Справа № 443/86/15-ц
Провадження № 2/443/97/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2015 року Жидачівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Сидорака Б.Г.

при секретарі Башта Г.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Жидачеві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

встановив:

16.01.2015 року позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, який мотивує тим, що 18.09.2004 року зареєструвала шлюб із відповідачем у Рашківській сільській раді Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис №5. Від подружнього життя у них ІНФОРМАЦІЯ_3 народився син ОСОБА_3, який проживає із нею та знаходиться на її утриманні. Із відповідачем вирішила розірвати шлюб через те, що він протягом останнього часу змінив ставлення до сім"ї. Сторони спільно не проживають більш ніж чотири роки, проживають окремо, фактично не підтримують жодних сімейних відносин. Вважає, що відповідач не здатен підтримувати нормальну атмосферу в сім"ї, а тому за таких обставин вважає, що сім"я існує формально і шлюб просить розірвати.

В судовому засіданні, проведеному в режимі відеоконференцзв"язку, позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала з підстав, зазначених у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги визнав.

Заслухавши позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно із свідоцтвом про одруження серія НОМЕР_1, яке видано Рашківською сільській раді Городенківського району Івано-Франківської області, вбачається, що 18 вересня 2004 року зареєстрували шлюб ОСОБА_2 та ОСОБА_1, якій після одруження присвоєно прізвище "ОСОБА_1"(а.с.3).

Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 та його батьками є сторони по справі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с.5).

Відповідно ст.24 СК України шлюб має ґрунтуватись на вільній згоді жінки та чоловіка. При цьому ч.3 та ч.4 ст.56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування подружжя до збереження шлюбних стосунків чи їх припинення є неприпустимим і є порушенням права на свободу та особисту недоторканість.

Судом на підставі матеріалів справи встановлено, що відносини між сторонами не склалися, вони не спілкуються, не підтримують ніяких відносин, із 2010 року не проживають спільно, фактично сімейні відносини між сторонами відсутні. Позивач та відповідач не мають бажання зберегти сім'ю та перебувати у шлюбі надалі через відсутність взаєморозуміння та взаємоповаги, втрату почуттів.

Таким чином, суд приходить до висновку, що з огляду на вказані обставини застосування будь-яких заходів щодо примирення подружжя, як це передбачає ст.111 СК України, є недоцільним і суперечить інтересам сторін та моральним засадам суспільства.

Відповідно до ч.1 ст.110 СК України суд може розірвати шлюб за позовом одного із подружжя.

Отже, встановивши об'єктивні підстави для розірвання шлюбу, передбачені ст.112 СК України, а саме те, що примирення між подружжям неможливе через втрату почуття взаємної любові, фактичне припинення спільних зобов'язань щодо піклування про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, утвердження в сім'ї взаємоповаги, втрату почуття відповідальності подружжя один перед одним, як того вимагає ст.55 СК України, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має важливе значення, бажання зберегти сім'ю у позивача відсутнє, що є підставою для розірвання шлюбу, оскільки перешкод, передбачених ч.2 ст.110 СК України, для цього не встановлено.

Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України у зв"язку із задоволенням позову, суд приходить до висновку, що із відповідача слід стягнути на користь позивача понесені судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 243,6 грн..

Керуючись ст. ст. 5, 6, 10, 82, 88, 107, 130, 174, 208, 215 ЦПК України, на підставі ст. ст. 110, 112, 113, 160 Сімейного кодексу України, суд, -

вирішив:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, який зареєстровано 18 вересня 2004 року у Рашківській сільській раді Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис №5.

Після розірвання шлюбу позивачу ОСОБА_1 залишити набуте у шлюбі прізвище.

Малолітнього сина ОСОБА_3,2004 р.н. залишити на виховання матері- ОСОБА_1

Стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 243(двісті сорок три)грн.60 коп. сплаченого судового збору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Жидачівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий-суддя______________________________________

03.02.2015