Справа № 283/1851/15-ц
провадження №2/283/692/2015
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

(заочне)

22 жовтня 2015 року Малинський районний суд Житомирської області в складі: під головуванням судді Ярмоленка В.В., з секретарем Пух Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Малині цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про захист права власності, усунення перешкод в користуванні житлом шляхом визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, мотивуючи вимоги тим, що з 2007 року відповідач в спірному будинку №86 по вулиці Заводській в м. Малині Житомирської області не мешкає, а лише зареєстрований за зазначеною адресою. Оскільки позивач являється власником будинку на підставі договору дарування житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами від 14.07.2011 року, просить захистити її право власності та усунути перешкоди у користуванні житлом, шляхом визнання ОСОБА_2, таким, що втратив право користування жилим приміщенням.

Позивач в судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити відповідно до обставин, зазначених у позовній заяві.

Відповідач до суду не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки до суду не повідомив, будь-яких заяв, клопотань по суті позову не надав.

Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про можливість ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, про що не заперечував позивач.

Розглянувши справу в межах заявлених вимог та на підставі наявних у справі доказів, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно договору дарування житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами від 14.07.2011 року позивач, ОСОБА_1, шляхом дарування їй від матері, ОСОБА_3 набула права власності на будинок № 86 по вулиці Заводській в м. Малин Житомирської області.

За цією ж адресою, відповідно до даних сектору адресно-довідкової роботи УДМС України в Житомирській області, зареєстроване місце проживання відповідача, який не є родичем чи членом сім'ї позивача.

Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння.

Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України. Об'єктом власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира (ст. ст. 379, 382 ЦК України). Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Відповідно до частини першої статті 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб.

Згідно положень статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 156 ЖК УРСР передбачено, що члени сімї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Аналіз вищенаведених правових норм дає підстави для висновку про те, що право членів сімї власника будинку користуватись цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сімї якого вони є; із припиненням права власності особи втрачається й право користування жилим приміщенням у членів його сімї.

З довідки депутата Малинської міської ради № 1097 від 03.08.2015 року слідує, що відповідач з 2007 року в будинку № 86 по вулиці Заводській в м. Малині Житомирської області не проживає.

Позивач реалізував своє право на захист власного майна, а відповідач мав похідне право користування житлом від наявності такого права у особи, членом сім'ї якого він був. Із припиненням такого права, втратилось і його право на користування житлом.

Такий висновок відповідає постанові Верховного Суду України від 05 листопада 2014 року № 6-158цс14 і відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковим для всіх судів України.

Відповідач не надав суду належних доказів поважності своєї відсутності у спірному будинку, чим не виконав вимоги ст.10 ЦПК України, відповідно до якої кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх заперечень. Судом таких доказів не встановлено при розгляді справи.

Керуючись ст. ст.3,10, 60, 88, 209, 224 ЦПК України, ст. 383,391 ЦК України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Усунути перешкоди у користуванні житлом шляхом визнання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право на користування жилим приміщенням в будинку, що розташований в м. Малині, по вул. Заводській, 86.

Судові витрати за заявою позивача вважати по фактично понесеним.

Копію рішення направити відповідачу не пізніше трьох днів з дня його проголошення і роз'яснити, що заяву про перегляд заочного рішення може бути ним подано протягом десяти днів з дня отримання копії рішення до суду, що його ухвалив.

Позивач має право оскаржити рішення суду протягом 10 днів з дня отримання його копії до апеляційного суду Житомирської області.

Суддя: