Справа № 315/1588/14-ц
Номер провадження № 2/315/28/15
"20" січня 2015 р.Гуляйпільський районний суд Запорізької області
у складі головуючого: судді Яроша С.О.
при секретарі: Прістенській Н.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Гуляйполе Запорізької області цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
20.11.2014 року до суду звернулося Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Відповідач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи судом, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи у свою відсутність не надав.
Суд, керуючись ст.224 ЦПК України, так як проти цього не заперечує представник позивача, розглядає справу заочним розглядом, на підставі наявних у справі доказів.
Суд, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на повному, об`єктивному, всебічному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, вважає встановленими наступні обставини:
18.04.2011 року між сторонами укладено кредитний договір № б/н, що підтверджується копією заяви позичальника (а.с.9), умовами і правилами надання банківських послуг (а.с.11-34).
Відповідно до заяви позивач надає відповідачу кредит у сумі 5700 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 30 % на рік на суму залишку заборгованості, погашення заборгованості здійснюється щомісячними платежами (а.с.9).
Відповідач отримав кредит, що підтверджується його підписом в заяві позичальника та поясненнями представника позивача в судовому засіданні (а.с.9).
Відповідач порушив зобов`язання щодо повернення кредиту, відсотків за його користування та комісії, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.6-8).
На момент розгляду справи судом відповідач заборгованість не погасив.
Суд, задовольняючи позов частково, виходить з наступного:
Між сторонами склалися правовідносини по договору позики, які регулюються параграфом 1 Позика та параграфом 2 Кредит Цивільного кодексу України та умовами кредитного договору № б/н від 18.04.2011 року, укладеного між сторонами, та умовами і правилами надання банківських послуг.
Відповідно до ч.1 ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
Відповідно до ч.2 п.1 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Судом встановлено, що підставою виникнення прав та обов`язків сторін є кредитний договір № б/н від 18.04.2011 року, укладений між сторонами.
Відповідно до умов кредитного договору банк надає позичальнику кредит у сумі 5700 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 30 % на рік на суму залишку заборгованості, а позичальник зобов`язується надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості по кредиту (а.с.9).
Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Судом встановлено, що відповідач зобов`язаний згідно кредитного договору погашати заборгованість перед банком по наданому кредиту, нарахованим відсоткам та комісії, порушив зобов`язання по його поверненню частинами, відсотків за його користування та комісії, так як сплачував його не в повному розмірі, чим допустив неналежне виконання зобов`язання щодо повернення кредиту, відсотків за його користування та комісії.
Відповідно до ч.1 п.3, 4 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди.
Відповідно ч.1 ст.623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки.
Відповідно до ч.1 ст.624 ЦК України якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.
Відповідно до п.2.1.1.7.6 умов і правил надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов`язань, передбачених даним договором, більше ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф в сумі 500 грн. + 5% від суми заборгованості.
Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ч.2 п.8 ст.16 ЦК України способу захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків або інші способи відшкодування майнової шкоди.
Судом встановлено, що до суду звернувся позивач як позикодавець за кредитним договором з позовом за захистом свого порушеного майнового права, передбаченого кредитним договором, шляхом відшкодування збитків в зв`язку з тим, що відповідач як позичальник неналежним чином виконав свій обов`язок щодо повернення позики, відсотків за її користування, комісії.
Суд доходить висновку, що майнове право позивача, передбачене кредитним договором: повернення позики, відсотків за її користування та комісії, порушене відповідачем внаслідок його неналежного виконання обов`язку, передбаченого кредитним договором, підлягає захисту судом способом відшкодування збитків у виді повернення кредиту, відсотків за його користування, комісії.
Суд, відмовляючи в задоволенні вимоги позивача про стягнення неустойки у виді штрафу, передбаченого п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, вважає, що позивач не надав суду доказів порушення грошового зобов`язання, так як в позовній заяві ця вимога не обґрунтована: не вказана дата порушення грошового зобов`язання, в судовому засіданні представник позивача хоча і послався на дату порушення, однак не надав суду доказу того, що дане грошове зобов`язання прострочене більше ніж на 30 днів, що передбачено п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг як умова зобов`язання сплати штрафу відповідачем.
Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.
А тому позов підлягає задоволенню в тій частині, яка грунтується на законі, підтверджена встановленими обставинами та перевірена наданими доказами.
Керуючись ст.ст. 8-11, 60, 88, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 11, 16, 526, 546, 549, 550, 610-612, 625, 629, 1048-1055 ЦК України, кредитним договором № б/н від 18.04.2011 року, п.2.1.1.7.6 Умов і правил надання банківських послуг суд, -
Позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
З рішенням в повному обсязі сторони мають право ознайомитися 21 січня 2015 року.
На заочне рішення може бути подана заява про його перегляд протягом 10 днів з дня отримання копії заочного рішення.
Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області через Гуляйпільський районний суд Запорізької області шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення, а особою, яка була відсутня в судовому засіданні, протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: С. О. Ярош