У х в а л а

19 січня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Касьяна О.П.,

суддів: Євграфової Є.П., Журавель В.І.,

Карпенко С.О., Колодійчука В.М.,

розглянувши заяву ОСОБА_3, ОСОБА_4 і ОСОБА_5 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 4 листопада 2014 року у справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до ОСОБА_6, яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_7, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Служба у справах дітей Московського району Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, зняття з реєстраційного обліку та за зустрічним позовом ОСОБА_6, яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_7, до ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей Московського району Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, Харківська міська рада, про поновлення порушеного права, вселення та зобов'язання не чинити перешкод у користуванні квартирою,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2013 року ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 звернулися до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 15 травня 1984 року рішенням Московської районної ради народних депутатів ОСОБА_8 передана у користування квартира АДРЕСА_1. У квартирі були зареєстровані ОСОБА_5 - дружина, ОСОБА_4 - дочка, ОСОБА_6 - дочка, онуки ОСОБА_3 і ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_8 помер. З 1998 року в цій квартирі ОСОБА_6 та її син ОСОБА_7 без поважних причин не проживають, не сплачують за комунальні послуги, а також не несуть витрат на поточний ремонт жилого приміщення. З огляду на зазначене, позивачі просили визнати відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням.

ОСОБА_6, яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_7, звернулася до суду із зустрічним позовом, в якому просила поновити їх порушене право на проживання в спірній квартирі і вселити в квартиру та зобов'язати ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 не чинити їм перешкод у користуванні квартирою, посилаючись на те, що відповідачі замінили замки у вхідних двереях.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 17 липня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 7 жовтня 2014 року, у задоволенні первісного позову відмовлено, зустрічний позов задоволено.

Поновлено порушене право ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на проживання у квартирі АДРЕСА_1 та вселено їх до цієї квартири.

Зобов'язано ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не чинити ОСОБА_6 та ОСОБА_7 перешкоди у проживанні та користуванні квартирою АДРЕСА_1.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 4 листопада 2014 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_3, ОСОБА_4 і ОСОБА_5 на рішення Московського районного суду м. Харкова від 17 липня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 7 жовтня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до ОСОБА_6, яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_7, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Служба у справах дітей Московського району Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, зняття з реєстраційного обліку та за зустрічним позовом ОСОБА_6, яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_7, до ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей Московського району Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, Харківська міська рада, про поновлення порушеного права, вселення та зобов'язання не чинити перешкод у користуванні квартирою.

До Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла заява ОСОБА_3, ОСОБА_4 і ОСОБА_5 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 4 листопада 2014 року з підстав неоднакового застосування судами касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, а саме ст. ст. 71,72 ЖК Української РСР.

Відповідно до ст. 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана виключно з підстав: неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах; встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов'язань при вирішенні справи судом.

Як приклад неоднакового застосування судами касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, заявники наводять рішення Верховного Суду України від 2 лютого 2011 року, ухвалене за результатами розгляду касаційної скарги на рішення апеляційного суду Харківської області від 1 липня 2010 року у справі про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням; рішення Верховного Суду України від 2 грудня 2009 року, ухвалене за результатами розгляду касаційної скарги на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 22 січня 2009 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 26 березня 2009 року у справі про вселення, усунення перешкод у користуванні жилим приміщенням, зміну договору найму жилого приміщення.

Відповідно до п. 6 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 11 від 30 вересня 2011 року «Про судову практику застосування ст. ст. 353-360 ЦПК України» під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

Проте зміст судового рішення суду касаційної інстанції, про перегляд якого подана заява, та додані до неї рішення Верховного Суду України від 2 лютого 2011 року та від 2 грудня 2009 року, на які заявники посилаються як на приклади неоднакового застосування судами ст. ст. 71, 72 ЖК Української РСР, мають різний предмет та підстави позову, містять різні встановлені судом фактичні обставини, і таке не свідчить про неоднакове застосування судом касаційної інстанції зазначених норм матеріального права у подібних правовідносинах.

За таких обставин колегія судів дійшла висновку, що заявники не надали різних за змістом судових рішень, ухвалених судами касаційної інстанції за тотожних предмета спору, підстав позову, аналогічних обставин і однакового матеріально-правового регулювання спірних правовідносин.

Оскільки наведені заявниками доводи не містять ознак, які згідно з вимогами п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК України є підставами для перегляду судових рішень, у допуску справи до провадження Верховного Суду України слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 355, 360 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

У допуску справи за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до ОСОБА_6, яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_7, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Служба у справах дітей Московського району Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, зняття з реєстраційного обліку та за зустрічним позовом ОСОБА_6, яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_7, до ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей Московського району Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, Харківська міська рада, про поновлення порушеного права, вселення та зобов'язання не чинити перешкод у користуванні квартирою до провадження Верховного Суду України за заявою ОСОБА_3, ОСОБА_4 і ОСОБА_5 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 4 листопада 2014 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.П.Касьян
Судді: Є.П.Євграфова В.І.Журавель С.О.Карпенко В.М.Колодійчук