Справа № 456/4256/15-ц
Провадження № 2/456/2068/2015
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

02 жовтня 2015 року м. Стрий

Суддя Стрийського міськрайонного суду Львівської області Гулкевич О. В. , розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Державної адміністрації залізничного транспорту України про поновлення на роботі, стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

01.10.2015 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача про поновлення на роботі, стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди.

Позовна заява не відповідає вимогам, встановленим статтями 119, 120 ЦПК.

У пункті 7 Постанови № 2 від 12.06.2009 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» Пленум Верховного Суду України роз'яснив, що «позовна заява подається до суду в письмовій формі і за змістом повинна відповідати вимогам статті 119 ЦПК. У зв'язку з цим суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладенні обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину».

Однією з позовних вимог є стягнення з відповідача 10 000 грн. моральної шкоди.

Відповідно до частини першої статті 237-1 КЗпП «відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя».

Згідно з пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» відповідно до ст.119 ЦПК у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань позивач виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Позивач не обґрунтував, якими міркуваннями він керувався при визначенні розміру моральної шкоди у 10000 грн.; не зазначив, якими доказами підтверджується завдання позивачу моральної шкоди саме в такому розмірі.

Частина п'ята статті 119 ЦПК передбачає, що до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Спеціальним нормативно-правовим актом, який визначає правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору є Закон України «Про судовий збір».

З 01.09.2015р. Закон України «Про судовий збір» діє у новій редакції.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 5 цього Закону від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Із статті 5 вищезазначеного Закону, яка визначає пільги щодо сплати судового збору, виключено пункт, який встановлював, що від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів за іншими вимогами, що випливають з трудових відносин.

Зі змісту позовної заяви випливає, що позивач просить поновити його на роботі, стягнути заборгованості по заробітній платі, середній заробіток за час вимушеного прогулу та 10 000 грн. моральної шкоди.

Згідно з підпунктом 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору складає 0,4 розміру мінімальної заробітної плати.

Таким чином, позивачу за предявлення позовної вимоги про стягнення моральної шкоди належить сплатити судовий збір у розмірі 487,20 грн.

Згідно з частиною першою статті 121 ЦПК «суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали».

Враховуючи зазначене, вважаю, що позовну заяву належить залишити без руху, встановивши спосіб усунення недоліків позивачем шляхом подання належного доказу сплати судового збору та обґрунтування, якими міркуваннями він керувався при визначенні розміру моральної шкоди у 10 000 грн.; зазначення, якими доказами підтверджується завдання позивачу моральної шкоди саме в такому розмірі.

Керуючись статтями 119,120,121 ЦПК,

у х в а л и в:

позовну заяву ОСОБА_1 до Державної адміністрації залізничного транспорту України про поновлення на роботі, стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди - залишити без руху.

Надати строк для усунення недоліків - п'ять днів з дня отримання копії ухвали.

Роз'яснити, що у разі невиконання вимог, зазначених в ухвалі, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_2