У х в а л а

іменем україни

10 червня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Карпенко С.О.,

суддів: Амеліна В.І., Гончара В.П.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення апеляційного суду Миколаївської області від 2 грудня 2014 року,

,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2014 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі по 1 500 грн щомісячно і до закінчення дитиною навчання.

Рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 27 жовтня 2014 року позов задоволено частково.

Стягнено з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 в сумі 1 000 грн, починаючи з 15 серпня 2014 року, і до закінчення дитиною навчання.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 2 грудня 2014 року рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 27 жовтня 2014 року змінено.

Стягнено з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 в сумі 500 грн.

У іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі заявник просить скасувати рішення апеляційного суду Миколаївської області від 2 грудня 2014 року, мотивуючи свою вимогу порушенням апеляційним судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

За змістом ч. 1 ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні судів першої та апеляційної інстанції чи відкинуті ними, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу та про перевагу одних доказів над іншими.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач має можливість надавати для утримання дочки матеріальну допомогу та зобов'язаний надати таку допомогу у зв'язку з її навчання.

Змінюючи рішення суду першої інстанції в частині розміру аліментів, апеляційний суд, встановивши, що відповідач є приватним підприємцем, який тимчасово припинив свою діяльність, має мінливий дохід, дійшов обґрунтованого висновку про зміну розміру аліментів.

Наведені у касаційній скарзі доводи висновків суду не спростовують, рішення апеляційного суду Миколаївської області від 2 грудня 2014 року постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення апеляційного суду Миколаївської області від 2 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий С.О.Карпенко
Судді: В.І.Амелін В.П.Гончар