Справа № 136/756/15-ц Провадження № 22-ц/772/2225/2015Головуючий в суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія 50Доповідач Луценко В. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" липня 2015 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області в складі:

головуючого Луценка В.В.,

суддів Денишенко Т.О., Войтко Ю.Б.,

при секретарі Торбасюк О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань апеляційного суду Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зменшення розміру стягнення аліментів, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Липовецького районного суду Вінницької області від 29 травня 2015 року,

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2015 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3 про зменшення розміру стягнення аліментів.

Позов мотивований тим, в період з 2007 по 2013 роки сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням суду з позивача ОСОБА_2 на утримання дитини стягуються аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу щомісяця. ОСОБА_2 зазначає, що з моменту ухвалення зазначеного рішення його матеріальний та сімейний стан змінився, у звязку з одруженням на ОСОБА_5 та народженням у них доньки. А тому просив зменшити розмір стягуваних з нього аліментів на утримання сина ОСОБА_4 з 1/4 частини до 1/6 частини всіх видів заробітків (доходів) щомісяця.

Рішенням Липовецького районного суду Вінницької області у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Не погоджуюсь з зазначеним рішенням ОСОБА_2 оскаржує його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі зазначає, що рішення не відповідає нормам матеріального та вимогам процесуального права, а тому просить його скасувати, ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, судова колегія приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення, у звязку з наступним.

Матеріалами справи встановлено, що сторони ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з 24.11.2007 року перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-АМ №168673 (а.с. 28).

Рішенням Липовецького районного суду Вінницької області від 31 жовтня 2013 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання сина ОСОБА_4 в розмірі ? частки від заробітку (доходу) батька щомісячно, але не менше мінімального розмірі аліментів на одну дитину, що становить 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до свідоцтва про шлюб (а.с. 10) ОСОБА_2, 17.09.2014 року, зареєстрував шлюб з ОСОБА_6, від якого вони мають доньку ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ЖД №426722 (а.с. 9).

У свою чергу відповідач ОСОБА_3, 07.06.2014 року, зареєструвала шлюб з ОСОБА_8, що підтверджується відповідним свідоцтвом (а.с. 40), від якого вони мають сина ОСОБА_9, що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-АМ №302248 (а.с. 43).

Згідно з довідкою виданою виконавчим комітетом Щасливської сільської ради Липовецького району Вінницької області від 22.05.2015 року з відповідачкою за адресою вул. Коцюбинського, буд. 1е в с. Щаслива, Липовецького р-ну, Вінницької області, окрім неї, також проживають два її сина ОСОБА_4 та ОСОБА_9 (а.с. 33).

ОСОБА_10 перебуває в декретній відпустці по догляду за другою дитиною ОСОБА_9

З наведеного вбачається що сімейний та матеріальний стан сторін у справі змінився.

Разом з тим, відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч.1 ст.8 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Статтею 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Аналізуючи зібрані у справі докази та приймаючи до уваги що відповідач ОСОБА_3 не працює і в даний час знаходиться у декретній відпустці, а отримувана нею державна допомога на дитину недостатня для утримання сина, в той час як позивач ОСОБА_2 має постійне місце роботи та заробітну плату, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Враховуючи наведене, судова колегія приходить до висновку про те, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на обставинах та матеріалах справи, відповідає нормам матеріального та вимогам процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, а рішення Липовецького районного суду Вінницької області від 29 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набуває законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі 20 днів.

Головуючий суддя: _______ Луценко В.В.

Судді: _______ Денишенко Т.О.

_______ ОСОБА_11