З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Запоріжжя 30 жовтня 2015 року
Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді Зарютіна П.В.,
за участю секретаря Чернишової І.В.,
розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Приватбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
Позивач звернувся до суду з вищезгаданим позовом.
В позові вказує, що відповідно до укладеного кредитного договору від 07.05.2007 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_1 остання отримала кредит у розмірі 50 000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом.
Кредит був виданий під поруку ОСОБА_2, ОСОБА_3, згідно якого боржник і поручителі зобовязались нести солідарну відповідальність перед банком в повному обсязі за зобовязаннями боржника ОСОБА_1, що виникли з кредитного договору.
Далі зазначає, що у звязку з невиконанням умов вищезазначеного кредитного договору у відповідача утворилась заборгованість в загальному розмірі 106 285,83 гривень.
На підставі зазначеного позивач просить суд стягнути солідарно з відповідачів вказану заборгованість та витрати по сплаті судового збору.
Відповідно до ч.9 ст. 74 ЦПК України відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого було невідоме суду, викликався в суд через оголошення у пресі. Вимогами вказаної норми Закону визначено, що з опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи.
Крім того, оскільки відповідач не надав суду інформації щодо адреси його місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження, відповідно до ч.1 ст. 77 ЦПК України судова повістка разом із розпискою та копіями відповідних документів була надіслана відповідачу поштою рекомендованим листом із повідомленням на останню відому судові адресу.
Статтею 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги.
В судове засідання сторони не явилися, позивач не заявляв суду проти заочного розгляду справи.
В порядку ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Суд ухвалив розглянути справу заочно.
Дослідивши надані у справі докази, суд вважає, що існують законні підстави для задоволення позову.
Стаття 1054 ЦК України вказує, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Статті 546, 549 ЦК України передбачають можливість забезпечення виконання зобов'язання неустойкою (штрафом, пенею).
Натомість, свої зобовязання ОСОБА_1 з повернення кредиту та процентів за його користування, що передбачалося графіком розрахунків належно не виконала та станом на 30.03.2015 року у названого відповідача перед позивачем утворилась заборгованість, в розмірі 153 905,81 грн., яка складається з наступного: 30 674,42 грн. заборгованість за кредитом, 123 231,39 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом.
Але сума у розмірі 47 619,98 грн. вже була стягнута за судовим рішенням від 26.05.2011 року, отже стягненню підлягає сума у розмірі 106 285,83 гривень.
Такий розмір заборгованості достовірно підтверджено наданим позивачем розрахунком, на спростування якого сторона відповідачів доказів не надала.
За положенням ст. 541 ЦК України солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов'язання.
Відповідно до договір поруки від 07.05.2007 року, укладених між «Приватбанком» та ОСОБА_2, ОСОБА_3 останні виступили поручителями ОСОБА_1, зобовязались нести відповідальність у повному обсязі за виконання названим позичальником своїх обовязків за укладеним кредитним договором, через що відповідачі несуть солідарну відповідальність перед кредитором.
Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України у встановлений строк.
Отже з відповідачів підлягають солідарному стягненню 106 285,83 грн.
Суд також вважає за необхідне в порядку ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідачів витрати по оплаті судового збору та витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 57-60, 88, 208, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст. ст. 526, 527, 530,1050, 1054 ЦК України, суд
Задовольнити позов публічного акціонерного товариства «Приватбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Запорізької області через Шевченківський районний суд м.Запоріжжя. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Запорізької області через Шевченківський районний суд м.Запоріжжя. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя П.В. Зарютін