АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 542/647/15-ц Номер провадження 22-ц/786/2885/15Головуючий у 1-й інстанції Гавриленко Т. Г. Доповідач ап. інст. Корнієнко В. І.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Корнієнка В.І.,

Суддів: Карпушина Г.Л., Одринської Т.В.

При секретарі: Коротун І.В.

розглянувши у відкритому судовому засідання в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Малоперещепинської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області

на рішення Новосанжарського районного суду Полтавської області від 01 липня 2015 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до Малоперещепинської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області, Новосанжарської районної державної адміністрації Полтавської області, з участю третіх осіб: відділ Держземагенства у Новосанжарському районі Полтавської області, ОСОБА_4, ОСОБА_1, про визнання права власності на земельну ділянку,-

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач ОСОБА_3 в травні 2015 року звернувся до суду з позовом, у якому просив визнати за ним право власності на земельну ділянку.

Позовні вимоги вмотивовував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер його дядько ОСОБА_5. Після смерті дядька залишилася спадщина, яка складається із земельної ділянки площею 4,38 га в межах згідно з планом, що розташована на території Малоперещеинської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області і призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Вказана земельна ділянка, яка спадкове майно, згідно рішення Новосанжарського районного суду Полтавської області від 25 квітня 2008 року визнана відумерлою та передана у власність Малоперещепинської територіальної громади Новосанжарського району. Позивач вказує, що про це йому стало відомо 04 березня 2015 року. Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 01 квітня 2015 року рішення Новосанжарського районного суду Полтавської області від 25 квітня 2008 року в частині визнання відумерлою спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 - скасовано.

Також вказував, що спадкоємцями першої черги за законом після померлого ОСОБА_5 є його дочки ОСОБА_4 та ОСОБА_1, які спадщину не прийняли та від належних їм часток спадкового майна відмовилися на користь позивача.

Рішенням Новосанжарського районного суду Полтавської області від 01 липня 2015 позовну заяву ОСОБА_3 до Малоперещепинської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області, Новосанжарської районної державної адміністрації Полтавської області, з участю третіх осіб: відділ Держземагенства у Новосанжарському районі Полтавської області, ОСОБА_4, ОСОБА_1, про визнання права власності на земельну ділянку - задоволено.

Поновлено ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, строк для прийняття спадщини після смерті дядька ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2.

Визнано за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, право на земельну ділянку для товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,38 га, посвідченого Державним актом на право приватної власності на землю НОМЕР_1, що розташована на території Малоперещепинської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області, як за спадкоємцем п'ятої черги за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5.

З рішенням суду не погодилася Малоперещепинська сільська рада, подала апеляційну скаргу, у якій просить його скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог..

Апелянт вважає рішення суду таким, що ухвалено внаслідок невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи, із порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги вмотивовує тим, що на момент смерті ОСОБА_5 у нього малися спадкоємці першої черги - доньки, одна з яких була неповнолітньою, які не прийняли належним чином спадщину. Також вказує, що відмова від прийняття спадщини має бути подана нотаріусу і у строк, визначений для прийняття спадщини.

Посилається на недоведеність позивачем факту поважності причин пропуску ним строку на прийняття спадщини, та відсутність в натурі земельної ділянки відносно якої виник спір.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що скарга підлягає до задоволення частково, за наступних підстав.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Відповідно до п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення або неправильне застосування судом матеріального або процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Також, відповідно до ч. 3 ст. 303 ЦПК України апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Судом першої інстанції вірно встановлено, підтверджується матеріалами справи , що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_5 ( свідоцтво про смерть НОМЕР_2, видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Новосанжарського районного управління юстиції у Полтавській області 24 лютого 2015 року - а.с. 15).

Після смерті ОСОБА_5 залишилася земельна ділянка площею 4,38 га, розташована на території Малоперещепинської сільської ради Новасанжарського району Полтавської області, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала померлому відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 від 03 вересня 2002 року ( а.с. 16).

Також встановлено, що рішенням Новосанжарського районного суду Полтавської області від 25 квітня 2008 року земельна ділянка плщею 4,38 га, що належала померлому ОСОБА_5, як спадкове майно - визнано відумерлою та передано у власність Малоперещепинської територіальної громади Новосанжарського району Полтавської області.

Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 01 квітня 2015 року рішення Новосанжарського районного суду Полтавської області від 25 квітня 2008 року в частині визнання відумерлою спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 - скасовано.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3, місцевий суд виходив з того, що на день смерті дядька ( спадкодавця) позивачу було 9 років, а тому в силу статті 1268 ЦК України він є таким, що прийняв спадщину, враховуючи також той факт, що спадкоємці першої - четвертої черг не прийняли її.

Проте, з таким висновком суду колегія суддів не може погодитися за наступних обставин.

Спадкові відносини в Україні регулюються Цивільним кодексом України 2003 року (ЦК), законами України «Про нотаріат», «Про міжнародне приватне право», іншими законами та підзаконними нормативними актами, як нормами матеріального та процесуального права.

При вирішенні спорів про спадкування, спадщина по яких відкрилась і була прийнята до 01 січня 2004 року, не допускається застосування судами норм ЦК 2003 року, а застосуванню підлягають норми законодавства, чинного на час відкриття спадщини, зокрема ЦК УРСР.

У випадку, коли особи прийняли спадщину шляхом фактичних дій (вступ в управління та володіння спадковим майном), але не оформили права на спадщину, обґрунтованою є відмова суду в задоволенні позову про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, оскільки в цьому випадку підстави для пред'явлення позову та спір з приводу спадщини відсутні.

Особи, які мали право на обов'язкову частку в спадщині на підставі ст. 535 ЦК УРСР, у тому числі й утриманці померлого, проте не здійснили дій, що свідчать про прийняття спадщини (ст. 549 ЦК УРСР), можуть звернутися з позовом про продовження строку для прийняття спадщини (ст. 550 ЦК УРСР).

У разі продовження строку для прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно за позовом осіб, які мають право спадкування за законом відповідно до статей 529-531, 535 ЦК УРСР, спадкування спадкоємцями за законом третьої, четвертої та п'ятої черг (статті 1263-1265 ЦК) та визначення судом додаткового строку для прийняття спадщини зазначеними категоріями осіб не допускається.

Якщо спадщина відкрилась після 01 липня 2003 року та не була прийнята ніким зі спадкоємців, що мають право спадкування на підставі ЦК УРСР, право спадкування виникає також у спадкоємців за законом третьої, четвертої та п'ятої черг («нових черг») відповідно до статей 1263-1265 ЦК. Позовні вимоги таких осіб про визначення додаткового строку для прийняття спадщини підлягають задоволенню відповідно до встановлених обставин.

У такому разі право прийняти спадщину в особи, яка є спадкоємцем за законом третьої, четвертої та п'ятої черг (статті 1263-1265 ЦК), здійснюється у строки, встановлені ч. 2 ст. 1270 ЦК. В разі пропуску зазначених строків такі спадкоємці можуть звернутися з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Згідно з правилами цивільного законодавства часом відкриття спадщини слід вважати день смерті особи, зазначений у свідоцтві про смерть, виданим відповідним державним органом реєстрації актів цивільного стану.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2. Тобто спадщина відкрилася до 01 липня 2003 року.

За таких обставин, місцевий суд помилково дійшов висновку про застосування норм ЦК в редакції, що набрала чинності з 01 січня 2004 року для врегулювання спірних правовідносин, та помилкового висновку про наявність у позивача, як спадкоємця п'ятої черги права на спадкування після померлого дядька за правилами цього кодексу. .

Окрім того, оцінюючи наявні у матеріалах справи докази в їх сукупності, колегія суддів звертає увагу на обґрунтованість доводів апелянта в частині наявних відмов дочок спадкодавця від прийняття спадщини на користь ОСОБА_3, позивача у справі, які взагалі не містять дати, здійснені після закінчення встановленого законом строку на прийняття спадщини, і до нотаріуса не подавалися.

Окрім того, вбачається, що на момент смерті спадкодавця - ОСОБА_5, одна із його доньок - ОСОБА_1, 1985 року народження, була неповнолітньою, а тому відповідно до ст. 529-531, 535 ЦК УРСР мала право на обов'язкову частку у спадщині.

Вищевикладеному місцевий суд належної оцінки не дав, внаслідок чого дійшов неправомірного висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_3

В свою чергу, доводи апеляційної скарги з приводу відсутності земельної ділянки в натурі не заслуговують на увагу, оскільки не можуть бути підставою для відмови у задоволенні законних та обгрунтованих вимог спадкоємця при захисті належних йому прав.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення Новосанжарського районного суду Полтавської області від 01 липня 2015 року підлягає скасуванню з ухваленням нового - про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314, 316 ЦПК України, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу Малоперещепинської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області - задовольнити частково.

Рішення Новосанжарського районного суду Полтавської області від 01 липня 2015 року - скасувати.

У задоволенні вимог ОСОБА_3 до Малоперещепинської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області, Новосанжарської районної державної адміністрації Полтавської області про визнання права власності на земельну ділянку - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий суддя : /підпис/ В.І. Корнієнко

Судді: /підпис/ Г.Л. Карпушин /підпис/ Т.В. Одринська

З оригіналом згідно: Суддя апеляційного суду

Полтавської області _______ В.І. Корнієнко