Справа № 750/3717/15-ц
Провадження № 2/750/1605/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2015 року м.Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова

у складі судді Логвіної Т.В.

при секретарі Примак Т.В.,

за участю сторін, їх представників,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

в с т а н о в и в :

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення на її користь аліментів у розмірі 1/3 частини заробітку відповідача з 14 квітня 2015 року по 14 лютого 2017 року включно. Свої вимоги обґрунтовує тим, що сторони зареєстрували шлюб 24 червня 1989 року, проживали разом у квартирі по АДРЕСА_1 що на даний час належить позивачу. Шлюб між сторонами було розірвано 21.02.2014 року з вини відповідача. Спільних дітей сторони не мають. На час одруження позивач мала вищу освіту, по закінченню навчання у вищому навчальному закладі, в 1987 році як молодий спеціаліст була направлена на роботу в м. Щорс, працювала за фахом лікарем - бактеріологом на ВАТ «Чернігівський м'ясокомбінат» 13 років до 2002 року. Відповідач наполягав на звільненні позивача з роботи, щоб вона займалася виключно веденням домашнього господарства, запевнив, що буде її забезпечувати та змусив її звільнитися та стати домогосподаркою. У 2002 році позивач звільнилася і спочатку відповідач дійсно забезпечував її в 2002-2003 роках, а потім це припинилося. Після розірвання шлюбу у 2014 році позивач від відповідача отримала довідки про розмір його заробітної плати та дізналася, що заробітна плата відповідача в середньому за березень-вересень 2013 становить 9187,14 грн./місяць, що дозволяє сплачувати аліменти на утримання позивача. Просить суд призначити позивачу аліменти у відповідності до п. 4 ст. 76 СК у зв'язку з тим, що саме по ініціативі відповідача вона звільнилася з роботи і стала домогосподаркою, займалася останні 12 років виключно веденням домашнього господарства, такі аліменти вона має право отримувати на протязі трьох років від дня розірвання шлюбу, тобто з моменту подання даного позову по 14.02.2017 року.

В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали.

Відповідач та його представник проти задоволення позову заперечували, посилаючись на його необґрунтованість та безпідставність.

Заслухавши пояснення та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 24 червня 1989 року та рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 21 лютого 2014 року шлюб між сторонами було розірвано.

Від шлюбу сторони дітей не мають.

Відповідно до вимог ст.76 СК України якщо у зв'язку з вихованням дитини, веденням домашнього господарства, піклуванням про членів сім'ї, хворобою або іншими обставинами, що мають істотне значення, один із подружжя не мав можливості одержати освіту, працювати, зайняти відповідну посаду, він має право на утримання у зв'язку з розірванням шлюбу і тоді, якщо є працездатним, за умови, що потребує матеріальної допомоги і що колишній чоловік, колишня дружина може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання у цьому випадку триває протягом трьох років від дня розірвання шлюбу.

Враховуючи те, що позивач має вищу освіту та є працездатною особою, у приватній власності позивача знаходиться трикімнатна квартира та земельна ділянка, що не свідчить про позивача як про особу, що потребує матеріальної допомоги, за відсутністю доказів, які б підтверджували факт неможливості працевлаштування позивача у зв'язку з веденням домашнього господарства та піклуванням про членів сім'ї або з іншими обставинами, що мають істотне значення, суд доходить висновку про те, що позивач не є особою, яка має право на утримання відповідно до вимог п. 4 ст. 76 СК України, у зв'язку з чим позов необґрунтований та задоволенню не підлягає.

керуючись ст. ст.10, 60, 209, 212, 213 ЦПК України, суд, -

вирішив:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Чернігівської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення в порядку ч. 1 ст. 294 ЦПК України.

Суддя