Справа № 212/4015/15-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 вересня 2015 року м. Кривий Ріг
Жовтневий районний суд м. Кривого рогу Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді Колочко О.В.,
секретаря судового засідання Зіміної К.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі, в порядку ч. 2 ст. 197 ЦПК України без участі осіб, які беруть участь у справі та без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості, -
27 травня 2015 року позивач ОСОБА_3 акціонерне товариство «Укрсиббанк» (далі ПАТ «УкрСиббанк) звернувся до суду з позовом до відповідачів, в якому просить ухвалити рішення, яким стягнути солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором в розмірі 41 016,35 доларів США.
Представник позивача в судове засідання не зявився, в наданій суду письмовій заяві просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував.
Відповідачі в судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомили. Згідно ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів, також на підставі ст.ст. 224, 225, 226 ЦПК України, суд за згодою позивача вправі постановити заочне рішення.
Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
27 травня 2009 року між банком та відповідачем ОСОБА_1 за Кредитним договором було укладено Додаткову угоду № 1, якою встановлено строк сплати процентів з 01 по 25 число (включно) кожного місяця, наступного за тим, за який Банком були нараховані такі проценти (а.с. 20).
У відповідності до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
У відповідності до вимог ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому, відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.
Відповідно до п. 4.1 Договору про надання споживчого кредиту, за порушення позичальником будь-яких своїх зобовязань відповідач ОСОБА_1 сплачує банку додатково до встановленої процентної ставки за кредит пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу, сума якого розраховується за офіційним обмінним курсом НБУ гривні до валюти заборгованості станом на дату нарахування такої пені (а.с. 10-13).
Відповідно до ст. 554 ч.1 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.
При цьому, така заборгованість підлягає стягненню в валюті кредиту.
Як зазначив Верховний Суд України під час розгляду цивільної справи № 6-145цс14 від 24.09.2014р., в силу положень статей 192, 533 ЦК України та статті 5 Декрету Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» вирішуючи спір про стягнення боргу за кредитним договором в іноземній валюті, суд повинен установити наявність в банку ліцензії на здійснення операцій з валютними цінностями, а встановивши вказані обставини, стягнути грошову суму в іноземній валюті.
Оскільки представником позивача долучено до матеріалів справи копії відповідних ліцензій на здійснення операцій з валютними цінностями (а.с. 22-25), перешкоди для стягнення заборгованості в іноземній валюті відсутні.
У відповідності до ст.88 ЦПК України суд присуджує судові витрати з відповідачів.
Керуючись ст.ст. 10,60,88,169,209,212-215,218 ЦПК України, ст.ст. 512, 514, 526, 533, 549, 550, 553, 554, 610, 625, 629, 1048-1050,1054, ЦК України, суд,
Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості, задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» судовий збір в розмірі по 1827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) гривень з кожного.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача про його перегляд, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії вказаного рішення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особи які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення в Апеляційний суд Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу.
Суддя: О. В. Колочко