У х в а л а

Іменем України

29 січня 2015 року м. Токмак

Суддя Токмацького районного суду Запорізької області Петренко Л.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Токмацької державної нотаріальної контори про визнання правочину договору дарування удаваним та переведення прав та обовязків покупця, визнання права власності,

встановила:

Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Токмацької державної нотаріальної контори, в якому просила визнати договір дарування від 06.10.2003 року укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та посвідчений державним нотаріусом Токмацької державної нотаріальної контори Запорізької області про дарування 1/2 частини будинку № 97 по вулиці Радянській в м. Токмак Запорізької області удаваним, як укладеним для приховування договору купівлі-продажу 1/2 частини будинку № 97 по вулиці Радянській в м. Токмак Запорізької області укладеним між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з моменту його укладення; перевести на ОСОБА_1 права та обовязки покупця 1/2 частини будинку № 97 по вул. Радянській в м. Токмак Запорізької області та визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину будинку № 97 по вул. Радянській в м. Токмак Запорізької області.

Ухвалою Токмацького районного суду Запорізької області від 19 січня 2015 року, позовні заява була залишена без руху і надано позивачу термін для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

В позовній заяві поєднані вимоги майнового та немайнового характеру.

Відповідно до п. 31 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року N 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» у справах про визнання правочину недійсним без застосування наслідків недійсності судовий збір сплачується як із немайнового спору. У справах про застосування наслідків недійсного (нікчемного) правочину судовий збір сплачується залежно від вартості відшукуваного майна, щодо якого заявляються вимоги. У справах про визнання правочину недійсним із застосуванням наслідків недійсності судовий збір сплачується відповідно до пункту 10 частини першої статті 80 ЦПК України за загальною сумою всіх вимог.

Відповідно до ст.80 Цивільного процесуального кодексу України ціна позову визначається дійсною вартістю спірного майна.

Проте дійсна вартість відшукуваного майна не зазначена.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 80 ЦПК України у позовах, які складаються з кількох самостійних вимог, ціна позову визначається загальною сумою всіх вимог.

В даному випадку дійсна вартість відшукуваного майна не зазначена і при визначенні ціни позову не враховувалася.

Відповідно до ч.2 ст.119 Цивільного процесуального кодексу України в позовній заяві щодо вимог майнового характеру обовязково повинна бути зазначена ціна позову, тобто тягар доказування вартості майна несе позивач, тому він повинен вказати у позовній заяві ціну позову, обґрунтувати її та надати суду відповідні докази цього.

В силу п.4 ч. 2 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити ціну позову, яка повинна відповідати дійсній вартості майна на час розгляду справи.

Замість зазначення конкретних для даної справи обставин, зазначено лише загальні правові норми, в позовній заяві відсутнє викладення обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

На виконання ухвали суду, надано висновок про ринкову вартість 1/2 частини будинку № 97 по вулиці Радянській в м. Токмак Запорізької області (1 арк.), свідоцтво про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 та свідоцтво платника єдиного податку.

Відповідно до відомостей, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, підприємницька діяльність фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 - припинено.

Закон України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» визначає правові засади здійснення оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності в Україні, її державного та громадського регулювання, забезпечення створення системи незалежної оцінки майна з метою захисту законних інтересів держави та інших суб'єктів правовідносин у питаннях оцінки майна, майнових прав та використання її результатів.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» суб'єктами оціночної діяльності є: суб'єкти господарювання - зареєстровані в установленому законодавством порядку фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, а також юридичні особи незалежно від їх організаційно-правової форми та форми власності, які здійснюють господарську діяльність, у складі яких працює хоча б один оцінювач, та які отримали сертифікат суб'єкта оціночної діяльності відповідно до цього Закону; органи державної влади та органи місцевого самоврядування, які отримали повноваження на здійснення оціночної діяльності в процесі виконання функцій з управління та розпорядження державним майном та (або) майном, що є у комунальній власності, та у складі яких працюють оцінювачі.

Як передбачено частиною 6 цього Закону оцінювачами можуть бути громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які склали кваліфікаційний іспит та одержали кваліфікаційне свідоцтво оцінювача відповідно до вимог цього Закону.

В статті 14 зазначеного Закону відмічено, що професійна підготовка оцінювачів здійснюється навчальними закладами, які уклали угоди про співробітництво з професійної підготовки оцінювачів з Фондом державного майна України.

Як зазначено в статті 15 даного Закону, кваліфікаційне свідоцтво оцінювача (далі - кваліфікаційне свідоцтво) є документом, який підтверджує достатній фаховий рівень підготовки оцінювача за програмою базової підготовки для самостійного проведення оцінки майна.

Кваліфікаційне свідоцтво видається Фондом державного майна України спільно з навчальним закладом, на базі якого проводилася підготовка та складався кваліфікаційний іспит, на підставі відповідного рішення Екзаменаційної комісії.

Враховуючи положення ст. 17 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» фонд державного майна України веде Державний реєстр оцінювачів, які отримали кваліфікаційне свідоцтво. У Державному реєстрі оцінювачів зазначається така інформація про оцінювачів: прізвище, ім'я та по батькові оцінювача, дата видачі та номер кваліфікаційного свідоцтва, назва навчального закладу, який здійснював підготовку оцінювача, дата та номер протоколу рішення Екзаменаційної комісії про видачу кваліфікаційного свідоцтва, напрями оцінки майна, що зазначені в кваліфікаційному свідоцтві, інформація про підвищення кваліфікації за зазначеними напрямами, інформація щодо зупинення дії чи позбавлення кваліфікаційного свідоцтва, місце роботи оцінювача.

Відповідно до вимог статті 18 цього Закону сертифікат суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання є документом, що засвідчує право суб'єкта оціночної діяльності на внесення його до Державного реєстру суб'єктів оціночної діяльності, які здійснюють оціночну діяльність у формі практичної діяльності з оцінки майна та які визнані суб'єктами оціночної діяльності за напрямами оцінки майна, що в ньому зазначені.

В даному випадку кваліфікаційного свідоцтва оцінювача не надано, сертифікату суб'єкта оціночної діяльності не надано, фізична особа-підприємець ОСОБА_4 в Державному реєстрі оцінювачів не перебуває та не перебувала, а тому поданий позивачем висновок на усунення недоліків зазначених в ухвалі суду викликає сумнів, оскільки складений не уповноваженою особою.

Відповідно до ч.2 ст.119 Цивільного процесуального кодексу України в позовній заяві щодо вимог майнового характеру обовязково повинна бути зазначена ціна позову, тобто тягар доказування вартості майна несе позивач, тому він повинен вказати у позовній заяві ціну позову, обґрунтувати її та надати суду відповідні докази цього.

З огляду на наведене, позивачем не усунуто недоліки зазначені в ухвалі Токмацького районного суду Запорізької області від 19 січня 2015 року, а тому заяву слід вважати неподаною і повернути позивачеві.

На підставі викладеного, керуючись ст. 121, 210 ЦПК України,

ухвалила:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Токмацької державної нотаріальної контори про визнання правочину договору дарування удаваним та переведення прав та обовязків покупця, визнання права власності вважати неподаною та повернути позивачеві.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена в 5-денний строк з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Запорізької області через Токмацький районний суд Запорізької області. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя/підпис/

з оригіналом згідно

Суддя: