Іванівський районний суд Одеської області
Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/1597/14-ц
Провадження № 2/499/52/15
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"20" січня 2015 р. смт. Іванівка

Іванівський районний суд Одеської області у складі головуючого судді Кравчука О.О., учасника цивільного процесу секретаря судового засідання Моторко О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 до сільськогосподарського підприємства «Вікторія» (ТОВ) про стягнення заборгованості з орендної плати,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися до суду із позовної заявою до сільськогосподарського підприємства «Вікторія» (ТОВ) про стягнення заборгованості з орендної плати, мотивуючи свої вимоги тим, що 14 вересня 2008 року їх мати ОСОБА_3 уклала з відповідачем договір № 5 оренди земельної ділянки площею 10,29 га (далі - договір №5) та договір № 5/1 оренди земельної ділянки площею 9,32 га (далі - договір №5/1). Строк дії договорів сторонами встановлений на 5 років, починаючи з дати його реєстрації, тобто з 06 квітня 2009 року.

При цьому позивачі вказують, що ІНФОРМАЦІЯ_1 їх мати померла, а тому вони як спадкоємці після її смерті, в установлений законом строк прийняли спадщину. ОСОБА_1, успадкувала земельну ділянку під НОМЕР_1, яка розташована за адресою: масив 6 (шість) Павлинська сільська рада Іванівського району Одеської області, площею 9,32 га у межах згідно з планом, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, ОСОБА_2, успадкувала земельну ділянку під НОМЕР_2, яка розташована за адресою масив 6 (шість) Павлинська сільська рада Іванівського району Одеської області, площею 10,29 га у межах згідно з планом, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

З договорів оренди земельних ділянок та виходячи з грошової оцінки земельної ділянки, яка становить 68970 гривень, орендна плата складає суму 2069 гривень 10 копійок за кожну земельну ділянку щорічно, що відповідно становить 3 відсотка від грошової оцінки земельної ділянки. Однак, відповідач порушив умови договору в частині сплати орендної плати за 2012 -2014 роки.

Виходячи з вищенаведеного позивачі просять стягнути з відповідача на їх користь заборгованість з орендної плати за 2012-2014 роки в сумі 10325 (десять тисяч триста двадцять п'ять) гривень 50 копійок, та понесені судові витрати, які складаються із суми судового збору в розмірі 243 гривні 60 копійок.

В судове засідання позивачі не з'явилися надали до суду заяву в якій просили задовольнити позовні вимоги та розглядати справу у їх відсутність.

Відповідач в судове засідання не з'явився про причини своєї неявки суд не повідомив проте надав до суду заяву в якій зазначив, що позовні вимоги позивачів визнає в повному обсязі, не заперечує проти їх задоволення, просить розглядати справу у його відсутність.

Встановивши зазначені обставини і визначивши відповідно до них правовідносини, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

В абзаці 3 п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» пленум роз'яснив, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

В абзаці 2, 3 п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року №5 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють правовідносини у справі до судового розгляду» пленум роз'яснив, що у разі визнання відповідачем (або його представником за відсутності у дорученні відповідних обмежень) позову можливе лише ухвалення рішення про задоволення позову, а не про задоволення позову частково чи про відмову в його задоволенні. Якщо для цього немає законних підстав, суд постановляє ухвалу про відмову в прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує розгляд справи. Визнання позову повинно бути безумовним, а якщо у справі беруть участь кілька відповідачів, то ухвалення рішення про задоволення позову за наявності для цього законних підстав можливе лише у разі визнання позову всіма відповідачами.

В абзаці 6 п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» пленум роз'яснив, що за змістом частини четвертої статті 174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом.

Вирішуючи питання про застосування норм матеріального права, суд виходив з такого.

Виходячи з ст.16 ЦК України суд може визнати право особи або захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

У відповідності із ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.

Згідно ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно ст. 13 Закону У країни «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

За змістом положень ст.21 Закону України «Про оренду землі» розмір та умови орендної плати, що зазначені у договорі оренди, не можуть суперечити чинному законодавству на час укладення договору оренди. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди.

Згідно п.1 Указу Президента «Про додаткові заходи щодо соціального захисту селян - власників земельних ділянок та земельних часток (паїв)» від 02 лютого 2002 року № 92/2002 визнано одним із пріоритетних завдань пореформеного розвитку аграрного сектора економіки забезпечення підвищення рівня соціального захисту сільського населення, зокрема шляхом запровадження плати за оренду земельних ділянок сільськогосподарського призначення, земельних часток (паїв) у розмірі не менше 3 відсотків визначеної відповідно до законодавства вартості земельної ділянки, земельної частки (паю) та поступового збільшення цієї плати залежно від результатів господарської діяльності та фінансово-економічного стану орендаря.

Вирішуючи справу керуючись процесуальними нормами матеріального права суд виходив з такого.

Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Враховуючи положення ч.1 ст.88 ЦПК України, та те, що відповідно до квитанції сума судового збору була справлена ОСОБА_1 в повному, тому сума сплаченого судового збору у розмірі 243 гривні 60 копійок підлягає стягненню з відповідача на її користь.

Таким чином, виходячи з наведених матеріальних та процесуальних норм, встановлених обставин слід констатувати про відсутність фактичних даних, що визнання відповідачем позову порушує права, свободи чи інтереси інших осіб та суперечить закону, тому позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 61, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 до сільськогосподарського підприємства «Вікторія» (ТОВ) про стягнення заборгованості з орендної плати - задовольнити.

Стягнути з сільськогосподарського підприємства «Вікторія» (ТОВ) на користь ОСОБА_1, ОСОБА_2 заборгованість з орендної плати за 2012-2014 роки у розмірі 10325 (десять тисяч триста двадцять п'ять) гривень 50 копійок.

Стягнути з сільськогосподарського підприємства «Вікторія» (ТОВ) на користь ОСОБА_1 понесені нею судові витрати в розмірі 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області через Іванівський районний суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після розгляду апеляційної скарги.

СуддяО. О. Кравчук