Справа № 278/1085/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2015 року Житомирський районний суд Житомирської області

у складі головуючої - Баренко С.Г.,

за участю секретаря судового засідання Лабенської Л.І., сторін, їх представників,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 Антоніни, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Іванівської сільської ради Житомирського району (далі ОСОБА_4), Житомирської районної державної адміністрації (далі - РДА) про визнання незаконними та скасування рішення сільської ради, розпоряджень РДА, державного акту, третя особа на стороні відповідачів ОСОБА_5,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у позові просять визнати незаконним і скасувати рішення ОСОБА_4 від 08.04.2005 в частині погодження надати в оренду ОСОБА_3 земельну ділянку №1482 площею 0,045 га, розпорядження РДА №447 від 25.07.2005 про надання наведеної ділянки в оренду, розпорядження РДА №925 від 03.10.2007 про оформлення права власності на цю земельну ділянку, визнати незаконним і скасувати державний акт серії ЯЛ №659808 на право приватної власності на земельну ділянку площею 0,09 га, яка складається із двох земельних ділянок №1482, 1484 у садовому товаристві «Акорд» масиву «Давидівський» Іванівської сільської ради Житомирського району в частині приватизації земельної ділянки №1482 площею 0,045 га. Свої вимоги мотивують тим, що ОСОБА_3 незаконно перейшла у власність земельна ділянка, оскільки на ній була розташований садовий будинок, якого придбала ОСОБА_1

Позивачі та їх представник вимоги підтримали.

ОСОБА_3 позов визнав. Пояснив, що він подав до ОСОБА_4 лише заяву про надання йому в оренду земельної ділянки, будь-яких інших, передбачених ЗК України документів, він не додавав.

ОСОБА_4 у письмових запереченнях позов не визнав. Наполягав, що процедура надання відповідачу земельної ділянки була дотримана, на спірної земельній ділянці будь яких забудов не було.

ОСОБА_4 РДА до суду не зявився, про час та місце розгляду справи оповіщений у встановленому порядку. Суд визнав причини його неявки неповажною,розгляд справи відбувався за його відсутністю.

ОСОБА_4 третьої особи у суді наполягав, що подача наведеного позову зумовлена бажанням сторін позбавити колишню дружину відповідача права половину частини спільного майна подружжя, у тому числі збудованого на спірних земельних ділянках садового будинку. Зазначив, що позивачі вирішили порушити питання про скасування рішення, розпоряджень та державного акту на противагу рішенню суду, яким спірний будинок визнано спільним майном подружжя.

Дослідженим матеріалам справи відповідають цивільні правовідносини. Суд розглядає справу у межах заявлених вимог, на підставі змагальності та диспозитивності, на підставі перевірених доказів.

Відповідно до ст.11 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ч.1 ст.179 ЦПК предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги. Докази мають бути належні та допустимі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях( ст.с.57-59,п.4 ст.60 ЦПК).

Як вбачається зі змісту позову, за заявою ОСОБА_6 до Іванівської сільської ради, було припинено її право на користування земельними ділянками у ТОВ «Аккорд» на території Іваніської сільської ради площею 0,09 га за № №1481,1482(а.с.98). Ці обставини визнані сторонами. Підстави припинення права користування земельною ділянкою передбачені в ст. 141 ЗК України. Так, за бажанням землекористувача, на підставі заяви, його право на використання земельної ділянки припиняється в результаті добровільної відмови від цього права, про що приймається відповідне рішення.

Рішенням двадцять другої сесії ОСОБА_6 від 28.04.2005 було погоджено припинити право оренди земельних ділянок, що знаходяться в користуванні та оренді громадян та розташовані за межами села, серед яких, зокрема, земельні ділянки площею 0,09 га, якими користувалася ОСОБА_6 (а.с.38).

За заявою ОСОБА_3, розпорядженням РДА №447 від 25.07.2005 спірні земельні ділянки №№ 1482, 1484 загальною площею 0,09 га в ТОВ «Акорд» було передано йому в оренду на 5 років ОСОБА_3 (а.с. 41).

У подальшому, розпорядженням голови РДА № 925 від 03.10.2007 ці земельні ділянки були передані ОСОБА_3 у власність (а.с. 70) та відповідач отримав державний акт серії ЯЛ №659808 від 30.05.2011 (а.с. 18).

Твердження позивачів про незаконність вказаних рішень РДА та ОСОБА_6, з причин розташування на спірних земельних ділянках дачного будинку ОСОБА_6, якого остання продала ОСОБА_1, що, на їх думку, підтверджується розпискою від 25.04.2005, не відповідає вимогам закону. Так ст.182 ЦК України передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державної реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом. Наведені вимоги ЦК кореспондуються зі ст. 19 ЗУ «Про державну реєстрацію прав та їх обтяжень» ( в редакції, чинній на той час), яка передбачає вичерпний перелік підстав для реєстрації права власності на нерухоме майно, серед яких, зокрема, нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу, довічного утримання, дарування, міни нерухомого майна. Таким чином, належних та допустимих доказів, які б свідчили про право власності самої ОСОБА_6 на садовий будинок позивачі не надали, а розписка, копія якої долучена до позову, не може бути належним доказом переходу права власності на житловий будинок до ОСОБА_1 (а.с. 15).

На земельній ділянці №1482 розташований садовий будинок, який за позовом третьої особи рішенням апеляційного суду Житомирської області від 20.01.2014 визнано спільним майном подружжя ОСОБА_5 та ОСОБА_3 (а.с. 13-14). А тому посилання позивачів на обґрунтування незаконності оскаржуваних рішень на ч.2 ст.120 ЗК України, суд вважає безпідставним.

Не може бути підставою для скасування розпоряджень РДА та рішення ОСОБА_6 і доводи позивачів, про те, що садовий будинок, що розташований на спірних земельних ділянках є співвласністю подружжя ОСОБА_3, а свідоцтво про право власності на цей будинок видано лише відповідачу ОСОБА_3 Оскільки сам факт реєстрації нерухомого майна на одного з подружжя, не означає що воно належить саме цієї особі та не впливає на законність оспорюваних рішень.

Таким чином, доводи позивачів щодо незаконності оскаржуваного рішення, розпоряджень, в основу яких покладено лише твердження про наявність садового будинку, не знайшли свого підтвердження в суді.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Порушень вимог закону при прийняті оскаржуваних рішень судом не виявлено.

Держаний акт на право власності на землю видається на підставі рішення органу місцевого самоврядування, органу державної влади, а тому вирішення питання про правомірність видачі державного акта безпосередньо залежить від законності рішень, на підставі яких такий акт видано(Правова позиція ВСУ (справа № 6-12цс13 від 18.09.2013,справа № 6-93цс13) від 23.10.2013).Таким чином вимога про незаконність державного акту, х похідною та задоволенню не підлягає.

Керуючись: ст. 19 Конституції України, ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ст.ст. 120, 125, 126 ЗК України, ст.ст. 15,16, 328, 377 ЦК України, ст. ст. 3, 11, 57, 60, 61, 88, 130, 170, 197, 212, 213, 214, 215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 Антоніни, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Іванівської сільської ради Житомирського району, Житомирської районної державної адміністрації про визнання незаконними та скасування рішення сільської ради, розпоряджень РДА, державного акту відмовити за недоведеністю.

Рішення суду вступає в законну силу після закінчення строку на апеляційне оскарження.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Житомирської області протягом 10 днів після проголошення рішення через Житомирський районний суд.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Житомирської області протягом десяти днів з дня його проголошення через Житомирський районний суд Житомирської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: С. Г. Баренко