиральня площею 1,9 кв.м. (приміщення ХХVІІ) (а.с.6).

Із копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 03 квітня 2008 року та технічного паспорту вбачається, що квартира АДРЕСА_3 належить на праві спільної на праві спільної сумісної власності ОСОБА_3, ОСОБА_6, згідно розпорядження органу приватизації та складається з 1 кімнати площею 16,2 кв.м., кухні площею 3,3 кв.м., балкону площею 0,5 кв.м. та підвалу площею 2,9 кв.м. В спільному користуванні знаходяться приміщення: коридор загальною площею 13,5 кв.м., на поверховому плані приміщення ХХVІ, та вбиральня (туалет) площею 1,9 кв.м., на поверховому плані приміщення ХХVІІ.

Таким чином, зазначеними правовстановлюючими документами визначено площі квартир №9 (ОСОБА_2.) та №10 (ОСОБА_3, ОСОБА_6.), а також приміщення спільного користування, як-от: коридор та вбиральня.

ОСОБА_2 просила визнати за нею право власності на спільну вбиральню, загальною площею 1,9 кв.м., однак не подала належних доказів того, що зазначене приміщення має належати саме їй.

З тих причин суд першої інстанції обґрунтовано відмовив позивачу у задоволенні її вимог.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Судом правильно встановлено фактичні обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон та дотримано процедуру розгляду справи, встановлену ЦПК України, ухвалено справедливе рішення, тому підстав для його зміни чи скасування колегія суддів не убачає.

Керуючись ст.303, п.1 ч.1 ст.307, ст.308, ст.313, п.1 ч.1 ст.314, ст.ст.315,317,319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Галицького районного суду м. Львова від 06 липня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуючий : Савуляк Р.В.

Судді: Бермес І.В.

Мусіна Т.Г.