АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження: 22-ц/790/726/15 Головуючий 1 інстанції -Пілюгіна О.М.
Справа №6139/3550/13-ц Доповідач - Гуцал Л.В.
Категорія: відшкодування шкоди
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - Гуцал Л.В.,

суддів - Коростійової В.І., Крилової Т.Г.,

за участю секретаря - Литвин О.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 01 грудня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа - товариство з обмеженою відповідальністю «Мобількомунсервіс» про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої залиттям квартири,-

встановила:

19 листопада 2014 року ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою в порядку ст.373 ЦПК України. Просила розстрочити виконання рішення суду від 13 серпня 2014 року по цивільній справі за вищезазначеним позовом, погашенням суми боргу частками по 500 гривень щомісячно.

Посилалась на те, що вона визнає свої майнові зобов'язання перед стягувачем ОСОБА_2, але на даний час позбавлена можливості погасити борг у повному обсязі, оскільки єдиним джерелом її доходу є заробітна плата, яка складає 1250 гривень, заробітна плата чоловіка складає близько 2000 гривень, а на їх утриманні знаходиться малолітня дитина.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 01 грудня 2014 року у задоволенні заяви про розстрочку виконання рішення відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу про задоволення заяви. При цьому посилається на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; порушення судом норм матеріального і процесуального права.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримала та зазначила, що на її пропозицію сплачувати борг частками у добровільному порядку, стягувач ОСОБА_2 не погоджується.

Апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Матеріалами справи встановлено, що рішенням Харківського районного суду Харківської області від 13 серпня 2014 року, залишеним без змін ухвалою судової колегії судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області від 14 жовтня 2014 року, з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто 26 707, 80 гривень.

04 листопада 2014 року відкрито виконавче провадження .

Встановлено також, що рішення суду не виконується, безпосередньо боржником на виконання виконавчих документів не вчинено будь-яких дій, спрямованих на погашення стягувачу у виконавчому провадженні заборгованості. Також у матеріалах справи відсутній акт державного виконавця, який би доводив про відсутність у боржника коштів та майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення.

На обгрунтування заяви про розстрочку виконання судового рішення заявник надала суду: довідку про її доходи, розмір яких з квітня по вересень 2014 року склав 7500 гривень, довідку про дохід її чоловіка - ОСОБА_3 в розмірі 13279 гривень за період з травня по жовтень 2014 року та квитанції по сплаті за комунальні послуги.

Відповідно до ч.1 ст. 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Згідно до ч.7 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» особи, що беруть участь у виконавчому провадженні, зобов'язані сумлінно користуватися усіма належними їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчиненню виконавчих дій.

За приписами ч. 5 ст. 52 цього Закону у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення звертається також на належне боржнику інше майно, за винятком майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати ті види майна чи предмети, на які необхідно в першу чергу звернути стягнення. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається державним виконавцем.

Відповідно до 373 ЦПК України за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

За загальними правилами, встановленими статтею 13 ЦК України, при здійсненні своїх прав особа зобов'язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, заборонено вчинення дій або зловживання правом, якщо цими діями завдається шкода іншій особі, у тому числі і стягувачу у виконавчому провадженні.

Виходячи з системного аналізу наведених норм у виняткових випадках з врахуванням інтересів як боржника, так і стягувача, право розстрочки виконання рішення суду на підставі ст. 373 ЦПК України може бути надане при доведеності обставин, що обумовлюють об'єктивні ускладнення при виконанні судового рішення або наявність яких робить його виконання неможливим.

Судом першої інстанції не встановлено обставин, які можуть розцінюватись як виняткові випадки, що унеможливлюють виконання ОСОБА_1 судового рішення, або ускладнюють його виконання.

Посилання заявника на те, що сукупний дохід її сім'ї та наявність на утриманні малолітньої дитини позбавляє можливості виконати судове рішення, не є підставами для розстрочки виконання судового рішення у розумінні положень ст. 373 ЦПК, як то правильно зазначив суд в оскаржуваній ухвалі.

Колегія суддів, оцінюючи наведені боржником у заяві про розстрочку виконання рішення обставини, що обумовлюють для боржника об'єктивні ускладнення та роблять не можливим виконання виконавчих листів, знаходить їх такими, що не містять ознак, які б вказували на їх винятковість.

Невиконання судового рішення, що набрало законної сили, суперечить ч.1 ст. 14 ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

При постановленні ухвали судом першої інстанції не було порушено норм процесуального права, ухвала суду відповідає вимогам чинного законодавства та встановленим обставинам справи.

Керуючись ч.1 ст.303, ст..304, п.1 ч.1 ст.312, ст.313, п.3 ч.1 ст.314, ст.ст. 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія,-

. ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 01 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді