15.01.2015 Московський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого - Скотаря А.Ю.,
при секретарі - Кречетовій М.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові м. Харкові цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між позивачем та ОСОБА_1 укладений іпотечний договір № 200818 від 30.07.2008 згідно з яким остання передала в іпотеку належний їй на праві власності будинок № 28 по вул. Котельній в м. Харкові.
Порушуючи норми закону та умови Договору ОСОБА_1 зобов'язання за ним належним чином не виконує, в зв'язку з чим станом на 26.11.2013 загальна заборгованість за Договором склала 1264433,38 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача.
До суду представник позивача подав заяву в якій підтримав позовні вимоги, наполіг на їх задоволенні в повному обсязі, просив справу розглядати у його відсутність та ухвалити заочне рішення в разі неявки відповідача.
Відповідач в судове засідання не з'явився, причин неявки не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи сповіщений належним чином, отже суд на підставі ст.ст. 224, 225 ЦПК України, враховуючи заяву позивача вважає доцільним слухати справу за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних доказів.
Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини і відповідні правовідносини.
Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.
Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов'язання повинно виконуватись належним чином згідно умов договору та вимог ЦК України.
Відповідно до ст. 611 ЦК України при порушенні зобов'язань наступають наслідки, встановлені договором чи законом, зокрема розірвання договору, сплата неустойки, відшкодування збитків.
Стаття 1054 ЦК України зазначає, що до відносин кредитного договору застосовуються положення, що регулюють відносини договору займу, а згідно ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцю позику в строк та в порядку, встановлені договором.
Як встановлено судом, боржником не виконуються умови Договору, що є підставою для задоволення позову, проте частково.
Так, заслуговують на увагу заперечення представника відповідача (а.с. 168-173) в частині застосування строків позовної давності в 1 рік згідно п. 1 ч. 2 ст. 258 до вимог про стягнення пені. Враховуючи, що з вимогами про стягнення заборгованості за кредитним договором позивач відповідно до заяви про уточнення позовних вимог (а.с. 179-182) звернувся 24.12.2013 пеня могла б бути стягнута з відповідача за період з 24.12.2013 по 24.12.2013, а враховуючи межі позовних вимог - по 26.11.2013.
Враховуючи викладене, беручи до уваги розмір облікової ставки НБУ, який в період з 24.12.2012 по 10.06.2013 становив 7,5%, в період з 10.06.2013 по 13.08.2013 - 7%, а в період з 13.08.2013 по 26.11.2013 - 6,5%, розрахунок пені за несвоєчасну сплату основного боргу має виглядати наступним чином:
Посилання представника відповідача на те, що заборгованість за відсотками може бути стягнута лише в межах строку дії Договору не є правильним, так як закінчення строку дії Договору не свідчить про припинення зобов'язань, до того ж відповідач після закінчення строку дії Договору продовжує користуватись кредитними коштами.
Не ґрунтується на законі твердження представника відповідача про безпідставність вимог позивача про стягнення заборгованості за комісією через їх невідповідність вимогам ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» з погляду на наступне: зміни до ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» відповідно до яких «кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною» внесені згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо врегулювання відносин між кредиторами та споживачами фінансових послуг» від 22.09.2011.
Відповідно до ч. 2 розділу II «Прикінцеві положення» вказаного закону його дія не поширюється на кредитні договори, укладені до набрання ним чинності, а спірний Договір укладений 30.07.2008.
З погляду на вищевикладене позов підлягає частковому задоволенню.
Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 526, 629 ЦК України, -
Позов задовольнити частково.
В іншій частині в задоволенні позову відмовити.
Заява про перегляд заочного рішення може бути подана відповідачем протягом 10-ти днів з моменту отримання його копії
Рішення може бути оскаржене позивачем до апеляційного суду Харківської області через Московський районний суд м. Харкова шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з моменту його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з моменту отримання його копії.

Суддя А.Ю. Скотар