Справа № 346/6683/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2015 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді Обідняк В.Д.

секретаря Горох Г.М.

представника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Коломия справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення факту визнання батьківства та визнання частково недійсними свідоцтв про право на спадщину за законом,

ВСТАНОВИВ:

позивачка звернулась до суду з даним позовом, який представник підтримав в судовому засіданні та пояснив, що в

1952 році мати позивачки ОСОБА_4 після закінчення Коломийського медучилища була направлена на роботу медсестрою в Лисецьку лікарню Тисменицького району Івано-Франківської області. Там вона познайомилась із ОСОБА_5, з яким стала спільно проживати без реєстрації шлюбу.

ІНФОРМАЦІЯ_2 в с-щі Лисець Тисменицького району ОСОБА_4 народила доньку (позивачку), про що 04.06.1953 року Лисецьким райбюро ЗАГС Станіславської (тепер Івано-Франківської) області складений актовий запис за № 19. Оскільки ОСОБА_4 не була в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5 в даному актовому записі, складеному на ОСОБА_2, в графі батько зазначено - ОСОБА_5, в графі мати - ОСОБА_4.

В 1959 році ОСОБА_5, ОСОБА_4 разом з позивачкою переїхали проживати в м. Коломия.

24.04.1961 року ОСОБА_5 та ОСОБА_4 одружилися, про що відділом ЗАГС Коломийського міськвиконкому складений актовий запис за № 109. При реєстрації цього шлюбу ОСОБА_4 змінила прізвище ОСОБА_4 на ОСОБА_4. Пізніше ОСОБА_4 розірвала шлюб з ОСОБА_5 і одружилася з ОСОБА_3 та змінила прізвище на ОСОБА_4, а ІНФОРМАЦІЯ_3 вона померла.

16.05.1961 року ОСОБА_4 Лисецьким райбюро ЗАГС Івано-Франківської області було видано повторне свідоцтво про народження її доньки (позивачки), в якому вказано, що ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася ОСОБА_2, її батько - ОСОБА_5, а мати - ОСОБА_4, актовий запис за № 19 від 04.06.1953 року. Однак, дане свідоцтво видано не у відповідності до вищевказаного актового запису про народження дитини( позивачки) так як ОСОБА_5 хоча і був законним батьком дитини, але не писав заяви про визнання свого батьківства щодо дитини ОСОБА_2, не було з цих підстав і рішення суду, будь-які зміни в актовий запис про народження позивачки не вносилися. Вказане повторно видане свідоцтво про народження ОСОБА_2 є фіктивним, у відділі ДРАЦС Тисменецького районного управління юстиції навіть відсутній запис в книзі реєстрації актових записів про видачу цього свідоцтва.

Позивачка лише після смерті матері довідалася, що вищевказане повторне свідоцтво про її народження було незаконно видане на прохання її матері - позивачка, яка йшла в перший клас школи і мати не хотіла, щоб стало відомо, що фактично вона народила доньку, як мати - одиночка.

При досягненні позивачкою 16-річного віку їй у відповідності з вищевказаним фіктивним повторним свідоцтвом про її народження був виданий паспорт на прізвище ОСОБА_2. Пізніше на підставі цього паспорта і була проведена реєстрація шлюбу ОСОБА_2 з ОСОБА_11 Після реєстрації шлюбу паспорт на прізвище ОСОБА_2 позивачка здала і їй видано паспорт на прізвище ОСОБА_2.

ОСОБА_5 від дня народження позивачки визнавав себе її батьком, дбав про її здоров»я, фізичний і духовний розвиток, утримував та виховував позивачку, піклувався нею. Він звертався до позивачки, називаючи її донькою, а позивачка знала, що він її батько і називала його татом. ОСОБА_5 відвідував в школі, де навчалася позивачка, батьківські збори, допомагав їй в навчанні.

Пізніше сімейні стосунки кровних батьків позивачки погіршилися і їхня сім"я розпалася. Рішенням Коломийського міського суду в 1964 році шлюб між ними був розірваний, а позивачку суд залишив проживати з ОСОБА_5

24.12.1964 року у відділі ЗАГС Коломийського міськвиконкому зареєстровано розірвання шлюбу між ОСОБА_5 та ОСОБА_4, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу складений актовий запис за № 91. Після реєстрації розірвання шлюбу цього шлюбу ОСОБА_4 змінила прізвище ОСОБА_4 на ОСОБА_4. Вказане стверджується довідкою відділу ДРАЦС по м. Коломия Коломийського міськрайонного управління юстиції за № 03-3-60/171 від 21.06.2007 року.

Після розірвання вказаного шлюбу позивачка проживала з її кровним батьком ОСОБА_5 в м. Сумах, потім в м. Калуші, а коли їй виповнилося 16 років, вона переїхала проживати до її матері ОСОБА_4 в м. Коломия.

Вже будучи одруженою і проживаючи окремо від батьків, позивачка часто зустрічалася із своїм батьком, вони взаємно прихильно ставилися один до одного, підтримували тісні родинні стосунки, як доньки і її батька.

З часу народження і до одруження позивачку всі знали як ОСОБА_2. Нікому з знайомих, рідних, близьких не було відомо, що фактично дівоче прізвище позивачки ОСОБА_2. Вона і сама про це довідалися лише після смерті її матері.

Після смерті матері, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 позивачка звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини на спадкове майно, а саме: 1/4 частини квартири та земельної ділянки, однак їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку із недоведеністю родинних зв"язків із померлою. Крім того їй стало відомо, що ОСОБА_3 оформив через державного нотаріуса Надвірнянської районної нотаріальної контори свідоцтво про право на спадщину після смерті ОСОБА_4 на 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 та 1/2 частини земельної ділянки в АДРЕСА_2.

Просить суд встановити факт визнання батьківства ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, відносно ОСОБА_2, яку народила ІНФОРМАЦІЯ_2 в с-щі Лисець Тисменицького р-ну Івано-Франківської області ОСОБА_4. Зобов»язати відділ ДРАЦС РС Тисменецького районного управління юстиції Івано-Франківської області внести відповідні зміни в актовий запис про народження за № 19, складений 04.06.1953 року Лисецьким райбюро ЗАГС Станіславської ( тепер Івано-Франківської) області на ОСОБА_2, вказавши ОСОБА_5 батьком дитини, змінивши прізвище дитини з ОСОБА_2 на ОСОБА_2. Визнати

частково недійсними видані ОСОБА_3 державним нотаріусом Надвірнянської районної нотаріальної контори свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 на 1/2 частину квартири, на 1/2 частину земельної ділянки в частині успадкування ОСОБА_3 1/4 частини квартири за АДРЕСА_1 та 1/4 частини земельної ділянки площею 0.0571 га, яка знаходиться в АДРЕСА_2.

Відповідач в судове засідання не з'явився, подав до суду заперечення в яких зазначив, що оскільки позивачка невзмозі довести факт родинних з'язків із померлою ОСОБА_4 то вона не може мати відношення та претендувати на спадщину померлої. Крім того, просить застосувати ст. 267 ЦК України та відмовити в позові у зв"язку із спливом строків позовної давності.

Суд вважає, що позов підставний та підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

Згідно п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України за № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заяви про встановлення факту визнання батьківства щодо дитини, народженої до 1 жовтня 1968 року, розглядаються судом у випадках, коли померла особа визнавала себе батьком дитини до цієї дати.

Згідно ст. 130 ч. 1 СК України, згідно якої у разі смерті чоловіка, який не перебував в шлюбі з матір»ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду.

Відповідно до ст. 256 ч. 1 п. 1 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Судом встановлено, що в 1952 році мати позивачки ОСОБА_4 після закінчення Коломийського медучилища була направлена на роботу медсестрою в Лисецьку лікарню Тисменицького району Івано-Франківської області. Там вона познайомилась із ОСОБА_5, з яким стала спільно проживати без реєстрації шлюбу.

ІНФОРМАЦІЯ_2 в с-щі Лисець Тисменицького району ОСОБА_4 народила доньку (позивачку), про що 04.06.1953 року Лисецьким райбюро ЗАГС Станіславської ( тепер Івано-Франківської) області складений актовий запис за № 19. Оскільки ОСОБА_4 не була в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5 в даному актовому записі, складеному на ОСОБА_2, в графі батько зазначено - ОСОБА_5, в графі мати - ОСОБА_4.

24.04.1961 року ОСОБА_5 та ОСОБА_4 одружилися, про що відділом ЗАГС Коломийського міськвиконкому складений актовий запис за № 109. При реєстрації цього шлюбу ОСОБА_4 змінила прізвище ОСОБА_4 на ОСОБА_4. Пізніше ОСОБА_4 розірвала шлюб з ОСОБА_5 і одружилася з ОСОБА_3 та змінила прізвище на ОСОБА_4, а ІНФОРМАЦІЯ_3 вона померла.

16.05.1961 року ОСОБА_4 Лисецьким райбюро ЗАГС Івано-Франківської області було видано повторне свідоцтво про народження її доньки (позивачки), в якому вказано, що ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася ОСОБА_2, її батько - ОСОБА_5, а мати - ОСОБА_4, актовий запис за № 19 від 04.06.1953 року. Однак, дане свідоцтво видано не у відповідності до вищевказаного актового запису про народження дитини( позивачки). Так, при видачі повторного свідоцтва про народження ОСОБА_2 допущено ряд помилок, які призвели до видачі повторного свідоцтва без письмової згоди законного батька ОСОБА_5, який не писав заяви про визнання свого батьківства щодо дитини ОСОБА_2, не було з цих підстав і рішення суду, будь-які зміни в актовий запис про народження позивачки не вносилися.

При досягненні позивачкою 16-річного віку їй у відповідності з вищевказаним повторним свідоцтвом про її народження був виданий паспорт на прізвище ОСОБА_2. Пізніше на підставі цього паспорта і була проведена реєстрація шлюбу ОСОБА_2 з ОСОБА_11 Після реєстрації шлюбу паспорт на прізвище ОСОБА_2 позивачка здала і їй видано паспорт на прізвище ОСОБА_2.

ОСОБА_5 від дня народження позивачки визнавав себе її батьком, дбав про її здоров»я, фізичний і духовний розвиток, утримував та виховував позивачку, піклувався нею. Він звертався до позивачки, називаючи її донькою, а позивачка знала, що він її батько і називала його татом. ОСОБА_5 відвідував в школі, де навчалася позивачка, батьківські збори, допомагав їй в навчанні.

Пізніше сімейні стосунки кровних батьків позивачки погіршилися і їхня сім"я розпалася. Рішенням Коломийського міського суду в 1964 році шлюб між ними був розірваний, а позивачку суд залишив проживати з ОСОБА_5

24.12.1964 року у відділі ЗАГС Коломийського міськвиконкому зареєстровано розірвання шлюбу між ОСОБА_5 та ОСОБА_4, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу складений актовий запис за № 91. Після реєстрації розірвання шлюбу цього шлюбу ОСОБА_4 змінила прізвище ОСОБА_4 на ОСОБА_4.

Після розірвання вказаного шлюбу позивачка проживала з її кровним батьком ОСОБА_5, вже

будучи одруженою і проживаючи окремо від батьків, позивачка часто зустрічалася із своїм батьком, вони взаємно прихильно ставилися один до одного, підтримували тісні родинні стосунки, як доньки і її батька.

Після смерті матері, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 позивачка звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини на спадкове майно, а саме: 1/4 частини квартири та земельної ділянки, однак їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку із недоведеністю родинних зв"язків із померлою. Крім того їй стало відомо, що ОСОБА_3 оформив через державного нотаріуса Надвірнянської районної нотаріальної контори свідоцтво про право на спадщину після смерті ОСОБА_4 на 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 та 1/2 частини земельної ділянки в АДРЕСА_2.

Отже, суд прийшов до переконання, що батьки позивачки /батько ОСОБА_5 та мати ОСОБА_4/ на час народження позивачки не перебували у зареєстрованому шлюбі і на підставі заяви матері /ОСОБА_4/ складено актовий запис про народження ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Однак, при видачі повторного свідоцтва про народження від 16.05.1961 року актовий запис №19, Лисецьким /тепер Тисменецьким/ райбюро ЗАГС допущено грубу помилку та неточності із первинним актовим записом в якому зазначено прізвище ОСОБА_4 замість "ОСОБА_4", мати ОСОБА_4 замість "ОСОБА_4" і батько ОСОБА_5 замість "ОСОБА_5", який фактично є

батьком ОСОБА_2, але згідно закону не подав відповідної заяви про внесення змін в первинний актовий запис про народження,

а тому видане позивачці у 1961 році свідоцтво про народження є фіктивним. На підставі вказаного свідоцтва про народження позивачці видано паспорт, а згодом і свідоцтво про шлюб.

Протягом всього життя ОСОБА_5

постійно піклувався позивачкою, визнавав її донькою, вона його батьком, цікавився її життям, навчанням, відвідував батьківські збори в школі та

оскільки факт батьківства ОСОБА_5 по відношенню до ОСОБА_2 ніким не оспорюється то відповідно слід встановити факт визнання батьківства, який необхідно позивачці для впорядкування всіх документів та оформлення спадщини після смерті матері ОСОБА_4.

Враховуючи, що ОСОБА_2 є донькою померлої ОСОБА_4 і відповідно до вимог ст.1270 ЦК України прийняла спадщину після смерті спадкодавця, яка складається з 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 та 1/2 частини земельної ділянки в АДРЕСА_2

Крім того встановлено, що ОСОБА_3 оформив через державного нотаріуса Надвірнянської районної нотаріальної контори свідоцтво про право на спадщину після смерті ОСОБА_4 на 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 та 1/2 частини земельної ділянки в АДРЕСА_2. Оскільки спадкоємців першої черги після смерті ОСОБА_4 було двоє /позивач та відповідач/, то відповідно видане ОСОБА_3 свідоцтво про право на спадщину за законом слід визнати частково недійсним в частині права на спадщину на 1/4 частину квартири АДРЕСА_1 та 1/4 частини земельної ділянки в АДРЕСА_2.

На підставі ст. 130 СК України та керуючись ст.ст. 213-215, 256 ЦПК України суд,-

В И Р І Ш И В:

позов задовольнити повністю.

Встановити факт визнання батьківства ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, відносно ОСОБА_2, яку народила ІНФОРМАЦІЯ_2 в с-щі Лисець Тисменицького р-ну Івано-Франківської області ОСОБА_4.

Зобов»язати відділ ДРАЦС РС Тисменецького районного управління юстиції Івано-Франківської області внести відповідні зміни в актовий запис про народження за № 19, складений 04.06.1953 року Лисецьким райбюро ЗАГС Станіславської (тепер Івано-Франківської) області на ОСОБА_2, вказавши ОСОБА_5 батьком дитини, змінивши прізвище дитини з ОСОБА_2 на ОСОБА_2.

Визнати частково недійсними видані ОСОБА_3 державним нотаріусом Надвірнянської районної нотаріальної контори свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 на 1/2 частину квартири, на 1/2 частину земельної ділянки в частині успадкування ОСОБА_3 1/4 частини квартири за АДРЕСА_1, 1/4 частини земельної ділянки площею 0.0571 га, яка знаходиться в АДРЕСА_2.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області, протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Обідняк В. Д.