У х в а л а

іменем україни

21 січня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого: Дьоміної О.О.,

суддів: Коротуна В.М., Ступак О.В., Парінової І.К., Штелик С.П.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Броварський заводобудівельний комбінат» про відшкодування збитків, за касаційною скаргою ОСОБА_2, яка діє в інтересах ОСОБА_1, на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 24 липня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 02 жовтня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Броварський заводобудівельний комбінат» (далі - ТОВ «Броварський заводобудівельний комбінат») про відшкодування збитків, обґрунтовуючи вимоги тим, що 25 липня 2005 року між ним та ТОВ «Броварський заводобудівельний комбінат» було укладено договір про пайову участь, (інвестування) у будівництві житла, відповідно до умов якого забудовник за рахунок залучених від пайовиків коштів будує і здає в експлуатацію багатоповерховий 360-ти квартирний житловий будинок, який знаходиться по АДРЕСА_1 та приймає пайовика (позивача) у пайове будівництво на квартиру НОМЕР_1 на 13-му поверсі, а ОСОБА_1 зобов'язується перерахувати на рахунок забудовника кошти в сумі 255 605 грн. Вартість квартири визначена сторонами у розмірі 254 249 грн.

З метою виконання зобов'язань за вказаним договором 22 травня 2006 року між ОСОБА_1 та ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» укладено договір про іпотечний кредит, відповідно до якого ОСОБА_1 надано кредит у сумі 21 387,92 доларів США, що еквівалентно 108 009 грн, зі сплатою 14 % річних. Також з метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 22 травня 2006 року між ОСОБА_1 та ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» було укладено іпотечний договір, в результаті чого майнові права на проінвестовану квартиру перейшли до банку.

22 липня 2008 року ТОВ «Броварський заводобудівельний комбінат» в односторонньому порядку було складено акт про розірвання договору про пайову участь у будівництві житла від 25 липня 2005 року, відповідно до умов якого останній зобов'язався протягом тридцяти днів з дати отримання позивачем цього акту повернути йому перераховану ним суму оплати пайової участі за договором у розмірі 254 249 грн.

Акт про розірвання договору надійшов на адресу позивача 01 серпня 2008 року. Кошти сплачено двома платежами: 12 липня 2012 року - 64 783,78 грн., 03 серпня 2012 року - 189 465,22 грн.

Враховуючи вказане, позивач просив стягнути з відповідача збитки за несвоєчасне повернення відповідачем коштів від сплати відсотків за користування кредитом в період з 01 вересня 2008 по 12 липня 2012 року на суму 6 532,54 доларів США, що еквівалентно 75 189, 54 грн.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 24 липня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 02 жовтня 2014 року, у задоволенні позову було відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2, яка діє в інтересах ОСОБА_1, просить скасувати ухвалені судові рішення та справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, виходив із безпідставності позовних вимог.

Судами встановлено, що 25 липня 2005 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Броварський заводобудівельний комбінат» було укладено договір про пайову участь, (інвестування) у будівництві житла, відповідно до умов якого забудовник за рахунок залучених від пайовиків коштів будує і здає в експлуатацію багатоповерховий 360-ти квартирний житловий будинок, який знаходиться по АДРЕСА_1 та приймає пайовика (позивача) у пайове будівництво на квартиру НОМЕР_1 на 13-му поверсі, а ОСОБА_1 зобов'язується перерахувати на рахунок забудовника кошти в сумі 255 605 грн. Вартість квартири визначена сторонами у розмірі 254 249 грн.

З метою виконання зобов'язань за вказаним договором, 22 травня 2006 року між ОСОБА_1 та ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» укладено договір про іпотечний кредит, відповідно до якого ОСОБА_1 надано кредит у сумі 21 387,92 доларів США, що еквівалентно 108 009 грн, зі сплатою 14 % річних. Також з метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 22 травня 2006 року між ОСОБА_1 та ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» було укладено іпотечний договір, в результаті чого майнові права на проінвестовану квартиру перейшли до банку.

22 липня 2008 року ТОВ «Броварський заводобудівельний комбінат» в односторонньому порядку було складено акт про розірвання договору про пайову участь у будівництві житла від 25 липня 2005 року, відповідно до умов якого останній зобов'язався протягом тридцяти днів з дати отримання позивачем цього акта повернути йому перераховану ним суму оплати пайової участі за договором у розмірі 254 249 грн.

Акт про розірвання договору надійшов на адресу позивача 01 серпня 2008 року. Кошти сплачено двома платежами: 12 липня 2012 року - 64 783,78 грн., а також 03 серпня 2012 року - 189 465,22 грн.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Крім того, у ч. 4 ст. 60 ЦПК України визначено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно зі ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Вирішуючи справу, суди вірно виходили з того, що позивачем не було доведено, що саме несвоєчасне повернення відповідачем грошових коштів призвело до збитків у вигляді сплати відсотків за користування кредитом.

Відповідно до ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_2, яка діє в інтересах ОСОБА_1, відхилити.

Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 24 липня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 02 жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.О. Дьоміна

Судді: В.М. Коротун

І.К. Парінова

О.В. Ступак

С.П. Штелик