Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний № 2-1932/10 Головуючий у 1 інстанції: Васецька В.В.
№ провадження 22-ц778/2860/15 Суддя-доповідач: Стрелець Л.Г.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2015 р. м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізькій області у складі:

головуючого Стрелець Л.Г.

суддів Гончар М.С.,

Каракуші К.В.,

при секретарі: Бурима В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на заочне рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 11 листопада 2010 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» в особі регіонального відділення АТ «ОТП Банк» в м. Запоріжжя до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2009 року ПАТ «ОТП Банк» в особі регіонального відділення АТ «ОТП Банк» в м. Запоріжжя звернулось до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позову зазначало, що 10 жовтня 2008 року між ЗАТ „ОТП Банк", правонаступником якого є ПАТ „ОТП Банк" та відповідачем, ОСОБА_3 був укладений кредитний договір № ML-202/087/2008, відповідно до умов якого, відповідачу ОСОБА_3 було надано кредит в розмірі 35 000,00 доларів США шляхом їх безготівкового переказу на поточний рахунок відповідача, ОСОБА_3, що підтверджується меморіальним валютним ордером № 1 від 10.10.2008 року.

Згідно з п.3 ч.1 вищезазначеного кредитного договору проценти за користування кредитом розраховуються позивачем на основі плаваючої процентної ставки, що складається з фіксованого відсотку 5,99% річних та F1DR (процентна ставка по строкових депозитах фізичних осіб у валюті тотожній валюті кредиту, що розміщені в банку на строк в 366 днів).

Відповідно до п.п. 1.5.1. кредитного договору № ML-202/087/2008 від 10.10.2008 року повернення відповідної частини кредиту та сплата процентів здійснюється відповідачем, ОСОБА_3 щомісяця у розмірі та строки, визначені у графіку платежів, шляхом внесення готівки в касу банку або безготівковим перерахуванням на поточний рахунок. Датою остаточного повернення кредиту є 10.10.2023 року.

Даний кредит був виданий під договір поруки № SR-202/087/2008 від 10.10.2008 року, відповідно до умов якого відповідач, ОСОБА_4 зобов'язався відповідати за зобов'язанням

ОСОБА_3, що виникають з умов кредитного договору № ML-202/087/2008 від 10.10.2008 року перед позивачем в повному обсязі даних ним зобов'язань та нести солідарну відповідальність.

Згідно з п.п. 3.2., 3.4. вищезазначеного договору поруки у випадку невиконання відповідачем, ОСОБА_3 боргових зобов'язань перед позивачем за кредитним договором № ML-202/087/2008 від 10.10.2008 року відповідач, ОСОБА_4 зобов'язаний здійснити виконання боргових зобов'язань в обсязі, заявленому позивачем протягом трьох банківських днів з дати отримання відповідної письмової вимоги.

Зазначає, що відповідачі належним чином не виконують свої зобов'язання за кредитним договором та договором поруки, порушують графік, порядок та строки повернення кредитних коштів та відсотків за користування кредитом.

Оскільки відповідачі допустили однобічну відмову від виконання зобов'язання, чим істотно порушили умови кредитної угоди, то станом на 03.08.2009 року заборгованість відповідачів за кредитним договором складає: 34 908,79 доларів США - сума заборгованості за тілом кредиту, 3 139,26 доларів США - сума заборгованості за нарахованими відсотками за період з 18.03.21009 року по 03.08.2009 року, 5 742 грн. 37 коп. - нарахована пеня за неналежне виконання боргових зобов'язань за період з 11.04.2009 року по 03.08.2009 року, всього заборгованість в загальному розмірі становить 298 678 гривень 11 копійок.

Посилаючись на зазначені обставини просило стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором в розмірі 298 678 грн. 11 коп. та, стягнути судові витрати: судовий збір у розмірі 1 700 грн. 00 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 120 грн. 00 коп.

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 11 листопада 2010 року позовні вимоги задоволені.

Стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь публічного акціонерного товариства „ОТП Банк" в особі регіонального відділення AT „ОТП Банк" в м. Запоріжжя суму заборгованості за кредитним договором № ML-202/087/2008 від 10.10.2008 року в загальному розмірі - 298 678 гривень 11 копійок, з них: сума основного боргу по тілу кредиту - 268 766 гривень 26 копійок, проценти за користування кредитними коштами, нарахованими за період з 18.03.2009 року по 03.08.2009 року по процентній ставці - 15,99 % річних - 24 169 гривень 48 копійок, пеня, нарахована на суму заборгованості за період з 11.04.2009 року по 03.08.2009 року в розмірі 1% за кожен день прострочки - 5 742 гривні 37 копійок.

Стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь публічного акціонерного товариства „ОТП Банк" в особі регіонального відділення AT „ОТП Банк" в м. Запоріжжя судові витрати в сумі 1 820 гривень 00 копійок, а саме: судовий збір - 1 700 гривень 00 копійок та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 120 гривень 00 копійок.

Всього стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь публічного акціонерного товариства „ОТП Банк" в особі регіонального відділення AT „ОТП Банк" в м. Запоріжжя суму в розмірі 300 498 гривень 11 копійок

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 зазначає, що рішення суду постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права, тому просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовлено.

У судове засідання 12.11.2015 року повідомлені апеляційним судом з додержанням вимог ст. 74-77 ЦПК України про час та місце розгляду цієї справи всі особи, які беруть участь у цій справі, не з'явились, заяв про зміну свого місцезнаходження, повідомлень про причини

своєї неявки та неявки своїх представників, клопотань про відкладення розгляду цієї справи апеляційному суду не подавали.

Неявка всіх осіб, які беруть участь у справі, при вищевикладених обставинах не перешкоджає розглядові цієї справи апеляційним судом в силу вимог ст. 305 ч.2 ЦПК України.

При вищевикладених обставинах, колегія суддів апеляційного суду та ухвалила проводити апеляційний розгляд цієї справи у даному судовому засіданні за відсутністю всіх осіб, які беруть участь у справі.

В силу вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом установлено, що у листопаді 2009 року публічне акціонерне товариство "ОТП Банк" (далі - ПАТ "ОТП Банк"), який є правонаступником всіх прав та обов'язків закритого акціонерного товариства „ОТП Банк" звернулося до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 10 жовтня 2008 року між ЗАТ „ОТП Банк", правонаступником якого є ПАТ „ОТП Банк" та відповідачем, ОСОБА_3 був укладений кредитний договір № ML-202/087/2008, відповідно до умов якого, відповідачу ОСОБА_3 було надано кредит в розмірі 35 000,00 доларів США шляхом їх безготівкового переказу на поточний рахунок відповідача, ОСОБА_3, що підтверджується меморіальним валютним ордером № 1 від 10.10.2008 року.

Згідно з п.3 ч.1 вищезазначеного кредитного договору проценти за користування кредитом розраховуються позивачем на основі плаваючої процентної ставки, що складається з фіксованого відсотку 5,99% річних та F1DR (процентна ставка по строкових депозитах фізичних осіб у валюті тотожній валюті кредиту, що розміщені в банку на строк в 366 днів).

Відповідно до п.п. 1.5.1. кредитного договору № ML-202/087/2008 від 10.10.2008 року повернення відповідної частини кредиту та сплата процентів здійснюється відповідачем, ОСОБА_3 щомісяця у розмірі та строки, визначені у графіку платежів, шляхом внесення готівки в касу банку або безготівковим перерахуванням на поточний рахунок. Датою остаточного повернення кредиту є 10.10.2023 року.

10.10.2008 року був укладений договір поруки №№ SR-202/087/2008, відповідно до умов якого відповідач, ОСОБА_4 зобов'язався відповідати за зобов'язанням ОСОБА_3, що виникають з умов кредитного договору № ML-202/087/2008 від 10.10.2008 року перед позивачем в повному обсязі даних ним зобов'язань та нести солідарну відповідальність.

Згідно з п.п. 3.2., 3.4. вищезазначеного договору поруки у випадку невиконання відповідачем, ОСОБА_3 боргових зобов'язань перед позивачем за кредитним договором № ML-202/087/2008 від 10.10.2008 року відповідач, ОСОБА_4 зобов'язаний здійснити виконання боргових зобов'язань в обсязі, заявленому позивачем протягом трьох банківських днів з дати отримання відповідної письмової вимоги.

Відповідно до ч. 1 ст.3, ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів; здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи чи інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України.

У ч. 1 ст. 16 ЦК України зазначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з ч. 1 ст. 20 ЦК України право на захист особа здійснює на свій розсуд.

Як роз'яснено судам у пп. 9, 37, 41 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року „Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором (дострокове стягнення кредиту, стягнення заборгованості, у тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки/застави, одночасне заявлення відповідних вимог у разі, якщо позичальник є відмінною від особи іпотекодавця (майновий поручитель), одночасне заявлення вимог про стягнення заборгованості з позичальника з вимогами про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави/іпотеки, належні іпотекодавцю, який не є позичальником, розірвання кредитного договору, набуття права власності на предмет іпотеки тощо) належить виключно позивачеві (ч. 1 ст. 20 ЦК України, ст. ст. 3 і 4 ЦПК України ).

Задоволення позову кредитора про звернення стягнення на предмет іпотеки/застави не є перешкодою для пред'явлення позову про стягнення заборгованості з поручителя за тим самим договором кредиту у разі, якщо на час розгляду справи заборгованість за кредитом не погашена. Задоволення позову кредитора про стягнення заборгованості з поручителя не є перешкодою для пред'явлення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки/застави з метою погашення заборгованості за тим самим договором кредиту у разі, якщо на час розгляду спору заборгованість за кредитом не погашена.

Невиконання вимог ч. 1 ст. 35 Закону України „Про іпотеку" про надіслання іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги про усунення порушення зобов'язання не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду (на відміну від інших способів звернення стягнення (частина третя статті 33 цього Закону), оскільки іпотекодавець у судовому засіданні має можливість заперечувати проти вимог іпотекодержателя, що відповідає положенням ст. 124 Конституції України.

Відповідно до статей 1049,1050,1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно з ч. 1 ст. 7 Закону України „Про іпотеку" за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого

збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання.

Згідно зі ст. 33 Закону України „Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

За змістом ст. 33 Закону України „Про іпотеку" звернення стягнення на предмет іпотеки повинно привести сторони до задоволення вимог кредитора за основним зобов'язанням, і тільки ця обставина може бути підставою для припинення зобов'язання як такого, що вважається виконаним згідно зі ст. 599 ЦК України .

Забезпечувальне зобов'язання має похідний характер, а не альтернативний основному.

Доводи апеляційної скарги про те, що оскільки на час ухвалення рішення по даній справі існував виконавчий напис № 7070 вчинений 03.11.2009 року щодо звернення стягнення на предмет іпотеки - квартиру, що належала ОСОБА_3, у суду не було правових підстав для задоволення позовних вимог щодо стягнення заборгованості є безпідставними.

Звернення стягнення на предмет іпотеки не призводить до заміни основного зобов'язання на забезпечувальне. Тому задоволення вимог за дійсним основним зобов'язанням одночасно чи за наявності рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки не може мати наслідком подвійного стягнення за основним зобов'язанням, оскільки домовленість сторін про його заміну забезпечувальним зобов'язанням відсутня.

При розгляді справи в апеляційній інстанції колегією суддів було витребувано інформацію, щодо виконання виконавчого напису вчиненого 03.11.2009 року про звернення стягнення на предмет іпотеки - квартиру, що належала ОСОБА_3

З письмових пояснень представника ПАТ „ОТП Банк" вбачається, що квартира належна ОСОБА_3 була реалізована 30.04.2014 року за ціною 142 202,45 грн., тобто через майже чотири роки після ухвалення оскаржуваного рішення. На час ухвалення рішення по даній справі виконавчий напис виконано не було.

Інших доводів, які б були правовою підставою для прийняття рішення щодо скасування або зміни оскаржуваного судового рішення, апеляційна скарга не містить.

За таких обставин, судова колегія дійшла висновку, що рішення суду є законним та обґрунтованим, ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому підстав для скасування рішення та ухвалення нового рішення колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 303,307,308 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Заочне рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 11 листопада 2010 року в цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте вона може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: