Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________
Справа № 299/2933/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

02.02.2015 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Леньо В.В., при секретарі Дорда Д.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Виноградів цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини.

Позовні вимоги мотивовано тим, що між сторонами було укладено шлюб 10.05.2008 року у виконкомі Сасівської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області, про що у книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис № 5. Від даного шлюбу у них народилася дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Одруження виявилось невдалим, причиною розпаду шлюбу є те, що у сторін постійно виникали суперечки та непорозуміння з причин різних поглядів на життя, сторони мають різні характери. Відповідач проживає окремо, не бере участі у веденні господарства. Дитина знаходяться на повному утриманні позивачки, а тому вона просить стягувати аліменти на утримання дитини в розмірі ? частини всіх видів його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із дати подачі позову до досягнення дитиною повноліття.

Позивачка в судове засідання не з'явилася, проте подала до суду письмову заяву, у якій просила розгляд справи провести без її участі, позовні вимоги підтримує, просить такі задовольнити.

Відповідач, будучи повідомленим про день, час та місце розгляду справи належним чином своєчасно, в судове засідання з невідомих суду причин повторно не з'явився, і від нього не надійшло жодного клопотання про відкладення слухання справи або поважні причини неявки, тому на підставі ст.224 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розлучення, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей та інші обставини життя сторін, зокрема, виникнення у сторін частих сварок та непорозумінь, зловживання відповідачем алкогольними напоями.

В судовому засіданні належними доказами достовірно встановлено, що між сторонами було укладено шлюб 10.05.2008 року у виконкомі Сасівської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області, про що у книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис № 5. (а.с.4) Від даного шлюбу у них народилася дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.(а.с.5). Одруження виявилось невдалим, причиною розпаду шлюбу є те, що у сторін постійно виникали суперечки та непорозуміння з причин різних поглядів на життя, сторони мають різні характери. Відповідач проживає окремо, не бере участі у веденні господарства. Дитина знаходяться на повному утриманні позивачки. (а.с.7).

Відповідно до вимог ст.51 Конституції України та ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Дружина та чоловік за змістом ст.55 СК України зобов'язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній.

Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносини, примушування до їх збереження, є порушенням прав жінки, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч.ч.3, 4 ст.56 СК України).

Правовідносини між сторонами врегульовані нормами Сімейного кодексу України.

Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 р. N 606-XIV "Про виконавче провадження" він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи.

Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ст. 183 ч.1 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

За правилами ч.2 ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

З'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, взявши до уваги наявність у сторін малолітньої дочки та обставини життя подружжя, з врахуванням того, що сторони шлюбним життям не живуть уже понад рік, що шлюб існує тільки формально, та враховуючи, що подальше збереження шлюбу між сторонами є недоцільним, оскільки у період з часу звернення позивачки до суду та розгляду справи у суді наміри позивачки розірвати шлюб не змінилися, а наданий судом строк на примирення позитивних результатів не дав, суд встановив справжнє прагнення позивачки до розірвання шлюбу, а відтак приходить до переконання, що розірвання шлюбу не суперечить інтересам сторін і їх неповнолітньої доньки, після цього не будуть порушені їх особисті та майнові права, у зв'язку із чим позовні вимоги в частині розірвання підлягають задоволенню.

Таким чином, з урахуванням викладеного, керуючись принципами законності, справедливості та розумності, позовні вимоги підлягають задоволенню, а з відповідача слід стягувати аліменти з визначенням частки у розмірі 1/4 від його заробітку у відповідності до ст.183 СК України

За таких встановлених у судовому засіданні обставин, вирішуючи питання про розмір аліментів, які слід стягувати з відповідача суд, керуючись принципами законності, справедливості та розумності, позовні вимоги підлягають задоволенню, а з відповідача слід стягувати аліменти з визначенням частки у розмірі 1/4 від його заробітку у відповідності до ст.183 СК України.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує з іншої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ч.3 зазначеної статті якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 11, 60, 169, 212 - 215, 224 ст.367 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задовольнити.

Шлюб, укладений між ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, 10.05.2008 року у виконкомі Сасівської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області, про що у книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис № 5. - р о з і р в а т и.

Залишити позивачці прізвище набуте у шлюбі «ОСОБА_1».

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний код НОМЕР_1, мешканця АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканки АДРЕСА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи із дати подачі позову - 14.08.2014 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний код НОМЕР_1, мешканця АДРЕСА_1 в доход держави 243,60 гривень судового збору.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Відповідачем може бути подано заяву про перегляд заочного рішення протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

ГоловуючийВ. В. Леньо