Справа № 161/3961/15-ц Головуючий у 1 інстанції: Присяжнюк Л.М
Провадження № 22-ц/773/1101/15 Категорія: 20 Доповідач: Русинчук М. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2015 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Русинчука М.М.,

суддів - Матвійчук Л.В., Мудренко Л.І.,

при секретарі Губарик К.А.,

з участю: позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про розірвання договору купівлі-продажу, стягнення грошової суми, сплаченої за товар неналежної якості, та відшкодування моральної шкоди,

за апеляційною скаргою позивача на рішення Луцького міськрайонного суду від 09 червня 2015 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Луцького міськрайонного суду від 09.06.2015 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду позивач ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу в якій, покликаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просила скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове рішення про задоволення її позову.

Колегія суддів, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь в справі, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, виходячи з такого.

Судом першої інстанції встановлено, 05.01.2015 року позивачем ОСОБА_1 у магазині «Шпалери», який знаходиться за адресою: вул. Словацького, 12 в м. Луцьку та належить відповідачу фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2, було придбано 7 рулонів шпалер AV SECRETS ref: 5037-1 вартістю 75 євро кожний, на загальну суму 525 євро, що підтверджується копією товарного чеку № 1 від 19.02.2015 року (а.с.3). Дану обставину сторони по справі не заперечували.

Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що після проклеювання придбаних нею шпалер було виявлено значний брак, а саме: світлі шпалери були різного кольору. Враховуючи вказані недоліки позивач запросила відповідача додому з метою перевірки якості проданого товару. Після огляду шпалер відповідач ствердила, що шпалери неналежної якості, запевнила її, що для того, щоб встановити брак та замінити шпалери неналежної якості або повернути кошти їй потрібно надіслати бракований товар виробнику. В подальшому відповідач надіслала свого працівника, яким було демонтовано поклеєні шпалери.

05.03.2015 року позивач ОСОБА_1 звернулась із заявою до відповідача із вимогою про повернення коштів, оскільки нею було виявлено дефект шпалер (а.с.4).

17.03.2015 року позивач повторно звернулась до відповідача із заявою та одночасно звернулась із аналогічною заявою до Інспекції з питань захисту споживачів у Волинській області, просила розірвати укладений між нею та відповідачем договір та повернути сплачені нею кошти, повідомила що на дату звернення шпалери замінені не були, кошти їй не повернуті, відповідач відмовилась їх повертати (а.с.11-12).

У відповідності до вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із ч. 1 ст. 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

В силу приписів ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однією із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 662 ЦК України, продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 679 ЦК України передбачено, що продавець відповідає за недоліки товару, якщо покупець доведе, що вони виникли до передання товару покупцеві або з причини, які існували до цього моменту.

Відповідно до ч. 3 ст. 698 ЦК України до відносин за договором роздрібної купівлі-продажу з участю покупця-фізичної особи, не врегульованих цим Кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів.

Згідно із п. п. 2, 5 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на: належну якість продукції та обслуговування; відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону.

Статтею 8 вищевказаного Закону передбачені права споживача у разі придбання ним товару неналежної якості. Так, згідно з ч. 1 цієї статті у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку недоліків споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством, має право вимагати: 1) пропорційного зменшення ціни; 2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; 3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару.

У разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов'язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника: 1) розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника).

При цьому, визначення поняття «істотний недолік», «недолік» наведено у п. п. 12, 15 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів». Так, «недоліком» є будь-яка невідповідність продукції вимогам нормативно-правових актів і нормативних документів, умовам договорів або вимогам, що пред'являються до неї, а також інформації про продукцію, наданій виробником (виконавцем, продавцем); в той час як «істотним недоліком» є недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, виник з вини виробника (продавця, виконавця), після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з нижченаведених ознак: а) він взагалі не може бути усунутий; б) його усунення потребує понад чотирнадцять календарних днів; в) він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором.

Таким чином, товаром з істотним недоліком є товар, який містить всі три критерії істотності та одну факультативну ознаку, що визначені в Законі України «Про захист прав споживачів».

Однак, у відповідності до положень ст. 60 ЦПК України позивачем не було надано доказів на обґрунтування викладених в позовній заяві обставин, зокрема щодо наявності у придбаних нею шпалерах недоліку.

Згідно з ч. 2 ст. 679 ЦК України, якщо продавцем надані гарантії щодо якості товару, продавець відповідає за його недоліки, якщо він не доведе, що вони виникли після його передавання покупцеві внаслідок порушення покупцем правил користування чи зберігання товару, дій третіх осіб, випадку або непереборної сили.

Частиною 14 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що вимоги споживача, передбачені ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів», не підлягають задоволенню, якщо продавець, виробник (підприємство, що задовольняє вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті) доведуть, що недоліки товару виникли внаслідок порушення споживачем правил користування товаром або його зберігання. Споживач має право брати участь у перевірці якості товару особисто або через свого представника.

Саме на відповідача покладається законом обов'язок довести відсутність своєї вини щодо поставленого позивачу неякісного товару, довести, що недоліки поставленого товару виникли після його передавання покупцеві внаслідок порушення покупцем правил користування чи зберігання товару, дій третіх осіб, випадку або непереборної сили.

Як вбачається із статті 17 Закону України «Про захист прав споживачів», за умови виникнення необхідності у визначенні причин втрати якості товару під час гарантійного строку продавець зобов'язаний провести експертизу продукції.

Із змісту наведених норм матеріального права випливає, що тягар доказування наявності недоліку товару лежить на споживачеві (в даному випадку на позивачці), а за доведеності цього факту продавець для звільнення себе від цивільно-правової відповідальності, встановленої ст. 678 ЦК України відповідальності, повинен довести факт виникнення цього недоліку внаслідок порушення покупцем правил користування чи зберігання товару ( ч. 2 ст. 679 цього Кодексу).

Судом першої інстанції також встановлено, що за домовленістю сторін, позивачем було надано відповідачці залишки шпалер, за участі свідка ОСОБА_3 було проведено демонтаж шпалер у будинку позивача, у яких, на її думку, було виявлено дефект, і для з'ясування їх якості демонтовані шпалери були надіслані постачальнику для проведення експертизи якості шпалер, що вбачається із пояснень позивача, представника відповідача та свідка ОСОБА_3

З листа постачальника вбачається, що останньому було надано для проведення оцінки якості товару лише одна етикетка шпалер артикул 5037-1 та дві етикетки шпалер артикул 5042-1. Із 7 придбаних рулонів, для оцінки якості було надано лише 3 етикетки, 4 інші етикетки, які є паспортом товару надані не були, при проведенні контрольної проклейки шпалер було виявлено, що не було дотримано рапорту (кроку малюнка), а тому візуально малюнок створював ефект чітких смуг (а.с.24).

Місцевим судом із показань свідка ОСОБА_3 встановлено, що останньому було надано позивачем три етикетки від рулонів, дві з яких були від коричневих шпалер, а одна від рулону світлих шпалер; при демонтажі шпалер у будинку позивача було виявлено недолік у проклейці світлих шпалер, а саме у рапорті малюнку, про що він зауважив у присутності позивача; на оцінку якості шпалер були надіслані демонтовані ним у будинку позивача світлі шпалери, які потім були проклеєні постачальником з метою звірки їх якості.

Таким чином, позивачкою не доведено факт наявності у куплених нею шпалерах недоліку. Сама позивачка визнала в судовому засіданні під час апеляційного розгляду справи, що після розпакування шпалер і розрізання рулонів на смужки для проклейки на стіну візуально вони всі були однакові. Однак після наклеювання на стіну смужок шпалер з останніх двох рулонів на них зявились смуги іншого відтінку. Виходячи з таких пояснень позивачки, яка не допитувалась як свідок, що позбавляє ці пояснення відповідно до ч. 2 ст. 57 ЦПК України доказової сили, в розглядуваному випадку за доведеності зазначеної обставини може йтися про можливий недолік двох, а не всіх семи рулонів шпалер, за які позивачка вимагає повернення грошей.

Доводи позивачки про визнання відповідачкою недоліку шпалер спростовуються записом останньої на звороті заяви позивачки від 17 березня 2015 року (а. с. 12) з вимогою про розірвання договору купівлі-продажу шпалер і повернення сплачених за них коштів, в якому ОСОБА_2 заперечує викладені в цій заяві обставини, в тому числі і щодо визнання нею браку шпалер.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції головуючим розяснювалось позивачці її право заявити клопотання про призначення судової експертизи на предмет перевірки якості шпалер, однак позивачка відмовилась заявляти таке клопотання.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про відмову в позові, оскільки позивачем не було надано жодних доказів, які б підтверджували наявність істотного недоліку в придбаному нею товарі шпалерах.

Доводи апеляційної скарги позивача не знайшли свого підтвердження під час перегляду в апеляційному порядку оскаржуваного рішення суду, були предметом розгляду в суді першої інстанції і висновків суду, викладених в рішенні, вони не спростовують.

На підставі наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права. Підстави для його зміни чи скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 314 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Луцького міськрайонного суду від 09 червня 2015 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: