РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/11464/15-ц

пр. № 2/759/5018/15

28 жовтня 2015 року Святошинський районний суд м. Києва

в складі: головуючого Морозова М.О.

при секретарі Самчик І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія" про відшкодування шкоди страховою компанією,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія» про стягнення на його користь 21438, 55 грн. як суму страхового відшкодування, 3770, 84 грн. пені, збитків від інфляції 5874, 16 грн., 3 % річних 185, 02 грн., а всього 31268, 57 грн.

При цьому, посилається на те, що він є потерпілим у зв'язку з ДТП в рамках справи №3580-14, і звернувся до ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія» винуватого з вимогою відшкодування шкоди, завданої під час страхового випадку. ПАТ „Українська охоронно-страхова компанія" було встановлено суму страхового відшкодування у розмірі 21438, 55 грн. та граничний термін виплати 30.03.2015 р. Однак у даний строк виплата не була здійснена, і він звернувся зі скаргою 22.05.2015 р. до страхової компанії, обгрунтувавши це направомірними діями з їх сторони. Отримавши відповідь на запит, у якому було вказано, що дійсно страхова компанія станом на 15.06.2015 р. має заборгованість по виплаті йому страхового відшкодування в розмірі 21438, 55 грн., та підтверджує виконання своїх фінансових обов'язків найближчим часом, він станом на 10.07.2015 р. не отримав даної суми. Згідно діючого законодавства України відповідач має сплатити суму страхового відшкодування з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, три проценти річних від простроченої суми, пеню з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав.

Представник відповідача позов визнав частково, пояснивши, що страхове відшкодування ОСОБА_1 не було виплачено у зв'язку з важким фінансовим становищем страхової компанії, а 3 % річних та інфляційні втрати не підлягають стягненню, бо діючим законодавством до даних правовідносин таке відшкодування не передбачено, оскільки між сторонами виникли не договірні грошові відносини, а деліктні, в силу положень Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є потерпілим у зв'язку з ДТП в рамках справи №3580-14, і звернувся до ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія» з вимогою про виплату страхового відшкодування внаслідок страхового випадку. ПАТ „Українська охоронно-страхова компанія" надало відповідь ОСОБА_1 про те, що страховою компанією було розглянуто заяву про страхове відшкодування та прийнято рішення щодо виплати йому страхового відшкодування у розмірі 21438, 55 грн. Однак, виплата страхового відшкодування не була здійснена, і ОСОБА_1 звернувся зі скаргою до ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія» щодо невиплати у встановлені законом строки до 30.03.2015 р. страхового відшкодування. ОСОБА_1 була надана страховою компанією відповідь, якою остання підтвердила заборгованість по виплаті страхового відшкодування в розмірі 21438, 55 грн., з їх виплатою найближчим часом. Сума страхового відшкодування ОСОБА_1 з боку ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія» залишилась невиплаченою (а.с.3-5).

Згідно ст. 22 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно ст. 6 даного Закону України страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.

Згідно ст. 29 даного Закону України у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлюваним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв, ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Суд, проаналізувавши всі обставини та докази справи, прийшов до висновку, що у випадку з пошкодженням автомобіля позивача стався страховий випадок, по якому повинна бути проведена страхова виплата.

Сума страхового відшкодування по страховому випадку становить 21438 грн. 55 коп., проти чого не заперечує представник відповідача.

Законних підстав для невиплати страхового відшкодування з боку відповідача у встановлені законом строки не вбачається і в ході розгляду справи з боку відповідача по справі вони не були представлені.

Отже, відповідач, виходячи із вимог позову, повинен був виплатити страхове відшкодування позивачу по справі у вищевказаному розмірі.

Згідно п. 37.1 ст. 37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» виплата страхового відшкодування здійснюється протягом одного місяця з дня отримання страховиком визначених у статті 35 цього Закону документів або в строки та в обсягах, визначених рішенням суду.

Згідно п. 36.5 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

Згідно ст. 614 ЦК України якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.

Згідно ст. 992 ЦК України у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов'язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом.

Згідно ст.ст.1, 3 Закону України «Про відповідальність за невиконання грошових зобов'язань» розмір пені встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ.

Позивач просить стягнути з відповідача неустойку обгрунтовано, бо така вимога ґрунтується на законі, коли відповідач порушив терміни виплати страхового відшкодування і в цьому є його вина. Відповідач має сплатити у відповідності з Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та вимог Цивільного кодексу України пеню при діючій обліковій ставці НБУ за період з 30.03.2015 р. по 15.07.2015 р., станом на дату подачі позову до суду. З розрахунком, наданим позивачем, суд погоджується, бо виконаний правильно та вірно, де враховано період прострочення, кількість днів прострочення, розмір подвійної облікової ставки НБУ, з чим погодився і представник відповідача по справі (а.с. 2).

Тому, коли відповідач по справі порушив строки здійснення страхової виплати, в чому є його вина, він зобов'язаний сплатити пеню за кожен день прострочення згідно вимог та закону.

Не підлягають задоволенню позовні вимоги в частині стягнення інфляційних витрат в сумі 3770 грн. 84 коп., 3 % річних в сумі 185 грн. 02 коп., оскільки по спірним правовідносинам таке стягнення не передбачено, ст. 625 ЦК України передбачає сплату суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та 3 % річних лише за порушення грошового зобов'язання, але в даному випадку між сторонами виникли інші правовідносини, а саме деліктні, які виникли між потерпілим і страховою компанією. Закон України «Про індексацію грошових доходів населення» також не містить такого об'єкту індексації як затримка виплати страхового відшкодування.

Всього на користь позивача з відповідача підлягають стягненню 25209, 39 грн. як сума страхового відшкодування та пеня (21438, 55 грн.+3770, 84 грн.).

На користь позивача з відповідача відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню витрати на правову допомогу у розмірі 1200 грн., що підтверджено копією квитанції до прибуткового касового ордеру №98 від 15.07.2015 р., за складання позову та підготовки документів до суду, консультацій, підтвердженням чому є акт виконаних робіт (наданої правової допомоги) від 15.07.2015 р., проти чого представник відповідача не заперечує, а також підлягають стягненню судові витрати по справі у вигляді судового збору в сумі 252 грн. 09 коп., виходячи з об'єму задоволених позовних вимог, що підтверджується квитанцією від 15.07.2015 р. (а.с. 6, 7).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6, 22, 29, 36, 37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 1, 3 Закону України «Про відповідальність за невиконання грошових зобов'язань», ст.ст. 526, 549, 611, 614, 624, 625, 988, 990, 992 ЦК України, ст.ст.10, 60, 88, 212, 214, 215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» про відшкодування шкоди страховою компанією задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» () на користь ОСОБА_1 суму страхового відшкодування у розмірі 21438 грн. 55 коп., пеню у розмірі 3770 грн. 84 коп., судові витрати по справі в розмірі 1452 грн. 09 коп., а всього 26661 гривню 48 копійок.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду міста Києва через районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя