АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2015 року м. Київ

колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ

Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого Болотова Є.В.,

суддів: Білич І.М., Поліщук Н.В.,

при секретарі Абдуллаєвій Е.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Телеканал «Інтер», ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа: ОСОБА_5, про спростування недостовірної інформації, стягнення моральної та матеріальної шкоди, завданої розповсюдженням недостовірної інформації,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 05 червня 2015 року,

встановила:

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 05 червня 2015 року в задоволенні названого позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суд першої інстанції, та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 вимоги апеляційної скарги підтримала.

Представник ПАТ «Телеканал «Інтер» проти апеляційної скарги заперечила.

ОСОБА_5 вважає апеляційну скаргу необґрунтованою.

Інші учасники процесу в судове засідання не з'явились, про його час і місце повідомлені належним чином.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників процесу,перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено факту розповсюдження відповідачами щодо нього недостовірних відомостей в ефірі програми «ІНФОРМАЦІЯ_1» з назвою: «ІНФОРМАЦІЯ_2» на телевізійному каналі «Інтер».

Такі висновки суду відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 на телеканалі «Інтер» транслювався показ програми «ІНФОРМАЦІЯ_1» під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_2».

Обґрунтовуючи позов, з урахуванням уточнень, ОСОБА_1 просив суд визнати такими, що не відповідають дійсності, є недостовірними і порочать його честь, гідність і ділову репутацію такі відомості:

«ДНК-тест було проведено в Нью-Йорку і отримано результат з Нью-Йорку»,

«…що ОСОБА_1 кидав кірпичину вагою 8-9 кг у вікно громадянки ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1. Кирпич з його слів пролетів біля голови ОСОБА_6 і розбив йому голову»,

«ОСОБА_1 посилав восьмилітнього пацана на точку за бутилкою, а неадекватна ОСОБА_2 підтвердила «і не один раз»,

«ОСОБА_2 довела до відома всіх, що саме ОСОБА_1 сильно наполягав на продажу її квартири у АДРЕСА_2 і заставив її продати квартиру, що є недостовірною інформацією»,

«що вона перший раз дізналась, що ОСОБА_2 нещаслива і що ОСОБА_1 перший раз побив сина ОСОБА_6, зразу після смерті матері ОСОБА_1»,

«ОСОБА_1 бив дітей і ОСОБА_2»,

«опікунський совет запретил ему общение с детьми из-за семейного насилля».

Також просив визнати такими, що не відповідають дійсності, є недостовірними і порочать його честь, гідність і ділову репутацію, поширену ведучим ОСОБА_7, такі відомості:

«ОСОБА_8 - генетик»,

«сейчас вы видите как проходил забор материала, все соответствует норме, подлога быть не может»,

«опекунский совет запретил ему общение з детьми из-за семейного скандала»,

«американская лаборатория независимая, врач подтвердил это 100%»,

«ОСОБА_5 - директор центра, где проводился тест»,

«результаты Нью-Йоркского ДНК-теста проведенного ИНТЕРОМ по вашей просьбе»,

«ОСОБА_9 в заявлении в суд написала, что ОСОБА_2 живет з мером города»,

«Виноват в том, что вы не получили ответ из Америки ОСОБА_10 и мэр города Ватутино».

Також просив визнати такими, що не відповідають дійсності, є недостовірними і порочать його честь, гідність і ділову репутацію, поширену ОСОБА_5, такі відомості:

«У меня в руках результаты ДНК-анализа нашей лаборатории в США».

Просив визнати такими, що не відповідають дійсності, є недостовірними і порочать його честь, гідність і ділову репутацію, поширену ОСОБА_11, такі відомості:

«Обґрунтування в суді абсурдніші: я колись приїхав з роботи, а вона з кумом сиділа за столом»,

«Остання версія батьківства була ОСОБА_10».

Також просив спростувати вищенаведену інформацію, стягнути з ТК «Інтер» моральну шкоду в розмірі 100 000,00 грн., з ОСОБА_2 - моральну шкоду в розмірі 1 грн., з ОСОБА_3 - моральну шкоду в розмірі 1 000,00 грн., з ОСОБА_4 - моральну шкоду в розмірі 1 000,00 грн.

Згідно ст. 64 Закону України «Про телебачення та радіомовлення» громадянин або юридична особа мають право вимагати від телерадіоорганізації спростування поширених у її програмі чи передачі відомостей, які не відповідають дійсності та/або принижують честь і гідність особи.

Право вимагати спростування мають офіційні представники громадянина, якщо сам громадянин не має можливості вимагати спростування.

Заяву з вимогою спростування має бути подано до телерадіоорганізації у письмовій формі протягом 14 днів з дня поширення таких відомостей з письмовим повідомленням про це Національної ради.

Телерадіоорганізація зобов'язана розглянути заяву у семиденний термін з дня її надходження, якщо інше не передбачено законодавством України.

На вимогу заявника телерадіоорганізація зобов'язана надати йому можливість безкоштовного прослуховування (перегляду) відповідного фрагменту програми чи передачі або надати копію запису фрагменту з відповідною оплатою.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач не звернувся до телевізійного каналу «Інтер» у письмовій формі протягом 14 днів з дня поширення таких відомостей.

Проте, на підтвердження позовних вимог, позивачем надано копію запису на електронному носії, який не є належним та допустимим доказом, оскільки отриманий з порушенням порядку, передбаченого законом.

За загальним правилом оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 30 Закону України «Про інформацію» оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири).

Вирішуючи спір, суд першої інстанції обґрунтовано вважав, що зміст інформації, яку позивач просить спростувати, складають виключно оціночні судження учасників телевізійної програми.

Доводи апеляційної скарги вищенаведених висновків суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду від 05 червня 2015 року ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, відтак підстав для його скасування за доводами апеляційних скарг немає.

Керуючись ст. 303, п. 1 ч. 1 ст. 307, ч. 1 ст. 308, п. 1 ч. 1 ст. 314 Цивільного процесуального кодексу України, колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 05 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий Є.В. Болотов

Судді: І.М. Білич

Н.В. Поліщук