Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №316/1390/14-ц Головуючий у 1 інстанції: Курач І.В.
Провадження № 22-ц/778/5326/15 Суддя-доповідач: Кухар С.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2015 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого, судді:Осоцького І.І.
суддів:Панкеєва О.В.
Кухаря С.В.
при секретаріБуримі В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу ОСОБА_5 та

апеляційну скаргу ОСОБА_6

на рішення Енергодарського міського суду Запорізької області від 29 липня 2015 року

по справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, в інтересах якої діє законний представник ОСОБА_9, Виконавчого комітету Енергодарської міської ради про визнання недійсним та скасування розпорядження про приватизацію квартири, свідоцтва на право власності на житло, -

ВСТАНОВИЛА:

В серпні 2014 року ОСОБА_5 звернувся до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що на підставі рішення виконавчого комітету Енергодарської міської ради від 07.01.1983 року № 1 йому було видано ордер на вселення в квартиру АДРЕСА_1 його та членів сім'ї з трьох осіб.

Рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області від 18.07.2012 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 22.08.2012 року, його визнано таким, що втратив право користування вищезазначеним житловим приміщенням.

На виконання вищезазначених рішень судів 16.12.2011 року його було знято з реєстраційного обліку в квартирі АДРЕСА_1

Рішенням Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних І кримінальних справ від 26.12.2012 року рішення Енергодарського міського суду Запорізької області від 18.07.2012 р. та ухвала апеляційного суду Запорізької області від 22.08.2012 року скасовані.

19.02.2013 року на підставі вказаного рішення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ була поновлена його реєстрація в зазначеній квартирі.

Проте йому стало відомо, що на підставі розпорядження Виконавчого комітету Енергодарської міської ради від 05.04.2012 року за № 7757 без його письмової згоди в порушення ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» органами приватизації в м. Енергодарі було зареєстровано право спільної часткової власності на вищезазначену квартиру за ОСОБА_6 (1/3), ОСОБА_7 (1/3), ОСОБА_8 (1/3), чим, на його думку, порушена процедура проведення приватизації та його право участь у приватизації державного житлового фонду.

На підставі зазначеного просив визнати недійсними та скасувати розпорядження органу приватизації виконавчого комітету Енергодарської міської ради від 05.04.2012 року за №7757, свідоцтво від 05.04.2012 року за НОМЕР_1 про право спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8; стягнути з відповідачів на його користь судовий збір у сумі 365,40 грн.

Рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області від 29 липня 2015 року позов задоволено частково.

Визнано недійсним та скасовано свідоцтво від 05.04.2012 року за НОМЕР_1 про право спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8

В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_9, яка дії в інтересах ОСОБА_8, на користь ОСОБА_5 судовий збір у сумі по 121,80 грн. з кожного.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального права, просить скасувати рішення суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог про визнати недійсними та скасувати розпорядження органу приватизації виконавчого комітету Енергодарської міської ради від 05.04.2012 року за №7757 та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позову.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_6 в особі представника ОСОБА_10 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, просить скасувати рішення суду в частині визнання недійсним та скасування свідоцтва від 05.04.2012 року за НОМЕР_1, ухвалити нове рішення, яким в задоволенні вказаних позовних вимог відмовити.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційних скарг і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_5 підлягає задоволенню, а апеляційна скарга ОСОБА_6 відхиленню з наступних підстав.

В силу ст.309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що на підставі рішення виконавчого комітету Енергодарської міської ради від 07.01.1983 року № 1 ОСОБА_5 було видано ордер на вселення його та членів сім'ї з трьох осіб в квартиру АДРЕСА_1

Заочним рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області від 24 листопада 2011 року у справі за позовом ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, в інтересах якої діяла законний представник ОСОБА_9 до ОСОБА_5 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, ОСОБА_5 визнано таким, що втратив право користування вищезазначеним житловим приміщенням (а.с. 85).

Відповідно до відмітки у вказаному судовому рішенні воно набрало законної сили 6 грудня 2011 року (а.с. 85 зворот).

16 грудня 2011 року ОСОБА_5 на підставі вказаного заочного рішення від 24 листопада 2011 року знято з реєстрації в квартирі АДРЕСА_1

Розпорядженням органу приватизації - Виконавчого комітету Енергодарської міської ради Запорізької області від 05 квітня 2012 року за НОМЕР_1 було передано у спільну часткову власність по 1/3 частці кожному квартиру АДРЕСА_1 ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 (а.с. 94).

На підставі вказаного розпорядження було видано свідоцтво про право власності на житло НОМЕР_1 від 05 квітня 2012 року, згідно з яким квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної часткової власності в рівних частках по 1/3 частці: ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 (а.с. 70).

Ухвалою Енергодарського міського суду Запорізької області від 10 квітня 2012 року було скасовано вказане заочне рішення цього ж суду від 24 листопада 2011 року.

Рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області 18 липня 2012 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 22 серпня 2012 року, у вказаній цивільній справі ОСОБА_5 визнано таким, що втратив право користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1 (а.с. 86-89).

Рішенням колегії судців судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 грудня 2012 року рішення Енергодарського міського суду Запорізької області від 18 липня 2012 року та ухвала апеляційного суду Запорізької області від 22 серпня 2012 року скасовані. У позові ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 в інтересах якої діє законний представник ОСОБА_9 про визнання ОСОБА_5 таким, що втратив право користування житловим приміщенням відмовлено.

19 лютого 2013 року на підставі вказаного рішення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 грудня 2012 року ОСОБА_5 була поновлена реєстрація в квартирі АДРЕСА_1 первинною датою реєстрації 24.04.1983 року.

Суд першої інстанції вірно вказав, що за час коли ОСОБА_5 було знято з реєстраційного обліку за скасованим в подальшому судовим рішенням відповідачі по даній справі звернулись до органу приватизації - Виконавчого комітету Енергодарської міської ради про приватизацію спірного майна ( а.с. 96).

За результатами розгляду заяви органом приватизації видано вказане розпорядження.

Відповідно до ст. 1, ч. 1 ст. 5, ст. 8 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" (далі - Закон) наймачі квартир (будинків) державного житлового фонду та члени їх сімей, які постійно проживають у квартирі разом із наймачем або за якими зберігається право на житло, мають право на приватизацію займаних квартир шляхом передачі їм цих квартир в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім'ї, які постійно мешкають у даній квартирі, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, на підставі рішення відповідного органу приватизації.

Згідно з ч. 3 ст. 9 ЖК Української РСР ніхто не може бути обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Виходячи з результату аналізу змісту Закону у поєднанні з нормами ст. ст. 1, 6, 9, 61 ЖК Української РСР, ст. 29 ЦК України місцем постійного проживання особи є житлове приміщення, в якому особа постійно проживає, має передбачені ст. 64 ЖК Української РСР права користування цим приміщенням і на яке за особою зберігається це право і при тимчасовій відсутності, а відтак і право на приватизацію разом з іншими членами сім'ї.

Такі висновки узгоджуються з правовою позицією, викладеною Верховним Судом України у постанові від 30 січня 2013 року у справі № 6-125цс12.

Відповідно до ч 3 ст. 8 Закону передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина.

Оскільки ОСОБА_5 вселився до спірної квартири на підставі ордера, виданого саме йому, проживав у спірній квартирі, був визнаний таким що втратив право користування квартирою за судовим рішенням яке скасовано, право користування квартирою не втрачав з моменту вселення, рішення про передачу у власність позивачу квартири органом приватизації не приймалося, суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив позовні вимоги у частині визнання недійсним свідоцтва на право власності на вказану квартиру на ім'я відповідачів, однак при цьому дійшовши до вказаних висновків безпідставно відмовив в позові щодо визнання самого рішення органу приватизації недійсним.

Судом першої інстанції сам в оскаржуваному рішенні зазначає, що в порушення ст. 8 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду", спірна квартира була приватизована громадянами ОСОБА_6, ОСОБА_11 та ОСОБА_8 без згоди позивача по справі - ОСОБА_5, чим було позбавлено права на отримання у власність житла у процесі приватизації державного житлового фонду.

Встановивши вірно обставини справи суд прийшов частково до невірного висновку, що орган приватизації приймаючи рішення не порушив права позивача.

Відповідно до вказаного рішення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 грудня 2012 року у іншій справі не проживання позивача за спірною адресою у спірний період було вимушеним через неправомірну поведінку відповідачів у цій справі, і він на момент прийняття рішення органом приватизації не втратив право на проживання у ній. Тому рішення суду першої інстанції в частині відмови у позові є незаконним, оскільки органом приватизації не приймалось рішення щодо приватизації за позивачем спірного майна.

Тому позов і в цій частині підлягає задоволенню, а апеляційна скарга ОСОБА_5 є обґрунтованою.

Посилання в апеляційній скарзі ОСОБА_6 на те, що оскільки рішення органу приватизації та спірне свідоцтво на право власності підписані Енергодарським міським головою, однак він не залучений до участі у справі є безпідставним оскільки підписуючи вказані документи міський голова діяв в інтересах органу приватизації - Виконавчого комітету Енергодарської міської ради, який в справі є відповідачем.

Посилання апелянтом ОСОБА_6 на те, що позивач разом з позовною заявою не додав спірне свідоцтво та рішення органу приватизації, а суд на його користь витребував ці докази є теж безпідставним, оскільки вказані документи не могли бути отримані позивачем в позасудовому порядку оскільки вони на його ім'я не видавались.

Посилання апелянтом ОСОБА_6 на невідповідність висновків суду правовій позиції викладеній Верховним Судом України у постанові від 30 січня 2013 року у справі № 6-125цс12 є безпідставним і полягає в невірному її розумінні. Вказана правова позиція врахована колегією суддів про що зазначено вище.

Доводи апелянта ОСОБА_6 про вихід судом в частині задоволення позову за межі позовних вимог, оскільки в тому числі позивач не зазначив у позові за захистом яких прав він звернувся до суду - є безпідставними. Суд ухвалив рішення відповідно до вимог зазначених в позовній заяві (а.с. 1-3), і позивач послався в позові на те, що він звернувся до суду оскільки його позбавлено законного права на отримання у власність житла (а.с. 3 абзац 11).

Інші доводи скарги ОСОБА_6 зводяться до переоцінки доказів, апелянт вказує на те, що рішенням Вищого спеціалізованого суду за позивачем поновлено його право на проживання у спірному житлі однак, він його не поновив, не почав проживати в квартирі. Вказане посилання є невірним, оскільки обставини які виникли після ухвалення рішення касаційної інстанції не впливають на спірні правовідносини, судом (в тому числі і касаційною інстанцією у іншій справі) було встановлено що саме на час приватизації ОСОБА_6 не втрачав право на проживання у спірній квартирі, а тому рішення органу приватизації, яке приймалось без участі позивача є незаконним.

Безпідставним є і посилання апелянта ОСОБА_6 на те, що судом не було встановлено порушення прав позивача, оскільки вказане спростовується викладеними вище встановленими судом обставинами справи.

Таким чином доводи скарги ОСОБА_6 є безпідставними і її скарга підлягає відхиленню.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 309, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Енергодарського міського суду Запорізької області від 29 липня 2015 року у цій справі скасувати в частині відмови в задоволенні позову та ухвалити в цій частині нове рішення.

Позов задовольнити повністю.

Визнати недійсним та скасувати розпорядження органу приватизації виконавчого комітету Енергодарської міської ради від 05 квітня 2012 року за №7757 про передачу квартири АДРЕСА_1 у спільну часткову власність по 1/3 кожному ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8.

Решту рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: