Справа № 216/769/14-ц
У Х В А Л А

06.04.2015 року.

Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу

головуючого судді Філатова К.Б.

секретаря Бондарева Є. С.

без участі сторін та без застосування технічних засобів

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі суду, у місті ОСОБА_1 цивільну справу за скаргою ОСОБА_2 на посадових осіб Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області Міністерства юстиції України на дії та бездіяльність головного державного виконавця Юлдашева Андрія Алішеровича

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернулась до суду зі скаргою на дії та бездіяльність головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області Міністерства юстиції України ОСОБА_3 (надалі державного виконавця)., в обґрунтування якої пояснила, що 24.01.2014 року вона отримала лист від головного управління юстиції у Запорізькій області Міністерства юстиції України за № Р-2335/10.13./09-26 від 27.12.2013 року, яким її було повідомлено, в звязку з її зверненням на «гарячу лінію» Міністерства юстиції України, про стан виконавчого провадження № 31291786 та виконавчі дії державного виконавця. На «гарячу лінію» Міністерства юстиції України вимушена була звернутися в звязку з тим, що неодноразово зверталася письмово до державного виконавця з запитом про стан виконавчого провадження на її користь, але відповіді не отримувала.

25.01.2014 року, після отримання вказаного листа вона отримала інформацію з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень про виконавче провадження № 31291786, з якої їй стало відомо, що у цій інформації відсутні відомості про виконавчі дії державного виконавця, які вказані у листі головного управління юстиції у Запорізькій області Міністерства юстиції України за № Р-2335/10.13./09-26 від 27.12.2013 року, та в звязку з чим у неї виникла необхідність звернутися до суду зі скаргою на дії та бездіяльність державного виконавця.

31 січня 2014 року вона звернулась до суду зі скаргою на дії та бездіяльність державного виконавця з наступних підстав:

25.01.2012 року Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу було видано виконавчий лист №2-88/2011 на суму 5713747,31 грн. (пять мільйонів сімсот тринадцять тисяч сімсот сорок сім гривень 31 копійка) про стягнення з ПАТ «Дніпробуд» на користь ОСОБА_2

17.02.2012 року відкрито виконавче провадження. Державним виконавцем надано строк боржнику до 24.02.2012 року для самостійного виконання рішення суду. Але боржник не виконав самостійно рішення суду.

16 березня 2012 року державний виконавець постановою зупинив виконавче провадження на підставі п.8 ч.1. ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Скаржником ОСОБА_2 було оскаржено постанову до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу.

06 квітня 2012 року ухвалою Центрально-Міського районного суду скасовано постанову державного виконавця від 16.03.2012 року.

19 липня 2012 року ухвалу Центрально-Міського районного суду апеляційним судом Дніпропетровської області залишено без змін, ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області також залишено без змін.

07.08.2012 року державним Відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області скасовано постанову про зупинення виконавчого провадження, відомості про скасування внесені до Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень.

28.08.2012 року державний виконавець направив до банківських установ постанову № 340/3 про арешт коштів боржника ПАТ «Дніпробуд» на виконання виконавчого листа. Вказану постанову не оформив належним чином, а саме: не скріпив печаткою. Листами: від 07.09.2012 року ПАТ КБ "Приватбанк", від 17.09.2012 року ПАТ "Укрсоцбанк", від 06.09.2012 року ПАТ "Креді Агріколь" повідомили відділ примусового виконання рішень про неможливість виконання постанови № 340/3 про арешт коштів боржника ПАТ «Дніпробуд», з причини неналежного її засвідчення: :відсутність печатки.

Виконуючи виконавче провадження, державний виконавець в період з 28.08.2012 року до 04.02.2014 року не направив запити до відповідних органів та установ з метою виявлення наявних у боржника рахунків для своєчасного накладення на них арешту, що призвело до несвоєчасного накладання арешту на діючі рахунки боржника. у ПАТ «КБ «НАДРА»: поточний рахунок № 4001, відкритий 26.02.2013 року, обіг по якому склав за період з 26.02.2013 року по 27.01.2014 року - 203 грн. 10 коп.;поточний рахунок № 4001, відкритий 26.02.2013 року, обіг по якому склав за період з 26.02.2013 року по 27.01.2014 року - 17 927,67 грн. На вказані рахунки арешт було накладено державним виконавцем постановою від 10.02.2014 року., постанову про накладання арешту не було внесено до Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень.

В звязку з не повідомленням боржником державного виконавця про відкриття нових рахунків після накладення арешту на кошти боржника, державний виконавець не звернувся до відповідних правоохоронних органів для притягнення винних осіб боржника до кримінальної відповідальності.

04.02.2013 року державний виконавець наклав арешт на все рухоме та нерухоме майно боржника. До 01.03.2014 року, тобто протягом місяця, не виконав жодних виконавчих дій, які б були спрямовані на реальне виконання рішення суду.

01.03.2013 року державний виконавець склав два акта опису та арешту майна боржника: один на суму 3 118 048 грн. 00 коп., та другий на суму 200 000,00 грн., усього на суму 3 318 048,00 грн., тобто менше, ніж сума боргу за виконавчим листом 5 713 747,31 грн. (пять мільйонів сімсот тринадцять тисяч сімсот сорок сім гривень 31 копійка), та інше рухоме та нерухоме майно, яке мав боржник, не було описано та арештовано державним виконавцем, що призвело до невиконання судового рішення.

З 02.03.2013 року до 03.07.2013 року державним виконавцем не було здійснено експертну оцінку майна, складено договорів з відповідними установами, організаціями на продаж майна, не були виготовлені, зібрані, передані документи відповідним особам для організації продажу майна, що суттєво вплинуло на невиконання рішення суду.

Постанова № 340/3 про призначення експерта ОСОБА_4 для участі у виконавчому провадженні, яка міститься у матеріалах виконавчого провадження не була оформлена належним чином, відсутні докази про її направлення експерту, про її отримання експертом, здійснення експертом будь - яких дій, які б стосувалися проведення експертизи, відомості про постанову не були внесені до Єдиного реєстру виконавчих проваджень, копії на адресу стягувача та боржника не направлялися.

Не було реалізовано на комісійних умовах описане та арештоване рухоме майно, вартість якого не перевищує сто пятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Не було звернуто стягнення на майно боржника, що перебуває у інших осіб: ТОВ «СП «Нева» у статутному капіталі якого частка ПАТ «Дніпробуд» складає 11 174 066,00 грн., та кошти, що надходили від продажу майна ПАТ «Дніпробуд» на рахунки ПП «Центр антикризових технологій». Не було накладено арешт на кошти боржника, які знаходяться у касі або надходять до неї.

За період з 04.02.2013 року по 03.07.2013 року протягом пяти місяців державний виконавець не здійснив виконавчі дії для реального виконання рішення суду.

У судовому засіданні, скаржник ОСОБА_2 поясняла суду, що державний виконавець навмисне затягував виконання рішення суду на її користь починаючи з дати відкриття виконавчого провадження 17.02.2012 року до повторного її звернення 31.01.2014 року до суду зі скаргою на незаконні його дії та бездіяльність. Ці доводи обґрунтувала тим, що державному виконавцю було відомо, що він неправомірно зупиняє виконавче провадження по її виконавчому листу 16.03.2012 року з підстав, що відносно боржника порушено провадження у справі про банкрутство №25/5009/5742/11 тому, що господарським судом Запорізької області по справі № 25/5009/4365/11 ухвалою суду від 19.01.2012 року була скасована аналогічна постанова державного виконавця Юлдашева А.А., та було зобовязано його виконати рішення суду з тих підстав, що мораторій відповідно до Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» не зупиняє виконання поточних кредиторських вимог, якими є вимоги, які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство. Кредиторські вимоги скаржника є також поточними, що було неодноразово доведено судами різних інстанцій, та виконавчий лист, виданий на її користь підлягає виконанню з дотриманням вимог Закону України «Про виконавче провадження». До зупинення виконавчого провадження, тобто до 16.03.2012 року державний виконавець з 25.02.2012 року був зобовязаний приступити до примусового виконання рішення суду, для чого накласти арешт на все рухоме, нерухоме майно та кошти боржника, відповідно до вимог виконавчого листа. Своєчасне здійснення примусового виконання рішення суду, накладення арешту державним виконавцем на все майно боржника, та кошті виключило би можливість боржнику здійснювати будь-які дії з майном та коштами під час зупинення виконавчого провадження, в звязку з тим, що у цей час виконавчі дії не проводяться, але накладений державним виконавцем арешт на майно боржника, у тому числі на кошти на рахунках не знімається. Відомості з Єдиного реєстру виконавчих проваджень свідчать, що у встановлений строк Законом України «Про виконавче провадження», державний виконавець не здійснив примусового виконання рішення суду, арешт на майно та кошти на рахунках боржника у період з 25.02.2012 року до 16.03.2012 року не наклав. Така бездіяльність державного виконавця призвела до того, що боржник позбавився коштів та майна у вказаний період, щоб ухилитися від виконання її виконавчого листа, на підтвердження чого скаржник ОСОБА_2 послалася на закриття боржником у липні 2012 року рахунку у ПАТ «КБ Хрещатик», на який боржник у той час отримував кредиторську заборгованість.

Державний виконавець, накладаючи арешти на кошти та майно боржника на виконання виконавчого листа на її користь навмисне не виконував виконавчі дії інтервалом від трьох, чотирьох та пяти місяців між накладанням арештів, надавши у такий спосіб боржнику ПАТ «Дніпробуд» можливість періодично звертатися до господарського суду Запорізької області з клопотаннями про скасування арештів, мотивуючи тим, що арешти перешкоджають виконанню процедури санації, та після отримання ухвал господарського суду Запорізької області про скасування постанов державного виконавця, боржник здійснював продаж майна та знімав кошти з рахунків на користь інших осіб.

З 17.02.2012 року по 07.08.2012 року півроку, з 10.10.2012 року по 21.01.2013 року протягом більше трьох місяців, з 04.02.2013 по 03.07.2013 року більше пяти місяців, з 03.07.2013 року по 31.01.2014 року більше шести місяців державним виконавцем не було здійснено реальних виконавчих дій, направлених на реалізацію майна боржника з метою виконання виконавчого листа, не зважаючи на те, що Законом України «Про виконавче провадження» передбачено закінчення виконавчого провадження протягом шести місяців з дати відкриття виконавчого провадження. На підтвердження факту навмисного невиконання державним виконавцем рішення суду на її користь з метою надання боржнику можливості ухилитися від виконання рішення суду шляхом позбавлення майна та коштів, скаржник ОСОБА_2 послалася на те, що з вини державного виконавця описане та арештоване майно, яке складало значну частину в сумі описаного та арештованого майна згідно актів опису від 14.01.2013 року та від 01.03.2013 року: контора службового приміщення оціночна вартість якого складала за описом державного виконавця 3 000 000,00 грн. (три мільйони гривень), вибуло з власності боржника на користь інших осіб під час виконання виконавчого провадження з оціночною вартістю 1 737 960,00 грн. (один мільйон сімсот тридцять сім тисяч девятсот шістдесят гривень), такі ж дії відбулися відповідно до складу №9 ( опалювального складу), оціночна вартість якого за описом державного виконавця складала 200 000,00 грн. ( двісті тисяч гривень) , вибуло на користь інших осіб за мировою угодою під час виконання виконавчого провадження оціночною вартістю 80 000,00 грн. ( вісімдесят тисяч гривень) при тому, що виконання рішення суду на її користь повинно було здійснено значно раніше, чим була 06.06.2013 року укладена мирова угода між конкурсними кредиторами, на користь яких і вибуло арештоване та описане майно боржника, та кошти, які знаходились на його рахунках. Державний виконавець не мав наміру, до вибуття з власності боржника ПАТ «Дніпробуд» значної частини рухомого та нерухомого майна, коштів з рахунків боржника, здійснювати виконавчі дії, які були би спрямовані на повне, своєчасне виконання рішення суду на її користь.

Все це призвело не тільки до несвоєчасного виконання рішення суду на її користь, але і унеможливило виконання рішення суду у подальшому в звязку з відсутністю на час звернення зі скаргою до суду достатності рухомого та нерухомого майна, коштів для виконання рішення суду на її користь. ОСОБА_4 того, постанови та усі інші документи, які містяться у справі виконавчого провадження № 31291786 були складені без допомоги програмних засобів Єдиного реєстру, та інформація про їх наявність не вносилася до Єдиного реєстру виконавчих проваджень, що позбавляло її можливості здійснювати контроль за виконавчим провадженням, та оскаржувати неправомірні дії та бездіяльність державного виконавця.

У судовому засіданні скаржник ОСОБА_2 підтримала скаргу та звернула увагу суду на те, що вона звернулася зі скаргою до суду 31.01.2014 року та оскаржує виконавчі дії державного виконавця у даній скарзі станом на 31.01.2014 року.

Відносно оскарження неправомірних дій державного виконавця, які він здійснював після 31.01.2014 року, у березні 2014 року вона подала другу скаргу до суду, яка також розглядається Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу у судовому провадженні № 4-с/216/14/15 та вважає, що виконавчі дії, які викладені у запереченнях державного виконавця 04.03.2015 року вих. №1511-3/4 стосуються виконавчих дій, здійснених після 31.01.2014 року, та не можуть братися до уваги з приводу того, що вона у даній скарзі неправомірні дії та бездіяльність державного виконавця після 31.01.2014 року не оскаржує, вимоги, які б стосувалися неправомірних виконавчих дій державного виконавця після 31.01.2014 року не заявляє, просить суд задовольнити скаргу у повному обсязі в межах заявлених нею вимог, визнати неправомірними дії державного виконавця, що до неупередженого, своєчасного не вчинення у повному обсязі виконавчих дій, що до не здійснення у повному обсязі заходів примусового виконання рішення на її користь, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», та Інструкції з організації примусового виконання рішень в звязку з бездіяльністю, що стало причиною невиконання рішення суду. Визнати, що державний виконавець в звязку з навмисною бездіяльністю не виконав належним чином обовязки, які встановлені Законом України «Про виконавче провадження» (надалі Закону), та Інструкцією, що призвело до невиконання рішення суду на її користь, а саме:не складав постанови та інші документи виконавчого провадження ( крім актів, що складаються за місцем проведення виконавчих дій) за допомогою програмних засобів Єдиного реєстру виконавчих проваджень, чим порушив п.1.12.3 Інструкції, не вносив до Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень відомості з виготовлення документів, на підставі яких вчинялися виконавчі дії, чим порушив п.1.12.1 Інструкції, направив постанови про арешт коштів боржника за № 340/3 від 28.08.2012 року до банківських установ ПАТ «КБ«Приватбанк», ПАТ «Укрсоцбанк», ПАТ «Креді Агріколь» без скріплення печаткою, чим порушив п.1.5.1 Інструкції та ч.1 ст. 11 Закону, не наклав своєчасно арешт на рахунки боржника, відкриті у ПАТ «КБ «Надра», надав можливість боржнику ПАТ «Дніпробуд», під час виконавчого провадження використовувати кошти на особисті потреби, що призвело до невиконання рішення суду на її користь, чим порушив ч.1 ст. 11, ст. 52,ст. 57, ст. 65 Закону, не наклав арешт на кошти боржника ПАТ «Дніпробуд», що перебувають у касі боржника, або надходять до неї, порушив ч.2 ст. 57 Закону, що призвело до невиконання рішення суду на її користь, при наявності у боржника майна для виконання рішення суду на її користь у повному обсязі не здійснив опис та арешт майна боржника на суму стягнення 5 713 747 грн. 31 коп., чим порушив ст. 57 Закону, не звернув стягнення на майно боржника, яке перебувало та перебуває у інших осіб: ТОВ СП «Нева»(8), ПП «Центр антикризових технологій» (), чим порушив ст. 55 Закону, не здійснив продаж описаного та арештованого рухомого майна на комісійних умовах, вартість якого не перевищує сто пятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, чим порушив ч.2 ст. 62 Закону, не виготовив у строк документи та не виконав виконавчі дії для реального виконання рішення суду протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, порушив ст. 30 Закону, не приступив в установлений строк до зібрання документів, необхідних для проведення виконавчих дій для реалізації майна боржника, не уклав договори з відповідними особами на проведення експертної оцінки майна боржника, продаж майна, порушив п.4.5.5. Інструкції з організації примусового виконання рішень (надалі Інструкції), вимоги ч. «г» п.1.5.1 Інструкції,п.3.3. Інструкції про призначення та проведення експертизи, що призвело до позбавлення можливості виконати рішення суду на її користь у встановлений строк ст. 30 Закону, та надало можливість боржнику ПАТ «Дніпробуд» реалізувати описане та арештоване державним виконавцем майно на користь інших осіб. Визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця під час примусового виконання рішення суду на підставі виконавчого листа Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 25.01.2012 року по справі № 2-88/2011. Визнати, що бездіяльність та неправомірні дії державного виконавця порушили її право на своєчасне виконання рішення суду на її користь. Зобовязати державного виконавця усунути порушення та виконати рішення суду. Зобовязати державного виконавця повідомити суд та її про виконання ухвали суду не пізніше ніж у місячний строк з дня її одержання.

Представники відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області в судове засідання не зявилися, були повідомлені належним чином, надали заперечення, просять розглянути скаргу ОСОБА_2 без їх участі, у задоволенні скарги просять суд в повному обсязі відмовити.

У заперечені відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області зазначене наступне:

17.02.2012 року державним виконавцем в порядку ст.ст.17,19,,20,25 Закону України «Про виконавче провадження» (надалі Закону) була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження № 31291786, копія якої була надіслана сторонам виконавчого провадження за вих. № 1896-3/11 від 17.02.2012 року. П.2 вказаної постанови боржнику було встановлено строк для самостійного виконання рішення суду до 24.02.2012 року. Номер реєстраційного запису виконавчого провадження в Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень 31291786.

На адресу відділу надійшла інформація, що ухвалою господарського суду Запорізької області від 28.09.2011 року по справі № 25/5009/5742/11 порушено провадження у справі про банкрутство відносно ПАТ «Дніпробуд» ( ) та введено мораторій на виконання вимог кредиторів. 22.02.2012 року на адресу господарського суду Запорізької області направлено запит, щодо встановлення факту порушення справи про банкрутство відносно боржника та встановлення мораторію на задоволення вимог кредиторів.

07.03.2012 року на адресу відділу надійшло клопотання від боржника, в якому боржник просив в порядку п.8 ч.1ст. 37 Закону «Про виконавче провадження» зупинити виконання виконавчого документу.

15.03.2012 року господарським судом Запорізької області було надано завірену належним чином копію ухвали від 28.09.2011 року. по справі № 25/5009/5742/11.

16.03.2012 року державним виконавцем було в порядку п.8 ч.1 ст.37 Закону винесено постанову про зупинення виконавчого провадження.

Ухвалою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу, Дніпропетровської області було скасовано постанову.

19.07.2012 року ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області ухвалу Центрально-Міського районного суду залишено без змін.

07.08.2012 року після отримання від суду копії ухвали апеляційного суду Дніпропетровської області (вх. .№ 3557/1 від 06.08.2012 р.) начальник відділу постановою в порядку ст.83 Закону скасував постанову про зупинення виконавчого провадження № 31291786 від 16.03.2012 року.

07.08.2012 року з метою реального виконання виконавчого листа державним виконавцем в порядку ст.57 Закону, постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 31291786 від 07.08.2012 року накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно боржника.

30.08.2012 року на рахунки боржника виставлено платіжні вимоги для примусового виконання рішення.

21.09.2012 року та 24.10.2012 року державним виконавцем в порядку ст.41 Закону винесено постанову про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій на загальну суму 954,61 грн.

21.09.2012 року на адресу Центрально-Міського районного суду надійшла скарга від стягувача на дії (бездіяльність) державного виконавця. (20.11.2012 року стягувачем подано заяву про залишення без розгляду)

Платіжними вимогами з рахунків боржника списано кошти на загальну суму 379,23 грн. та розпорядженням від 21.09.2012 року та від 24.10.2012 року в порядку ст.. 43 закону перераховано на спеціальний реєстраційний рахунок Головного управління юстиції в Запорізькій області на витрати виконавчого провадження.

09.10.2012 року на адресу відділу надійшла ухвала господарського суду Запорізької області від 28.09.2012 року по справі № 25/5009/5742/11, якою було скасовано арешт майна боржника та заборону на його відчуження, накладений 07.08.2012 року, та скасовано арешт коштів боржника, накладений постановою № 340/3 від 28.08.2012 року. Державним виконавцем 09.10.2012 року було знято арешти на підставі вказаної ухвали суду.

10.10.2012 року надійшла заява від стягувача про накладення повторно арешту на все майно ПАТ «Дніпробуд».

11.10.2012 року державний виконавець в порядку ст.57 Закону, постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 31291786 від 11.10.2012 року наклав арешт на все рухоме та нерухоме майно боржника, та постановами про арешт коштів боржника №340/3 від 11.10.2012 року наклав арешт на кошти боржника, відкриті в банківських установах.

24.10.2012 року на адресу боржника державним виконавцем в порядку ст.,ст. 5,11 Закону України направлено вимогу, якою зобовязано ПАТ «Дніпробуд» надати перелік усього рухомого та нерухомого майна, належного боржнику ( в тому числі готова продукція) на яку можливо звернути стягнення для погашення заборгованості.

22.11.2012 року боржником надано перелік рухомого та нерухомого майна, що належить боржнику.

28.12.2012 року на адресу боржника державним виконавцем направлено вимогу, якою зобовязано боржника для проведення виконавчих дій 14.01.2013 року о 09 год30 хв. забезпечити доступ до майна,зазначеного у листі вх. №1135/11 від 12.11.2012 року.

14.01.2013 року описано та накладено арешт на рухоме та нерухоме майно боржника, а саме - 69 позицій рухомого майна.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 16.01.2013 року прийнято клопотання від керуючого санацією ПАТ «Дніпробуд» до розгляду,щодо зняття арештів з майна боржника, накладених ВДВС.

21.01.2013 року державному виконавцеві надійшла ухвала господарського суду Запорізької області, якою. скасовано арешт рухомого та нерухомого майна ПАТ «Дніпробуд» та заборону на його відчуження, накладений 11.10.2012 року, та скасовано арешт коштів боржника, накладений постановою № 340/3 від 11.10.2012 року.

28.01.2013 року державним виконавцем було знято арешти на підставі вище вказаної ухвали суду.

31.01.2013 року від стягувача надійшла заява про накладення арешту на все рухоме, та нерухоме майно боржника.

04.02.2013 року постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 31291786 від 04.02.2013 року накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно боржника, та постановами про арешт коштів боржника №340/3 від 04.02.2013 року накладено арешт на кошти боржника, відкриті в банківських установах.

05.03.2013 року державним виконавцем для отримання інформації щодо наявності зареєстрованого майна за боржником направлено запити до реєстраційних органів.

05.03.2013 року державним виконавцем для надання письмового висновку з питань ринкової вартості вищезазначеного арештованого майна в порядку ст.13 Закону постановою 340/3 призначено експерта.

10.06.2013 року на адресу державного виконавця надійшла ухвала господарського суду Запорізької області від 05.06.2013 року, якою скасовано арешт рухомого та нерухомого майна ПАТ «Дніпробуд» та заборону на його відчуження, накладений 04.02.2013 року, та скасовано арешт коштів боржника, накладений постановою № 340/3 від 04.02.2013 року. Постановою № 31291786 від 03.07.2013 року знято арешт на підставі ухвали господарського суду Запорізької області.

Після останнього скасування ухвалою господарського суду Запорізької області 05.06.2013 року усіх арештів,з метою забезпечення реального виконання виконавчого документа, державним виконавцем в порядку ст.57 Закону України «Про виконавче провадження» (надалі - Закону) постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 31291786 від 03.07.2013 було на підставі заяви стягувача від 21.06.2013 року накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно ПАТ «Дніпробуд» та в порядку ст. 52 Закону постановами про арешт коштів боржника № 340/3 від 03.07.2013 року накладено арешт на кошти боржника, відкриті в банківських установах.

06.06.2013 року ухвалою господарського суду Запорізької області № 25/5009/5742/11 від 06.06.2013 року затверджено мирову угоду між кредиторами,(окрім стягувача ОСОБА_2А, яка не була включена в реєстр кредиторів) та боржником ПАТ «Дніпробуд». Предметом мирової угоди є домовленість між боржником та кредиторами стосовно виконання зобовязань боржника перед кредиторами, шляхом обміну майна боржника на грошові вимоги кредиторів, розстрочка та списання безнадійних боргів. Умови мирової угоди, затвердженої господарським судом Запорізької області поширюються на всіх кредиторів, вимоги яких включені до реєстру вимог кредиторів у справі про банкрутство боржника та складають 16 665 39,28 грн. Боржник зобовязується передати кредитору, належне йому на праві власності, майно: нежитлові приміщення: контора службового приміщення, що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Леонова,буд. 1А та склад №9 ( інв.. № 1012699) , що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул.. Леонова,буд. 1Б .

25.11.2013 року на адресу боржника державним виконавцем направлено вимогу, якою зобовязано боржника надати перелік усього рухомого та нерухомого майна , належного ПАТ «Дніпробуд», на яке можливо звернути стягнення з урахуванням ухвали господарського суду Запорізької області від 06.06.2013 року.

06.12.2013 року на адресу державного виконавця надано перелік рухомого та нерухомого майна, що знаходиться на балансі ПАТ «Дніпробуд».

09.12.2013 року державним виконавцем направлено на адресу боржника вимогу, якою зобовязано боржника надати доступ до майна для складання акту опису та арешту, а також копію технічної документації на майно, яке належить боржнику

На виконання вимоги державного виконавця доступ боржником до майна державному виконавцю не надано.

10.02.2014 року отримано інформацію з Державної податкової служби України щодо відкриття нових рахунків в банківських установах. В порядку ст. 52 Закону постановами про арешт коштів боржника № 340/3 від 10.02.2014 накладено арешт на рахунки боржника.

10.02.2014 року на рахунки боржника виставлено платіжні вимоги для примусового списання коштів. А також накладено арешт на рахунки, відкриті у банківських установах ПАТ «А-Банк», ПАТ «КБ «Надра». 10.02.2014 року отримано інформацію з Державної податкової служби України щодо відкриття нових рахунків в банківських установах. В порядку ст. 52 Закону постановами про арешт коштів боржника № 340/3 від 10.02.2014 накладено арешт на рахунки боржника.

14.02.2014 року на виконання постанови від 08.02.2014 року до відділу передано з Ленінського відділу державної виконавчої служби ЗМУЮ 7 виконавчих проваджень, боржником за якими виступає ПАТ «Дніпробуд», які були обєднані у зведене виконавче провадження № 41793475.

14.02.2014 року до зведеного виконавчого провадження було приєднано виконавче провадження № 31291786, за яким стягувачем є ОСОБА_2, а боржником є ПАТ «Дніпробуд», таким чином строк здійснення зведеного виконавчого провадження починається з дати приєднання останнього виконавчого документу. Розподіл коштів здійснюється в порядку черговості, передбаченої ст. 44 Закону України «Про виконавче провадження».

27.02.2014 року, 28.02.2014 року, 03.03.2014 року з арештованих рахунків боржника списано кошти в сумі 15 219,71 грн, які були розподілені та перераховані стягувачем у порядку ст. 44 Закону України «Про виконавче провадження». Таким чином, кошти, які стягувалися з боржника перераховувались стягувачем по зведеному виконавчому провадженню в порядку черговості, передбаченому ст. 44 Закону.

Згідно бази даних Державного технічного нагляду за боржником сільськогосподарська техніка не зареєстрована, згідно листа Держземагентства Запорізької області від 20.03.2014 року зареєстровані землеволодіння на праві власності на території м. Запоріжжя за боржником відсутні, лише на праві користування, згідно бази даних АІС «Автомобіль» зареєстрований автомобіль марки РАФ 22031, 1984 року випуску реєстраційний номер НОМЕР_1, зареєстрована квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Також згідно інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно за боржником зареєстрований двохповерховий будинок, що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Каховська, буд. 63, та складається з 8 квартир. Згідно державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, боржнику належить лише квартира №1 та квартира №5 зазначеного будинку. Інформація, щодо нерухомого майна, що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул.. Леонова, буд. 1Б та Леонова,буд. 1а перенесена з Реєстру прав власності на нерухоме майно до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно Державного реєстру речових прав на нерухоме майно право власності на зазначене нерухоме майно ПАТ «Дніпробуд» припинено. Державним виконавцем перевірено майновий стан боржника та актами опису та арешту майна боржника 12.03.2014 року описано та накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно боржника на яке можливо звернути стягнення, а саме: 51 позиція рухомого майна ( в тому числі автомобіль марки РАФ 22031,1984 року випуску. Стосовно звернення стягнення на частку статутного фонду,що належить боржнику в товариствах, державний виконавець повідомляє, що Законом України «Про виконавче провадження» не передбачено механізм та порядок звернення стягнення відповідної частки в межах виконавчого провадження.

19.03.2014 року для надання висновку з питань ринкової вартості вищезазначеного арештованого майна в порядку ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем постановою № 41793475 призначено субєкта оціночної діяльності субєктів господарювання ОСОБА_4. Копія постанови № 41793475 від 19.03.2014 року супровідним листом за вих. № 2664-3/11 від 19.03.2014 року направлено сторонам виконавчого провадження та експерту (експерт під розписку ознайомився 19.03.2014 року).

Листом від 16.06.2014 року за вих.. № 1-01/31 ТОВ «Ластівка» на утриманні у якого перебуває двохповерховий житловий будинок, що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул.. Каховська, буд. 63 повідомило, що у квартирі № 5 в житловому будинку № 63 по вул.. Каховська прописана неповнолітня ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1. 16.06.2014 року до районної адміністрації Запорізької міської ради по Ленінському району направлено листа щодо надання дозволу на реалізацію нерухомого майна боржника, в якому прописана неповнолітня. Вищевказана квартира № 5 не була описана та арештована в звязку з тим, що не було надано дозвіл органу опіки та піклування на реалізацію зазначеної квартири, у якій проживає неповнолітня.

24.11.2014 року накладено арешт на нерухоме майно боржника, а саме: квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2.

25.11.2014 року постановою № 41793475 призначено субєкта оціночної діяльності субєкта господарювання ОСОБА_4 для визначення оцінки арештованого та описаного майна 24.11.2014 року.

12.12.2014 року та 15.12.2014 року від субєкта оціночної діяльності ОСОБА_4 надійшло чотири звіта про експертну оцінку майна боржника.

14.02.2015 року до Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області направлено комплект документів для проведення електронних торгів рухомого майна боржника, а на арештовані рахунки боржника постійно виставляються платіжні вимоги для примусового списання коштів, виконавчі дії проводяться в межах зведеного виконавчого провадження № 41793475, боржником за яким виступає ПАТ «Дніпробуд», до складу якого входять виконавчі документи, видані судами різних юрисдикцій та інших органів.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, пояснення скаржника, які надавалися нею у судовому засіданні, заперечення на скаргу, приходить до висновку про задоволення вимог скаржника з наступних підстав:

Відповідно до ст. 383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних або юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст.ст. 10,60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

В судовому засіданні встановлено, що постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_3 від 17.02.2012 року було відкрито виконавче провадження № 31291786 на підставі виконавчого листа від 25.01.2012 року, виданого Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу про стягнення на користь скаржника ОСОБА_2 5 713 747,31 грн. (пять мільйонів сімсот тринадцять тисяч сімсот сорок сім гривень 31 копійка) з ПАТ «Дніпробуд». Постанова була внесена до Єдиного реєстру виконавчих проваджень. Вказаною постановою державний виконавець надав боржнику строк до 24.02.2012 року виконати рішення суду самостійно.

Відповідно до ч.1 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження», у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою ст. 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення, державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків, розпочинає примусове виконання рішення.

Відповідно до ч.1 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено,своєчасно і в повному обсязі вчинити виконавчі дії.

Відповідно до п.1.12 Інструкції з організації примусового виконання рішень ( далі Інструкції), основною інформаційною базою про здійснені виконавчі дії є Єдиний державний реєстр виконавчих проваджень ( далі Єдиний реєстр).

Відповідно до п.1.12.1 Інструкції відомості вносяться до Єдиного реєстру державним виконавцем одночасно з виготовленням документа, на підставі якого вчиняється виконавча дія.

Відповідно до п.1.12.3 Інструкції постанови державного виконавця, а також інші документи виконавчого провадження ( крім актів, що складаються за місцем проведення виконавчих дій) складаються за допомогою програмних засобів Єдиного реєстру. У випадку збоїв роботи системи Єдиного реєстру, документи виконавчого провадження можуть виготовляться без використання програмних засобів Єдиного реєстру, про що обовязково зазначається в документі. Після відновлення роботи Єдиного реєстру такі документи в електронному вигляді негайно вносяться до нього.

Як вбачається з Витягу з Єдиного реєстру «Інформація про виконавче провадження» від 25.01.2014 року, який міститься у матеріалах справи, у розділі: «Відомості про проведення виконавчих дій» лише зазначені наступні дії державного виконавця: відкриття виконавчого провадження 17.01.2012 року; зупинення виконавчого провадження п.8 ч.1 .ст. 37 ( поруш. господ. судом провадження у справі про банкрутство) 16.03.2012 року ( постанова про зупинення виконавчого провадження); скасовано 07.08.2012 року; стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій 21.09.2012 року (постанова про стягнення з боржника 464,22 грн. витрат на проведення виконавчих дій); стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій 24.10.2012 року ( постанова про стягнення з боржника витрат у сумі 90,39 грн.). Будь-які інші відомості відсутні. Відсутність інформації у Єдиному реєстрі про дії, на які посилається державний виконавець, а також інших доказів що стосуються призначення експерта у березні 2013 року для визначення вартості майна, отримання експертом постанови, укладення договору на проведення експертної оцінки майна боржника, продаж майна боржника, надання експерту відповідної документації для проведення експертизи, про направлення вимог до боржника про надання доступу до майна, про надання вимог щодо надання переліку майна, його вартості, та відмова боржника надати доступ до майна та інших виконавчих дій, які відповідно до діючих норм Закону України «Про виконавче провадження», та Інструкції зобовязаний був здійснити державний виконавець протягом встановленого строку для реального виконання рішення суду на користь скаржника, дає підстави суду визнати доводи скаржника, що виконавчі дії, які зобовязаний був здійснити державний виконавець, відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження» на виконання рішення суду, не здійснювалися. У такому випадку, суд погоджується з доводами скаржника, що в звязку з тим, що постанови та усі інші документи, які містяться у справі виконавчого провадження № 31291786 були складені без допомоги програмних засобів Єдиного реєстру, та інформація про їх наявність не вносилася до Єдиного реєстру виконавчих проваджень, відповіді державним виконавцем на запити ОСОБА_2 не надавалися, що позбавляло її можливості отримувати інформацію про виконавчі дії, та оскаржувати неправомірні дії та бездіяльність державного виконавця.

З огляду на те, що боржником самостійно рішення суду до 24.02.2012 року виконано не було, відповідно до ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження», у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення, державний виконавець зобовязаний був на наступний день після закінчення відповідних строків, розпочати примусове виконання рішення.

Відповідно до ст. 32 Закону України «Про виконавче провадження», заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, та інші заходи, передбачені рішенням. Відповідно до ч.1 ст. 52 цього Закону України звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації. Відповідно до ч.4 ст. 52 Закону у разі, якщо боржник володіє майном (майнові права) спільно з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням державного виконавця. Тобто, 25.02.2012 року державний виконавець був зобовязаним звернути стягнення на кошти та інше майно боржника відповідно до вимог ст. 32 Закону України «Про виконавче провадження». Як вбачається з матеріалів справи, заходів примусового виконання рішення суду до зупинення виконавчого провадження, яке відбулося 16.03.2012 року, не здійснювалося, що призвело до порушення вимог ч.1 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження»:в звязку з не вжиттям заходів примусового виконання рішень, неупереджено,своєчасно і в повному обсязі.

16.03.2012 року державний виконавець постановою, яка була внесена до Єдиного реєстру виконавчих проваджень, зупинив виконавче провадження на підставі п.8 ч.1. ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження». Скаржником ОСОБА_2 було оскаржено постанову про зупинення виконавчого провадження до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу. 06 квітня 2012 року ухвалою Центрально-Міського районного суду скасовано постанову державного виконавця від 16.03.2012 року. 19 липня 2012 року ухвалу Центрально-Міського районного суду апеляційним судом Дніпропетровської області залишено без змін, ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ також залишено без змін.

Відповідно до ч.4 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» протягом строку, на який виконавче провадження зупинено, виконавчі дії не проводяться. Накладений державним виконавцем арешт на майно боржника, у тому числі на кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, не знімається. У період зупинення виконавчого провадження державний виконавець має право звертатися до суду в порядку, встановленому цим Законом, а також вживати заходів, щодо розшуку боржника (його майна) або перевірки його майнового стану.

Як вбачається з матеріалів справи, невиконання державним виконавцем вимог ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження», якою передбачено здійснення примусового виконання рішення на наступний день після закінчення строку для самостійного виконання рішення суду боржником, ч.4 ст. 39 вказаного Закону України, якою передбачено, накладений державним виконавцем арешт на майно боржника, у тому числі на кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, не знімається, призвело до можливості здійснювати боржнику операції з рахунками і вкладами, які були відкриті у ПАТ «КБ «Хрещатик», у той час, коли державним виконавцем було зупинено виконавче провадження, про що свідчить наданий лист ПАТ «КБ «Хрещатик» від 10.09.2012 року, яким він повідомив про закриття рахунків боржником 05.07.2012 року.

Ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено закінчення виконавчого провадження протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження. Не вжиття державним виконавцем заходів примусового виконання рішення після закінчення строку для самостійного виконання рішення суду боржником, а також невиконання неупереджено,своєчасно і в повному обсязі вимог Закону України «Про виконавче провадження», Інструкції, призвело до невиконання рішення суду на користь скаржника у строк, протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, та призвело до порушення законних прав скаржника.

Суд, погоджується з доводами скаржника, що державним виконавцем було направлено постанови № 340/3 про арешт коштів боржника ПАТ «Дніпробуд» від 28.08.2012 року до банківських установ: ПАТ КБ "Приватбанк", ПАТ "Укрсоцбанк", ПАТ "Креді Агріколь" без дотримання вимог п.4.1.9 Інструкції, якою встановлено порядок оформлення постанов державного виконавця, в звязку з тим, що вони не були засвідчені печаткою.

Порушення порядку оформлення постанов призвело до їх невиконання банківськими установами ПАТ КБ "Приватбанк", ПАТ "Укрсоцбанк", ПАТ "Креді Агріколь", які своїми листами повідомили відділ примусового виконання рішень про неможливість виконання постанови № 340/3 про арешт коштів боржника ПАТ «Дніпробуд» з причини .неналежного її засвідчення:відсутність печатки.

Державним виконавцем не здійснювалися своєчасно запити до відповідних органів та установ з метою виявлення наявних у боржника рахунків для своєчасного накладення на них арешту. Відповідь на адресу державного виконавця за № від 05.02..2014 року на запит № 3467455 від 04.02.2014 року до Державної податкової служби України про рахунки, відкриті у банках та інших фінансових установах боржниками юридичними особами та або фізичними особами підприємцями, яка міститься у матеріалах справи, та надана державним виконавцем у якості доказів, підтверджує доводи скаржника, що під час виконання виконавчого провадження після скасування постанови про зупинення виконавчого провадження і до її звернення до суду 31.01.2014 року державний виконавець не звертався до відповідних органів та установ з метою виявлення наявних у боржника рахунків для своєчасного накладення на них арешту, та підтверджує, що ці дії .державного виконавця призвели до несвоєчасного накладання арешту на діючі рахунки боржника. у ПАТ «КБ «НАДРА»: поточний рахунок № 4001, відкритий 26.02.2013 року, обіг по якому склав за період з 26.02.2013 року по 27.01.2014 року 203 грн. 10 коп.;поточний рахунок № 4001,відкритий 26.02.2013 року, обіг по якому склав за період з 26.02.2013 року по 27.01.2014 року 17 927,67 грн.. На вказані рахунки арешт було накладено державним виконавцем постановою від 10.02.2014 року, дані про постанову про накладання арешту не вносилися до Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень.

У Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень відсутні докази, на які посилається державний виконавець про накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно боржника. До матеріалів справи скаржником, а також державним виконавцем надані акти опису та арешту майна боржника, які були складені 14.01.2013 року, 01.03.2013 року. Опис та арешт відповідно до вказаних актів здійснювався кожний раз на загальну суму 3 318 048,00 грн., перелік майна не змінювався, та сума опису та арешту була менша суми, яка підлягала стягненню відповідно до виконавчого листа на користь скаржника: 5 713 747,31 грн. Державним виконавцем надані докази до матеріалів справи про те, що у боржника на час здійснення виконавчих дій: опису та арешту майна боржника 14 січня 2013 року, 01 березня .2013 року було також і інше нерухоме майно, яке не ввійшло до вказаних актів опису та арешту майна боржника: квартири за адресою м. Запоріжжя, вул. Каховська,буд. 63, та рухоме майно. Тому суд погоджується з доводами скаржника, що державний виконавець без поважних причин не виконував виконавче провадження на її користь, та навмисне затягував його виконання, очікуючи скасування накладених ним арештів на майно боржника господарським судом Запорізької області по справі. Для здійснення реалізації нерухомого майна боржника, державний виконавець повинен був виконати вимоги п.4.5. Інструкції, якою передбачений порядок реалізації рухомого та нерухомого майна боржника, та збір відповідних документів на це майно. Але, державний виконавець не виконував вимоги п.4.5 Інструкції та не здійснював збір відповідної технічної документації на нерухоме майно, та інше майно, на яке передбачено отримання відповідної документації, не надавав її експерту для проведення оцінки майна. З наданих державним виконавцем до заперечень доказів вбачається, що лише у березні 2014 року, після приєднання виконавчого провадження №31291786, за яким є стягувачем скаржник ОСОБА_2 до зведеного виконавчого провадження № 41793475, державний виконавець здійснив реальні виконавчі дії у тому порядку, який передбачається Законом України «Про виконавче провадження», та Інструкцією. Відповідно до вимог ч2 ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження» рухоме майно, вартість якого не перевищує сто пятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, товари побутового вжитку, а також інше рухоме майно ( у разі якщо стягувач не заперечує проти цього) реалізується на комісійних умовах. Вивчивши акти опису та арешту майна боржника від 14.01.2013 року, 01.03.2013 року, суд дійшов висновку, що державний виконавець неодноразово порушив умови ч.2 ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження», тому що не здійснив продаж вище вказаного та описаного майна, вартість якого не перевищувала сто пятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Тому суд погоджується з доводами скаржника, що державний виконавець навмисне не виконував рішення суду на користь скаржника, та очікував скасування накладених ним арештів господарським судом Запорізької області на задоволення клопотань боржника, діючи на користь боржника. Суд погоджується з доводами скаржника,що таки обставини призвели не тільки до несвоєчасного виконання рішення суду на її користь, але і унеможливили виконання рішення суду у подальшому в звязку з відсутністю достатності рухомого та нерухомого майна, коштів, про що зазначив державний виконавець у запереченнях, для виконання рішення суду на її користь.

Скаржником надані докази того, що державний виконавець не наклав арешт на кошти боржника ПАТ «Дніпробуд», що перебувають у касі боржника «ПАТ «Дніпробуд» або надходять до неї,не перевіряв наявність коштів у касі, чим порушив ч.2 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження».

Судом оцінені доводи державного виконавця, що причиною невиконання рішення суду на користь скаржника були неодноразові скасування господарським судом Запорізької області по справі № 25/5009/5742/11 арештів майна боржника, які він здійснював. Задовольняючи клопотання боржника ПАТ «Дніпробуд» про скасування арештів, накладених державним виконавцем, господарський суд Запорізької області ухвали від 28.09.2012 року, 21.01.2013 року, від 05.06.2013 року, мотивував тим, що накладені заборони та арешти фактично унеможливлюють виконання плану санації боржника, та зупиняють вжиття керуючим санацією заходів, які могли б покращити фінансовий стан підприємства. Але, термін від накладення арештів та заборон на відчуження майна державним виконавцем до скасування цих арештів та заборон на відчуження майна господарським судом Запорізької області складав: від 11.10.2012 року до 23.01.2013 року більш ніж три місяці, від 01.03.2013 року до 03.07.2013 року більш ніж чотири місяці. Але, державний виконавець лише 14.01.2013 року, після накладання арешту та заборони на відчуження 11.10.2012 року , склав тільки акт опису та арешту майна боржника, ні яких інших дій не проводив. З 01.03.2013 року до 03.07.2013 року склав лише акт опису та арешту майна боржника, ні яких інших дій не проводив. Виходячи з цього, суд погоджується з доводами скаржника, що дії державного виконавця є незаконними, та з тим, що навмисна бездіяльність державного виконавця була спрямована на затягування виконання рішення суду на її користь до затвердження господарським судом Запорізької області плану санації з можливістю реалізувати боржнику описане та арештоване майно державним виконавцем, на користь інших кредиторів, відповідно до затвердженого плану санації, та мирової угоди.

Відповідно до ч.2 ст. 387 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, приходить до висновку про доведеність вимог скаржника, а тому суд вважає, що є достатні законні підстави скаргу ОСОБА_2 на незаконні дії та бездіяльність державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_3 задовольнити.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 10,11,60, 130,208,209, 383-389 ЦПК України, ст. ст. 11,89 Закону України «Про виконавче провадження»,

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_2 на незаконні дії та бездіяльність державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_3 - задовольнити.

Визнати неправомірними дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_3, що до неупередженого, несвоєчасного вчинення та у неповному обсязі виконавчих дій, що до не вжиття у повному обсязі заходів примусового виконання рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 25.01.2012 року по справі №2-88/2011, про стягнення з публічного акціонерного товариства «Дніпробуд» на користь ОСОБА_2 суми у розмірі 5 713 747 гривень 31 копійки, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», Інструкцією з організації примусового виконання рішень, яка затверджена наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 року № 512/5, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 2 квітня 2012 року за № 489/20802 в звязку з бездіяльністю, що стало причиною невиконання рішення суду.

Визнати, що головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_3 при виконанні судового рішення по справі №2-88/2011 в звязку з навмисною бездіяльністю не виконав належним чином обовязки, які встановлені Законом України «Про виконавче провадження», Інструкцією з організації примусового виконання рішень, що призвело до невиконання рішення суду на користь ОСОБА_2, а саме:не вносив до Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень відомості одночасно з виготовленням документів, на підставі яких вчинялися виконавчі дії, чим порушив 1.12.1 Інструкції; не складав постанови та інші документи виконавчого провадження (крім актів, що складаються за місцем проведення виконавчих дій) за допомогою програмних засобів Єдиного реєстру виконавчих проваджень, чим порушив п.1.12.3 Інструкції;направив постанови про арешт коштів боржника за № 340/3 від 28.08.2012 року до банківських установ: ПАТ «КБ «Приватбанк», ПАТ «Укрсоцбанк», ПАТ «Креді Агріколь» без скріплення печаткою, чим порушив п.1.5.1. Інструкції та ч.1 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження»; не наклав своєчасно арешт на рахунки боржника, відкриті у ПАТ «КБ «Надра», надав можливість боржнику ПАТ «Дніпробуд» під час виконавчого провадження використовувати кошти на особисті потреби, що призвело до невиконання рішення суду на користь ОСОБА_2, чим порушив ч.1 ст. 11, ст.ст. 52, 57,65 Закону України «Про виконавче провадження»; не наклав арешт на кошти боржника ПАТ «Дніпробуд», що перебувають у касі боржника «ПАТ «Дніпробуд» або надходять до неї, порушив ч.2 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження», що призвело до невиконання рішення суду на користь ОСОБА_2 при наявності у боржника ПАТ «Дніпробуд» майна для виконання рішення суду на користь ОСОБА_2 у повному обсязі, не здійснив опис та арешт майна боржника на суму стягнення 5 713 747 грн. 31 коп., чим порушив ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження»; не звернув стягнення на майно боржника ПАТ «Дніпробуд», яке перебувало та перебуває у інших осіб, а саме: ТОВ СП «Нева» ( 8), ПП «Центр антикризових технологій» (), чим порушив ст. 55 Закону України «Про виконавче провадження»; не здійснив продаж описаного та арештованого рухомого майна на комісійних умовах, вартість якого не перевищує сто пятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, чим порушив ч.2 ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження»; не виготовив у строк документи та не виконав виконавчі дії для забезпечення реалізації майна боржника ПАТ «Дніпробуд» для реального виконання рішення суду протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, порушуючи ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження»; не приступив у встановлений строк до зібрання документів необхідних для проведення виконавчих дій по реалізації майна боржника, не уклав угоди з відповідними особами на проведення експертної оцінки майна боржника, продаж майна боржника, порушив п.4.5.5. Інструкції, вимоги ч. г п. 1.5.1 Інструкції з організації примусового виконання рішення, п 3.3. Інструкції про призначення та проведення експертизи, що призвело до позбавлення можливості виконати рішення суду на користь ОСОБА_2 у встановлений строк ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження», та надало можливості боржнику ПАТ «Дніпробуд» реалізувати описане та арештоване державним виконавцем майно на користь інших осіб.

Визнати неправомірною бездіяльність головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_3 під час примусового виконання рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу на підставі виконавчого листа Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 25.01.2012 року по справі №2-88/2011.

Визнати, що бездіяльність та неправомірні дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_3 під час примусового виконання рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу на підставі виконавчого листа Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 25.01.2012 року по справі №2-88/2011, про стягнення з публічного акціонерного товариства «Дніпробуд» на користь ОСОБА_2 5 713 747 гривень 31 копійки порушила право ОСОБА_2 на своєчасне виконання рішення суду на її користь, та призвела до невиконання рішення суду по справі №2-88/2011.

Зобовязати державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_3 усунути порушення та виконати рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 25.01.2012 року по справі №2-88/2011, про стягнення з публічного акціонерного товариства «Дніпробуд» на користь ОСОБА_2 5 713 747 гривень 31 копійки.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: К.Б. Філатов