Справа № 274/571/15-ц
Провадження № 2/0274/649/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.09.2015 року . Бердичівський міськрайонний суд в складі: головуючого -судді Хавронюк О.Л., з участю секретаря - Лободи В.Л.,позивача, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Бердичеві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою ,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з вказаним вище позовом з тих підстав, що відповідачка перешкоджає йому використовувати земельну ділянку за призначенням. Ділянка належить йому на праві власності, на вимоги про усунення перешкод відповідач не реагує. Позивач просить зобов»язати відповідачку усунути існуючі перешкоди шляхом демонтажу 2 металевих вагончиків.

В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав повністю. Ствердив, що на момент набуття ним права власності на земельну ділянку ,на ній вже були розташовані 2 металевих вагончики ,які є будівлею кафе «ІНФОРМАЦІЯ_1».На його вимоги прибрати ці металеві вагончики,які з»єднані між собою , відповідачка не реагує.Його права як власника землі порушені ,він просить їх захистити.

Відповідачка в судове засідання 11.09.2015 року не з»явилась, хоча про час і місце розгляду справи була повідомлена відповідно до вимог ст. 74 ЦПК України. При розгляді справи відповідачка щодо позову заперечила . Вказала,що 2 металевих вагончики вона придбала особисто в 2002 році, використовує їх як будівлю кафе на земельній ділянці площею 0,05 га.Весь цей час вона платила земельний податок, отримала необхідні дозволи ,провела світло. Вона готувала документи для приватизації землі, укладала договір оренди,а в серпні 2014 року дізналась про те,що позивач отримав землю у власність. Дії позивача та інших посадових осіб є неправомірними , земельну ділянку вона не збирається звільняти.

Представник третьої особи в судове засідання 11.09.2015 року не з»явилась .Суду при розгляді справи пояснила,що спірна земельна ділянка зареєстрована на праві власності за позивачем, розробником проекту з землеустрою є підрядна організація.До Управління Держземагенства у Бердичівському районі будь-яких скарг чи заяв не надходило.

Суд, на підставі наданих сторонами доказів ,прийшов до висновку про задоволення позову виходячи з наступного.

Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини.

Відповідно до положень ст.ст.125, 126 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності на земельну ділянку, отриману із земель комунальної власності, посвідчується державним актом.

Суд встановив, що позивач з 15.08.2014 року є власником земельної ділянки площею 0,4415 га ,кадастровий номер НОМЕР_1 ,яка розташована за адресою : Житомирська область,Бердичівський район, сільська рада Мирославська, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства ,садівництва, городництва, сінокосіння і випасання худоби(далі по тексту - земельна ділянка) .На підтвердження права власності надано свідоцтво та витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.7-36).

Судом також встановлено, що на частині земельної ділянки розташований павільйон для торгівлі та швидкого харчування - кафе „ІНФОРМАЦІЯ_1"(а.с.107-108,116).Дані про реєстрацію за відповідачкою права власності на вказаний об"єкт відсутні (а.с.77,79),однак як вбачається з представлених відповідачкою документів, саме вона використовує вказану будівлю щонайменше з 2002 року.

Так, позивачкою наданий план будівлі під літерою АДРЕСА_1 станом на 7.10.2011 року (а.с.58-61),акт вибору земельної ділянки під розміщення павільйонів під міні кафе від 20.05.2002 року, акт комісії від 4.11.2002 року про готовність малої архітектурної споруди до експлуатації,договір без дати щодо оренди нежитлового приміщення -кафе „ІНФОРМАЦІЯ_1" строком до 31.12.2009 року , довідка сільської ради про належність кафе відповідачці на праві власності,договір оренди земельної ділянки від 5.06.2006 року (а.с.62-67,93-94).З усних та письмових пояснень відповідачки (а.с.56-57) вбачається,що вона вважає себе власником споруди -кафе „ІНФОРМАЦІЯ_1" .

Позивач 19.08.2014 року та 17.01.2015 року , отже після набуття права власності на земельну ділянку ,письмово звертався до відповідачки з вимогою демонтувати вагончик,звільнити земельну ділянку (а.с.37-39).

Відповідно до ч. 1 ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно п. «б», «д» ч.1 ст. 90 ЗК України, власники земельних ділянок мають право самостійно господарювати на землі, а також споруджувати жилі будинку, виробничі та інші будівлі і споруди.

Відповідно до ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язанні з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу вибравши відповідний спосіб захисту цивільних прав та інтересу.

Способи захисту цивільних прав є передбачені у статті 16 ЦК України, в тому числі і шляхом припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення. Зі змісту ч. 3 ст. 16 ЦК України вбачається, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Доводи відповідача про отримання позивачем права власності на земельну ділянку обманним шляхом,недійсність розпоряджень на розроблення технічної документації жодним доказом по справі не стверджені, судом до уваги не приймаються.

Таким чином, наполягаючи на правомірності використання частини земельної ділянки ,відповідачем не доведено,що вона здійснює свої цивільні права у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства (ч.1 ст.13 ЦК України). Відповідач не довела правомірності користування будь-якими будівлями на земельній ділянці , право власності на яку з 15.08.2014 року набув позивач.Його права порушені і підлягають судовому захисту шляхом покладення на відповідачку обов"язку вчинити певні дії -демонтувати споруду ,що складається з 2 металевих вагончиків ,з"єднаних між собою ,кожний з яких має довжину 12 м,ширину-3 м.,висота 2,8 м.

Витрати позивача по сплаті судового збору(а.с.2) підлягають відшкодуванню з відповідачки на його користь.

Керуючись ст.ст. 10,11,60, 88,212-215,209,218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою задоволити повністю.

Зобов"язати ОСОБА_2 усунути перешкоди у користуванні ОСОБА_1 земельною ділянкою площею 0,4415 га ,кадастровий номер НОМЕР_1,яка розташована Житомирська область Бердичівський район, Мирославська сільська рада, шляхом демонтажу 2 металевих вагончиків,з"єднаних між собою ,кожний з яких має довжину 12 м,ширину-3 м.,висота 2,8 м.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 243,60 грн. витрат по сплаті судового збору.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційний суд Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення.

Суддя :