РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.09.2015 року Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі

головуючого судді Плохотніченко Л.І.

при секретарі Скакуну М.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кіровограді цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 позивач -1 та ОСОБА_2 позивач -2 до ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним та визнання права власності в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним та визнання права власності в порядку спадкування зазначивши, що позивачі між собою є рідними сестрами, а їх батьки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за свого життя у період спільного шлюбу на земельній ділянці загальною площею 414,4 кв. м. побудували будинок, який має № 60-а, що розташований по вулиці Акмолінській у м. Кіровограді. Крім того в цей же період батьками придбано автомобіль ВАЗ 2103, 1974 року випуску, державний номер В7714КД, який було зареєстровано на ім`я батька ОСОБА_5

Після смерті 30.08.2012 року матері позивачів ОСОБА_4 відкрилася спадщина на ? частину вказаного домоволодіння та на ? частину вказаного автомобіля, спадкоємцями за законом в рівних частках яких були чоловік ОСОБА_5 та дочка позивачка ОСОБА_1

Враховуючи постійне спільне проживання однією сім`єю разом з ОСОБА_4 на день її смерті та реєстрацію у вищевказаному будинку, її чоловік батько позивачок та позивачка ОСОБА_1 не звертаючись до нотаріальної контори з причини скрутного матеріального становища, спадщину прийняли фактично.

Після смерті батька позивачів ОСОБА_5, 25.08.2013 року відкрилася спадщина на 3/4 частини вищезазначених домоволодіння та 3/4 частини автомобіля.

Крім того в обґрунтування позовних вимог позивачами зазначається, що 20.08.2013 року їх батько ОСОБА_5 склав на імя відповідачки заповіт, який позивачі вважають недійсним, оскільки батькові на день складання заповіту виповнилося 75 років, стан його здоровя на день складання заповіту погіршився, за життя довгий час він зловживав алкоголем, хворів на онкологічну хворобу, вживав обезболюючі ліки (трамадол) з наркотичним ефектом, перед складанням заповіту перебував під ейфорією, а тому на момент складання заповіту не міг розуміти значення своїх дій та керувати ними, тому що весь час перебував у депресивному стані з психічними розладами після прийняття ліків та алкоголю.

В подальшому представником позивачів надано уточнення до позову (а. с. 95 96).

З урахуванням вказаних обставин позивачі з даним позовом звернулися до суду.

Представник позивачів у судове засідання з`явилася, надала пояснення, відповідно до яких позов підтримала та просила задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання зявилася, надала пояснення, згідно з якими позовні вимоги вважала необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

Заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії I ОЛ № 380529 від 10 грудня 1975 року, виданого міським відділом ЗАГС м. Кіровограда, 18.10.1975 року народилася ОСОБА_6, батьками якої записано: батьком - ОСОБА_5 та матірю ОСОБА_4, актовий запис № 3678.

Згідно з повторним свідоцтвом про народження серії I ОЛ № 152372 від 22 жовтня 2013 року, виданого Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ОСОБА_7 управління юстиції у Кіровоградській області, 28.05.1965 року народилася ОСОБА_8, батьками якої записано: батьком - ОСОБА_5 та матірю ОСОБА_4, актовий запис № 1055.

Після одруження позивачки змінили свої прізвища на «Кулікову» та «Пецух» відповідно, що підтверджується матеріалами справи.

30.08.2012 року мати позивачок ОСОБА_4 померла, про що свідчить свідоцтво про смерть серії I-ОЛ № 173421 від 30.07.2013 року, видане міським відділом по державній реєстрації смертей ОСОБА_7 управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис № 2256.

Відповідно до заповіту від 20.08.2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу ОСОБА_9, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючий у ІНФОРМАЦІЯ_2, заповів ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, усі свої права та обовязки, які йому належали на момент складання зазначеного заповіту, а також ті права та обовязки, які могли б належати йому в майбутньому, та усе своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі, все те, що йому буде належати на день його смерті і на що він за законом матиме право.

25.08.2013 року помер батько позивачок ОСОБА_5, що підтверджується повторним свідоцтвом про смерть серії I-ОЛ № 173656 від 30.07.2013 року, виданим міським відділом по державній реєстрації смертей реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції, актовий запис № 2179.

Відповідно до архівної довідки № 99076 виданої ОКП «Кіровоградське ОБТІ» від 12.09.2013 року, ОСОБА_5 за адресою: Кіровоградська область, м. Кіровоград, вул. Акмолінська, буд. 60а, на підставі Свідоцтва про право власності від 09.09.2005 року № 737, належало ціле домоволодіння, про що також свідчать інші матеріали справи ( а. с. 35-47, 65-66), а згідно з копією технічного паспорта автомобіля, ОСОБА_5 на праві власності належав автомобіль ВАЗ-2103, рік випуску 1974, двигун № НОМЕР_1, кузов б/н, шасі б/н.

Згідно з довідками квартального комітету № 1 Ленінського району м. Кіровограда (а.с.26-27), позивачка -1 проживає та зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 та проживала разом зі своїми батьками ОСОБА_5 та ОСОБА_4 на день їх смерті.

За життя батько позивачок ОСОБА_5 хворів на онкологічну хворобу, про що свідчать довідки лікувальних та медичних установ (а.с.14 16,91).

Після смерті батька, позивачка -2 звернулася до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини, що підтверджується заявою про прийняття спадщини (а.с.23) та витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі (а.с.24).

У відповідності до зібраних під час розгляду справи матеріалів, ОСОБА_10 помер 25.08.2013 року, що підтверджується довідкою про причину смерті № 240 від 25.08.2013 року (а.с.90), свідоцтвом про поховання ОСОБА_10, яке було видано ОСОБА_3, яка здійснила його поховання, (а.с.90), розрахунковою квитанцією від 25.08.2013 року (а.с.92), договором замовленням № 125 (а.с.93).

Відповідно до довідки до акту огляду МСЕК серії 10 ААБ № 511364 від 26.12.2012 року, виданої Кіровоградським обласним бюро медико соціальної експертизи, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, з 01.12.2012 року мала третю групу інвалідності загального захворювання. Тобто на момент смерті батька, вона була визнана інвалідом.

Згідно з листом комунального закладу «обласний наркологічний диспансер» № 1410 від 12.03.2014 року ОСОБА_5 в диспансерному наркологічному диспансері на обліку не значився, за допомогою не звертався, лікарем не обстежувався.

Крім того, у відповідності до висновку судово - психіатричного експерта № 100 від 20.02.2015 року, ОСОБА_10 за життя не страждав психічними захворюваннями та на момент підписання заповіту 20.08.2013 року ознак психічного захворювання не встановлено. Міг усвідомлювати значення своїх дій та розумно керувати ними, на момент підписання заповіту, а саме 20.08.2013 року.

Відповідно до довідки спеціалізованої школи I - III ступенів № 8 від12.03.2014 року № 114, встановлено, що позивач 1 разом зі своєю малолітньою донькою ОСОБА_11 та ОСОБА_12 проживають ІНФОРМАЦІЯ_6.

У судовому засіданні надано показання свідків, згідно з якими:

Свідок ОСОБА_13 показав, що проживає поруч біля позивачів, батько дуже любив дітей, діти до батьків відносилися дуже добре, допомагали батькам. ОСОБА_14 проживала з батьками потім вийшла заміж, проживає окремо. ОСОБА_15 проживала з батьками й тепер живе в батьківському будинку. Стосунки доньок з батьком завжди були дружніми. Після смерті матері через деякий час помер батька, донька ОСОБА_15 його ховала. Відповідачка їй особисто сказала, що покійний батько позивачок дав відповідачці 4000,00 грн. для його поховання, проте пізніше сказала, що всього вона отримала від батька позивачок 2600,00 грн. Поховання здійснили доньки позивачка та за всі витрати понесла донька ОСОБА_15. Щодо стосунків відповідачки з покійним батьком позивачок, показала, що відповідачка до нього не ходила 11 років. Спиртними напоями батько позивачок не зловживав. Ходив до самої смерті, а в останній тиждень він вже не міг виходити та нікого не впізнавав. Одного його ніколи не залишали, біля нього весь час хтось був з дітей.

Свідок ОСОБА_12 суду показав, що між покійним батьком позивачок ОСОБА_16 та відповідачкою стосунки були більш поганими ніж гарними. В останній час він хворів. Стосунки між батьком та доньками були добрими. Приблизно днів за десять до смерті батькові стало значно гірше, він міг пересуватися максимум 5-6 метрів, а приблизно за 5 днів до смерті батько взагалі не виходив з будинку. 20.08.2013 року свідок переоформляв машину та попросили щоб з ОСОБА_5 побула відповідачка, повернулися близько 15.00 та до пізнього вечора були біля батька. Інших осіб біля батька нікого не було. Він поїхав до себе додому, а донька залишилася біля батька. Щоб полегшити турботи повязані з його похованням, батько залишив відповідачці кошти для часткової організації його поховання, тому свідок не виключив можливості сплати відповідачкою послуг в ритуальній службі. ОСОБА_15 тимчасово проживала у нього, вони були співмешканцями, її дитина також проживала з ними, проте донька ОСОБА_15 щодня відвідувала батька та доглядала його. Батько не зловживав спиртними напоями, але інколи випивав. ОСОБА_15 йому колола трамадол для знеболення. Трамадол придбавала в аптеці на проспекті Комуністичному 1 раз на тиждень. 23.08.2013 року донька купила йому 10 ампул трамадолу.

Свідок ОСОБА_17 суду показала, що в останній тиждень перед смертю ОСОБА_5 не виходив навіть з дому, тяжко хворів. Відповідачку знає не дуже добре, знає, що вона була сестрою матері позивачок, проте в добрих стосунках відповідачка зі своєю сестрою ніколи не була. Свідок також показала, що вона ніколи не знала про наміри батька позивачок переписати будинок відповідачці.

Разом з тим, суд вважає, що показання вказаних вище свідків є нещирими та такими, що приховують істинні обставини справи, оскільки згідно з показанням свідка ОСОБА_18 20 серпня 2013 року вона перебувала у ОСОБА_3 з особистих питань, близько 20.00 год. ОСОБА_5, приїхав до неї на власному автомобілі та віддав їй всі документи на будинок, а також заповіт. За два місяці до смерті своєї дружини ОСОБА_4, ОСОБА_5 вигнав зі свого будинку доньку ОСОБА_1 з тієї причини, що вона не хотіла доглядати за матір`ю та заявив, нічого вона не отримає. ОСОБА_15 не відвідувала батьків та прийшла лише на поховання матері. За три дні до смерті батька ОСОБА_5 до нього додому приїхала донька ОСОБА_14. Також свідок показала, що в будинку ОСОБА_5 вона ночувала 23, 24, а також 25 серпня та знає, що ОСОБА_5 робив уколи ОСОБА_12 співмешканець доньки ОСОБА_14. ОСОБА_15 сказала, що коштів на поховання батька у неї немає, а ОСОБА_3 поїхала додому і привезла кошти на поховання ОСОБА_5 тому, займаючись організацією поховання вона й отримала свідоцтво про смерть.

Свідок ОСОБА_19 суду показала, що ОСОБА_5 за два-три місяці до смерті своєї дружини вигнав доньку ОСОБА_15 з власного будинку, тому що вона не доглядала за матір`ю. Крім того, свідок показала, що до смерті матері, донька ОСОБА_15 жодного разу не з`явилася до матері коли та тяжко хворіла, прийшла лише на її поховання. Помер ОСОБА_5 з 24 на 25 серпня 2013 року. Перед цим, а саме 23.08. 2013 року до батька приїхала донька ОСОБА_14 зі своїм співмешканцем. Доглядала за ОСОБА_5К її мати ОСОБА_3. Ще 20.08.2013 року ОСОБА_5 себе непогано почував. Витрати на поховання та організацією поховання ОСОБА_5 несла ОСОБА_3. За свого життя ОСОБА_5 заявляв, що нічого своїй доньці ОСОБА_15 залишати не буде. ОСОБА_14 проживає в ОСОБА_19, є інвалідом, та також не доглядала за батьками, приїжджали тільки інколи. ОСОБА_5 весь час пересувався самотужки приблизно до 23.08.2013 року та приблизно з 23.08.2013 року вже не виходив, помер з 24 на 25 серпня 2013 року. Був адекватним до своєї смерті.

Крім того, відповідачка, згідно з договором замовлення № 74 «Про надання ритуальних послуг» від 31.09.12 року замовляла ритуальні послуги по похованню матері позивачок ОСОБА_4 (а.с.126).

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного суд дійшов висновку, що оскільки спадщина складається з 1/2 частини, позивач ОСОБА_2 має право на 1/4 частину домоволодіння та 1/4 частину автомобіля.

В решті позову слід відмовити.

Разом з тим, судом не береться до уваги акт сусідів позивача від 09.09.2013 року, оскільки відповідно до частин першої та другої ст. 50 ЦПК України свідком може бути кожна особа, якій відомі будь-які обставини, що стосуються справи. Свідок зобов'язаний з'явитися до суду у визначений час і дати правдиві показання про відомі йому обставини.

Крім того, згідно з ч. 5 ст. 180 ЦПК України, якщо перешкод для допиту свідка не встановлено, головуючий під розписку повинен попередити свідка про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве показання і відмову від давання показань та привести свідка його до присяги.

Повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги ( ч. 1 ст. 202 СК України).

Правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені ( ч. 1 ст. 225 ЦК України).

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обовязкова частка).

Відповідно до статті 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно зі статтею 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

За ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущення.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 57-60, 79, 88, 212-215, 218 ЦПК України

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним та визнання права власності в порядку спадкування - відмовити.

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним та визнання права власності в порядку спадкування, - задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, право власності на 1/4 частину будинку № 60а з надвірними господарськими будівлями і спорудами по вул. Акмолінській у м. Кіровограді та 1/4 частину автомобіля ВАЗ-2103, ІНФОРМАЦІЯ_8, двигун № НОМЕР_1, темно синього кольору, державний номерний знак В7714КД, в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_5, померлого 25.08.2013 року.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір у сумі 762,34 грн.

В іншій частині позову відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда Л. І. Плохотніченко