Справа № 357/5631/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 травня 2015 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Дмитренко А. М. ,

при секретарі Боженко Т. В.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Білій Церкві залі суду № 1 справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , 3-я особа:орган опіки та піклування виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області, про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон малолітньої дитини без згоди батька,-

В С Т А Н О В И В :
Позивач звернулася до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 2003 року по 23.11.2012 року, від якого мають малолітню дочку ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час спільного проживання та після розірвання шлюбу їхня донька виїздила за межі України з метою лікування та оздоровлення, відповідач завжди надавав дозвіл на виїзд дитини за кордон, у зв`язку з проведенням антитерористичної операції за місцем їхнього проживання /м. Маріуполь/, вона з донькою змушені були виїхати до м. Білої Церкви, відповідач пішов добровольцем до батальйону «Донбас», 08.06.2014 року він заключив контракт про проходження служби у військовому резерві, з 01.07.2014 року він був залучений до участі в антитерористичній операції, проте 29.08.2014 року зник при обставинах, які загрожували його життю та здоров`ю в селі Червоносільське неподалік Іловайська Донецької області, коли він збирався виходити самостійно з оточення, про що є відповідні документи. А тому позивач просить суд надати їй дозвіл на виїзд за кордон її доньки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 без дозволу /згоди/ батька ОСОБА_2 терміном на один рік; дозволити ОСОБА_1 або її офіційному представникові без згоди батька ОСОБА_2 оформляти документи для тимчасового виїзду або супроводу малолітньої ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 за межі України терміном на один рік.

В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги.

Відповідач до суду не з`явився, про час розгляду справи повідомлявся за адресою його місця проживання.

Представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Білоцерківської міської ради на підставі довіреності просила суд повністю задовольнити позовні вимоги, оскільки це відповідає інтересам дитини.

Заслухавши пояснення позивача, представника 3-ї особи, оглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Так, по справі встановлено, що позивачка та відповідач перебували в зареєстрованому шлюбі з 11.11.2003 року, який розірвано за рішенням Антрацитівського Міськрайонного суду Луганської області від 23.11.2012 року, яке набрало законної сили 04.12.2012 року, що стверджується копією свідоцтва про одруження та копією вказаного рішення суду.

Від шлюбу сторони мають малолітню доньку ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що слідує з копії свідоцтва про народження дитини.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач зареєстрована в АДРЕСА_1 , але згідно довідки управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради від 23.02.2015 року про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, позивач разом з донькою ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 тимчасово проживають в АДРЕСА_2 .

В судовому засіданні також встановлено, що відповідач ОСОБА_2 16.06.2014 року уклав контракт з МВС України про проходження громадянином України служби у військовому резерві, згідно витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 16.06.2014 року № 120 ОСОБА_2 зараховано в списки особового складу частини та на всі види забезпечення, а за наказом командира в/ч НОМЕР_1 від 16.06.2014 року № 127 ОСОБА_2 призначено стрільцем-санітаром 6-го відділення 2-го взводу спеціального призначення 1-ї роти спеціального призначення 2-го батальйону спеціального призначення, що стверджується копіями контракту та наказів командира в/ч.

Згідно довідки в/ч НОМЕР_1 від 31.07.2014 року № 93, ОСОБА_2 дійсно знаходився у службовому відрядженні на Сході України у розпорядженні керівника антитерористичної операції СБ України для участі в антитерористичній операції з 01 липня 2014 року; а відповідно до довідки в/ч НОМЕР_1 від 30.03.2015 року № 427, з веденням бойових дій в районі населеного пункту Іловайськ Донецької області в період з 10.08. по 29.08.2014 року і по теперішній час місцезнаходження ОСОБА_2 невідоме, рахується зниклим безвісти.

Позивачка не має змоги оформити документи для виїзду за кордон доньки ОСОБА_3 , оскільки на це вона не може одержати згоду батька дитини відповідача по справі.

При вирішенні цього спору суд виходить з наступного.

Так, за ст.155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Згідно з ч.1 ст.157 СК України питання виховання дитини вирішуються батьками спільно.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» документами, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну та посвідчують особу громадянина України під час перебування за її межами, є, зокрема, проїздний документ дитини.

А згідно з ч.2 ст.4 цього Закону, оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. У клопотанні зазначаються відомості про дитину, а також про відсутність обставин, що обмежують відповідно до цього Закону право на виїзд за кордон (лише для дітей віком від 14 до 18 років).

За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.

Також відповідно до п.3 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затвердженими постановою КМ України від 27.01.1995 року № 57, виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, здійснюється лише за згодою обох батьків /усиновлювачів, піклувальників/ та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених батьками. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.

Як пояснила в суді позивач, вона з донькою ОСОБА_3 має змогу поїхати в кінці травня місяця в Польщу, а потім донька разом з іншими дітьми військовослужбовців батальйону «Донбас» може поїхати до США, але вона не може оформити документи без згоди батька дитини ОСОБА_2 , який приймав участь в антитерористичній операції і зник безвісти під Іловайськом Донецької області.

Судом приймаються до уваги ті обставини, що позивачку разом з донькою ОСОБА_3 дійсно запрошено з 27.05.2015 року у Варшаву, що вбачається з копії листа депутата Європейського Парламенту Міхал Боні.

З наданих до суду позивачкою копій документів вбачається, що відповідач ОСОБА_2 надавав згоду на тимчасовий виїзд доньки ОСОБА_3 за кордон у період з 22.05.2014 року по 22.05.2015 року, що стверджується копією нотаріально засвідченої заяви, але в даний час таку згоду позивачка отримати не може.

Отже, суд вважає за можливе надати позивачці дозвіл на оформлення документів її доньки ОСОБА_3 для тимчасового виїзду за межі України без згоди відповідача як батька дівчинки терміном на один рік, оскільки це відповідає інтересам дитини.

Щодо негайного виконання рішення суду в цій частині, то згідно ст.367 ЦПК України таких підстав суд не вбачає, оскільки це рішення суду не наведено в переліку рішень, негайне виконання яких може допустити суд.

Керуючись ст. ст.155,157 СК України, Законом України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», Правилами перетинання державного кордону громадянами України, затвердженими постановою КМ України від 27.01.1995 року № 57, ст.ст. 10,60,88, 209, 212-215 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В :
Позов задовольнити.

Надати ОСОБА_1 дозвіл на виїзд за кордон її малолітньої дочки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 без дозволу /згоди/ батька дитини ОСОБА_2 терміном на один рік.

Дозволити ОСОБА_1 без згоди батька дитини ОСОБА_2 оформляти документи для тимчасового виїзду або супроводу малолітньої ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 за межі України терміном на один рік.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя А. М. Дмитренко