28.10.2015 Справа № 363/3576/15-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

28 жовтня 2015 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді - Скарлат О.І.,

при секретарі - Хомяк А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зобовязання вчинити дії та стягнення моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач в серпні 2015 року звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що він є власником 2/3 частини житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами по вул.Бударіна , 37 в смт.Димер Вишгородського району Київської області. Власником іншої 1/3 частини вказаного будинку являється відповідач ОСОБА_2 З метою уникнення руйнування окремих конструкцій будинку, повалення старої покрівлі позивачем проведено роботи по частковому перекритті даху будинку , приведено до ладу внутрішні приміщення шляхом здійснення добудови. Позивач неодноразово звертався до відповідача щодо погодження спільного ремонту, пропонував спільними зусиллями та коштами відновити весь будинок , але відповідачем було відмовлено. Позивач зазначає, що на протязі тривалого часу між співвласниками будинку тривають суперечки щодо користування домоволодінням, не можуть дійти згоди щодо встановлення добросусідських відносин. Позивач зазначає, що відповідач постійно скаржиться до різних установ щодо проведення ним будівельних робіт , зазначаючи , що нею не було надано дозволу про проведення таких робіт. Разом з тим, постановою Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області № А-1111/3 від 21.11.2014 року позивача визнано винним у вчиненні правопорушення , передбаченого ч.1,5 ст.96 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу 4250 грн. Однак, 12.02.2015 року головним державним інспектором Інспекційного відділу №1 Інспекційного управління №1 Департаменту ДАБІ видано припис №С-1202/1 про усунення порушень норм законодавства , а саме отримання документу, що надає право на виконання будівельних робіт. На підставі даного припису складено протокол про адміністративне правопорушення від 12.02.2015 року № 1-Л-А-12/02/1. 24.02.2015 року позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення , передбаченого ч.1 ст.188-42 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 5100 грн. Позивач 24 червня 2015 року надіслав відповідачу лист з проханням погодити узаконення самовільного перепланування та прибудови, однак відповідач листом від 07.07.2015 року повідомила , що такий дозвіл вона не надасть. Відмова відповідача надавати дозвіл на узаконення самовільного будівництва та реконструкції даху призводить до систематичного накладення на нього стягнень у виді штрафу та унеможливлює отримати правовстановлюючий документ на власність, а тому він вимушений звернутися до суду за захистом свого порушеного права. Крім того, позивач зазначає, що відповідач своїми діями, які виражаються у скандалах, подання до різних органів скарг, заяв завдають позивачу моральних страждань.

На підставі викладеного, позивач просить зобовязати відповідача ОСОБА_2 надати письмовий дозвіл (погодження) на введення в експлуатацію (узаконення) житлового будинку «А» по вулиці Бударіна, 37 в смт.Димер Вишгородського району Київської області після проведеної реконструкції даху та здійснення самовільної прибудови розміром 4,6х3,0 м та стягнути судові витрати.

Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги з викладених в позові підстав.

Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечила, пояснила в суді , що вона відмовляється надати дозвіл на введення в експлуатацію житлового будинку після проведеної реконструкції даху та прибудови, оскільки позивач розпочав будівельні роботи без відповідного документа , який дає право виконувати будівельні роботи. Внаслідок проведених позивачем будівельних робіт почалося руйнування її частини житлового будинку та на даний час він знаходиться в аварійному стані, а тому вимоги позивача вважає незаконними та просить відмовити.

Вислухавши пояснення сторін, які брали участь у справі, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником 2/3 частини житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами по вул.Бударіна, 37 в смт.Димер Вишгородського району Київської області. Власником іншої 1/3 частини вказаного будинку являється відповідач ОСОБА_2

Відповідно до технічного паспорту БТІ від 26.06.2011 року виданого КП Вишгородським БТІ дане домоволодіння складається з житлового будинку літ.»А», погріб літ.»В», сарай літ. «Г», погріб літ. «під.Г», вбиральня літ. «Д», сарай літ.»Ж», сарай літ. «З», вбиральня літ.»К», гараж літ. «Л», огорожа 1-6, які побудовано у період з 1936 по 2010 роки.

Згідно акту перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил від 06.11.2014 року вбачається, що ОСОБА_1 виконав будівельні роботи з будівництва гаражу в 2010 році з порушенням вимог п.3.25 ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень» , а саме гараж знаходиться безпосередньо на межі земельної ділянки. Крім того, виявлено, що ОСОБА_1 в 2014 році до житлового будинку (літ.»А») добудував прибудову розміром 4,6х3.0 м та реконструював дах без документів , що надають право на виконання будівельних робіт, чим порушив вимоги ст.34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

За результатами вказаної перевірки уповноваженою особою видано припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності , будівельних норм, стандартів і правил № С-0611/1 від 06.11.2014 року, яким ОСОБА_1 зобовязано усунути виявлені порушення в термін до 30.12.2014 року про що повідомити інспекцію державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області.

У звязку з виявленням порушень відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення №1-Л-А-0611/1 від 06.11.2014 року. За результатами розгляду матеріалів перевірки постановою Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області № А-1111/3 від 21.11.2014 року позивача визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1,5 ст.96 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу 4250 грн.

12.02.2015 року головним державним інспектором Інспекційного відділу №1 Інспекційного управління №1 Департаменту ДАБІ видано припис №С-1202/1 про усунення порушень норм законодавства , а саме отримання документу, що надає право на виконання будівельних робіт. На підставі даного припису складено протокол про адміністративне правопорушення від 12.02.2015 року № 1-Л-А-12/02/1. 24.02.2015 року позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення , передбаченого ч.1 ст.188-42 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 5100 грн.

Позивач 24 червня 2015 року надіслав відповідачу лист з проханням погодити узаконення самовільного перепланування та прибудови, однак відповідач листом від 07.07.2015 року повідомила , що такий дозвіл вона не надасть.

За загальним правилом, кожна особа має право на захист свого цивільного права лише в разі його порушення, невизнання або оспорювання (ч.1 ст.15 ЦК, ч.1 ст.3 ЦПК України).

Відповідно до вимог ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до ст.ст.57-60 ЦПК України.

Суд відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог.

Прийняття до експлуатації (затвердження акту приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об»єкта) самочинно реконструйованої та побудованої прибудови є виключною компетенцією виконавчого комітету, який приймає свої рішення у відповідності до положень частини 6 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Відповідно до ч.1, 2 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їх спільною власністю.

Відповідно до ст. 357 ЦК України, співвласник має право на відповідне збільшення своєї частки у праві спільної часткової власності, якщо поліпшення спільного майна, які не можна відокремити, зроблені ним своїм коштом за згодою всіх співвласників, з додержанням встановленого порядку використання спільного майна. Співвласник житлового будинку, іншої будівлі, споруди може зробити у встановленому законом порядку за свій рахунок добудову (прибудову) без згоди інших співвласників, якщо це не порушує їхніх прав. Така добудова (прибудова) є власністю співвласника, який її зробив, і не змінює розміру часток співвласників у праві спільної часткової власності. Поліпшення спільного майна, які можна відокремити, є власністю того з співвласників, який їх зробив, якщо інше не встановлено домовленістю співвласників.

Посилання позивача в позовних вимогах на те, що саме відмова відповідача стала підставою для відмови позивачу в узаконенні самовільно виконаної реконструкції та прибудови не є підставою для зобов»язання ОСОБА_2 надати такий дозвіл, оскільки задоволення зазначених позовних вимог з підстави порушення прав позивача відмовою відповідача на надання згоди на реконструкцію, порушить особисті немайнові права фізичної особи відповідача, зменшення її цивільної правоздатності зазначеної у ст. ст. 26 ЦК України, оскільки відповідач вільно самостійно без будь якого впливу на неї вирішує питання про надання чи ненадання згоди на проведення реконструкції.

Крім того, судом зазначається, що позивачем не надано до суду доказів, що порушене питання було предметом розгляду компетентного державного органу, рішення якого чи його відсутність дають підстави вважати про наявність спору про право.

За таких обставин, аналізуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача ОСОБА_1 є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст.60,212-215, 218 ЦПК України, суд, -

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зобовязання вчинити дії та стягнення моральної шкоди відмовити в повному обсязі.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області протягом 10 днів з дня його проголошення шляхом подання в зазначений строк апеляційної скарги через Вишгородський районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.І.Скарлат