Провадження № 2/641/1814/2015 Справа № 641/6548/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2015 року Комінтернівський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого- судді Григорєва Б.П.

при секретарі - Вакуленко Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політки Харківської міської ради про стягнення аліментів та визначення місця проживання малолітньої дитини, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулась з позовом до ОСОБА_2, третя особа: Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політки Харківської міської ради про стягнення аліментів та визначення місця проживання малолітньої дитини.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що вона перебувала у зареєстровану шлюбі з відповідачем до 11.11.2013 року. Від шлюбу вони мають малолітню дитину ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1. Дитина проживає разом з нею та її цивільним чоловіком ОСОБА_4, який фатично утримує її зразом з дитиною. Відповідач активної і дієвої участі у вихованні сина не приймає, спілкується з ним нерегулярно, крім того в добровільному порядку матеріальної допомоги не надає. Оскільки відповідач має нерегулярний дохід, вважає можливим стягувати аліменти в тредій грошовій сумі в розмірі 1500 гривень щомісячно. Також просить визначити місце проживання дитини розом з нею, оскільки при зустрічах батько налаштовує дитину проти неї та намагається поставити її щиру любов до сина під сумнів.

В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги та просив позов задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні не зеперечував проти визначення місця проживання дитини разом з матір*ю, частково визнав позовні вимоги щодо сплати аліментів на суму 500 гривень, пояснив, що має мінливий дохід, який складає на місяць приблизно 1000 гривень. Він бажає допомагати дитині, але в зв*язку з тим, що позивачка не завжди дає можливість спілкуватися з сином він позбавлений можливості купувати йому речі та все необхідне.

Представник третьої особи Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики виконавчого комітету Харківської міської ради надала заяву про розгляд справи за її відсутності, просила винести рішення з урахуванням наданого висновку щодо доцільності визначення місця проживання дитини з матірю.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, прийшов до наступного.

Судом встановлено, що позивачка заочним рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 11.11.2013 року шлюб між ОСОБА_1 до ОСОБА_2 розірвано.

Від шлюбу сторони мають малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, про що видано свідоцтво про народження серії 1-ВЛ № 202093.

Згідно висновку Департаменту праці та соціальної політики управління служб у справах дітей № 515 від 24.09.2015 року, в інтересах дитини Управління служб у справах дітей, як представник органу опіки та піклування, вважає за доцільне визначення місяця проживання малолітнього ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з матірю ОСОБА_1.

Відповідно до ст. 141 СК України, і мати, і батько дитини мають рівні права та обовязки щодо дитини, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини.

Згідно ст. 161 Сімейного Кодексу України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обовязків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоровя та інші обставини, що мають істотне значення.

За змістом ст.3,9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка набрала чинності для України 27.09.1991р., у всіх діях щодо дітей, у тому числі коли дитина розлучається з одним з батьків, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Крім того, Декларація прав дитини від 20 листопада 1959 року містить принцип 6, за яким дитина може бути розлучена з матір'ю лише у винятковій ситуації, тобто перевага надається матері.

Тим більш, що поняття "розлучення" не співпадає з поняттям "визначення місця проживання", оскільки батько дитини у разі визначення місця проживання дитини з матір'ю не обмежений у своєму праві на спілкування з дитиною, турботу відносно дитини та участь у вихованні дитини і може реалізувати свої права шляхом домовленості з матір'ю дитини щодо встановлення часу спілкування або за рішенням органу опіки та піклування, або за судовим рішенням. Обмеження у цьому разі стосується тільки місця проживання дитини до досягнення нею віку 14 років.

Таким чином суд, виходячи із встановлених обставин по справі, інтересів дитини, висновку органу опіки та піклування, Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, вважає правильним задовольнити вимоги позивачки щодо встановлення місця проживання малолітньої дитини разом з нею, оскільки це буде відповідати інтересам дитини.

Згідно зі ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов′язані утримувати своїх неповнолітніх дітей.

Відповідно до ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя неповнолітнього та матеріальне становище дитини, платника аліментів, інші обставини справи, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 184 Сімейного Кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний , мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, за заявою одержувача суд може визначити розмірі аліментів в твердій грошовій сумі.

Згідно довідки Основ*янської ОДПІ м. Харкова ФОП ОСОБА_2 діяльність у 2014 року по теперішній час, здійснює на загальній системі оподаткування. Згідно наданих декларацій з квітня 2014 року по квітень 2015 року доходів немає.

Суд, враховуючи матеріальне становище сторін, доходи кожної із сторін, вважає можливим частково задовольнити позовні вимоги позивачки та стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої дитини у розмірі 800 грн. щомісяця. Оскільки, відповідач офіційних доходів немає, пояснив, що неофіційно має дохід в розмірі 1000 гривень щомісяця.

З відповідача також в порядку. ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243 ,60 коп..

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 209, 213-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 160, 161, 180,182, 184 Сімейного Кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 800 гривень щомісячно, з подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи з 17 червня 2015 року та до досягнення дитиною повноліття або зміни матеріального становища сторін.

Визначити місце проживання ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_5 з його матір*ю ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави у розмірі 243,60 грн.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Комінтернівський районний суд м. Харкова шляхом подачі в 10- денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги або в порядку ч.1 ст. 294 ЦПК України.

Суддя: ОСОБА_5