Справа № 755/6820/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" липня 2015 р. м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

Головуючого судді САВЛУК Т.В.

при секретарі Гноілек М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Український Бізнес Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в :

Публічне акціонерне товариство «Український Бізнес Банк», звертаючись з позовом до суду, просило стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Український Бізнес Банк» заборгованість за Кредитним договором №КСПДФ/1017747.2 від 30 грудня 2013 року у розмірі 357 191,73 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 330000,00 грн., заборгованість по відсотках - 25706,73 грн., заборгованість по щомісячній комісії - 1485,00 грн., а також судові витрати по сплаті судового збору. (а.с. 1-3)

На підставі ухвали Дніпровського районного суду міста Києва від 02 липня 2015 року судом залучено до участі у справі у якості третьої особи без самостійних вимог ОСОБА_4, поручителя по кредитному договору.

Представник позивача - Рудакова М.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, з підстав викладених в позовній заяві, пояснила, що 30 грудня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «Український Бізнес Банк» та ОСОБА_2 було укладено Кредитний договір №КСПДФ/1017747.2, за умовами якого Банк надав позичальнику кредитні кошти на загальну суму 330 000,00 грн., зі сплатою 16,00 % річних, з визначеним строком дії договору з 30 грудня 2013 року по 28 грудня 2018 року. В забезпечення виконання кредитних зобов'язань, 30 грудня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «Український Бізнес Банк» та ОСОБА_3 було укладено Договір поруки, за умовами якого, поручитель зобов'язувався відповідати перед банком у повному обсязі за своєчасне та повне виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором. Позивач ПАТ «Український Бізнес Банк» в повному обсязі виконав взяті на себе зобов'язання щодо надання позичальнику кредитних коштів у відповідності до умов кредитного договору, в свою чергу відповідач ОСОБА_2, позичальник, систематично порушував та належним чином не виконував взяті на себе зобов'язання щодо повернення кредитних коштів, у зв'язку з чим утворилась заборгованість за Кредитним договором №КСПДФ/1017747.2 від 30 грудня 2013 року, яка станом на 27 березня 2015 року складає розмір 357 191,73 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 330000,00 грн., заборгованість по відсотках - 25706,73 грн., заборгованість по щомісячній комісії - 1485,00 грн., яку позивач Публічне акціонерне товариство «Український Бізнес Банк» просить стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3, а також відшкодувати за рахунок відповідачів суми витрат по сплаті судового збору, що є предметом позовних вимог.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засідання проти позову заперечував в повному обсязі, з підстав викладених у письмових заперечень, які приєднано до матеріалів справи (а.с. 41-43), пояснив, що дійсно 30 грудня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «Український Бізнес Банк» та ОСОБА_2 було укладено Кредитний договір №КСПДФ/1017747.2, за умовами якого Банк надав позичальнику кредитні кошти на загальну суму 330 000,00 грн., процентна ставка за користування кредитними коштами складає 16,00% річних, з визначеним строком дії договору з 30 грудня 2013 року по 28 грудня 2018 року. В забезпечення виконання кредитних зобов'язань, 30 грудня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «Український Бізнес Банк» та ОСОБА_3 було укладено Договір поруки. 31 липня 2014 року між ПАТ «Український бізнес Банк» та ОСОБА_2, було укладено Додаткову угоду №1 до Кредитного договору №КСПДФ/1017747.2 від 30 грудня 2013 року, якою додаток №1 до Кредитного договору змінено, зокрема оптимізовано графік погашення кредиту, та який не враховано позивач при здійсненні розрахунків. Обґрунтовуючи підстави дострокового виконання договірних зобов'язань, позивач посилається на порушення позичальником умов укладеного договору та несплати чергового платежу згідно графіку погашення заборгованості, однак на момент звернення з цим позовом до суду позичальник ОСОБА_2 належним чином виконав зобов'язання, в обсязі передбачено договором, згідно графіку який викладено в Додатковій угоді №1 до Кредитного договору №КСПДФ/1017747.2 від 30 грудня 2013 року. В той же час, невиконання зобов'язань по кредитному договору мало місце в лютому 2015 року, проте вказане сталось не з вини позичальника ОСОБА_2, оскільки в даному випадку мало місце прострочення кредитора, у зв'язку з неналежним виконання Кредитором зобов'язань по кредитному договору, а саме відсутністю рахунку для зарахування коштів направлених для погашення заборгованості за кредитом, тому просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, за відсутності доказів неналежного виконання позичальником ОСОБА_2 договірних зобов'язань, та як наслідок, відсутність підстав дострокового виконання договірних зобов'язань по сплаті кредитної заборгованості позичальником ОСОБА_3

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляд справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Третя особа ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилась, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, про причини неявки відповідачі суд не повідомила, процесуальним правом надати письмові пояснення по суті предмету спору не скористалась.

Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача ОСОБА_3, дослідивши матеріли справи, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що 30 грудня 2013 року між Закритим акціонерним товариством «Український бізнес банк» та ОСОБА_2 було укладено Кредитний договір за №КСПДФ/1017747.2, відповідно до якого Банк надав Позичальнику в тимчасове користування довгостроковий кредит у вигляді непоновлювальної кредитної лінії, а позичальник зобов'язувався повернути кредит, сплатити комісії Банку і проценти за користування кредитом в порядку і на умовах ,встановлених кредитним договором. Сума кредиту що надається - 330000,00 грн., строк кредитування з 30 грудня 2013 року по 28 грудня 2018 року. Процентна ставка за користування кредитом становить 16,00 % річних. (п. 1.1, 1.2, 1.3, 1.5 Кредитного договору).

Факт отримання відповідачем ОСОБА_2 грошових коштів за Кредитним договором №КСПДФ/1017747.2 від 30.12.2013, підтверджується заявою на видачу готівки № TR.368205.32133.695 від 30 грудня 2013 року (а.с. 11)

Відповідно до ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Як передбачено п. 3.1 Договору, кредит наданий за договором забезпечується: -трикімнатною квартирою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1; - порукою ОСОБА_3; - порукою ОСОБА_4.

В забезпечення виконання кредитних зобов'язань, 30 грудня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «Український бізнес банк» та ОСОБА_3 було укладено Договір поруки, відповідно до умов даного договору Поручитель зобов'язувався солідарно нести відповідальність перед банком за виконання зобов'язань за кредитним договором №КСПДФ/1017747.2 від 30 грудня 2013 року, укладений між Банком та ОСОБА_2 на суму 330000,00 грн., зі сплатою 16,00 % річних, із встановленим строком погашення до 28 грудня 2018 року. (п. 1.1. Договору Поруки).

Як передбачено п.п. 2.1, 2.2 Договору поруки, поручителя зобов'язується у разі невиконання або неналежного виконання Боржником своїх зобов'язань перед банком за кредитним договором, в триденних термін з моменту отримання письмового повідомлення Банку про це погасити заборгованість Боржника по сумі платежів (сума кредиту і відсотків за користування кредитом) і штрафними санкціями у разі їх застосування Боржника. Поручитель зобов'язується відповідати усім своїм майном при недостатності грошових коштів в обсязі вимог Банку. До того моменту, поки боржником або поручителем не будуть виконані в повному обсязі боргові зобов'язання перед банком, поручитель не має право продавати майно, що належить йому на праві власності . (а.с. 10)

Згідно п. 4.1 Договору поруки, у разі невиконання або неналежного виконання боржником ОСОБА_2 зобов'язань за кредитним договором, боржник та поручитель відповідають перед банком, як солідарні боржники.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. (ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України)

Одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. (ч.2 ст.615 Цивільного кодексу України)

Відповідно до частини першої статі 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Пунктом 4.3 Кредитного договору передбачено обов'язок Позичальника сплатити Банку:

- одноразову комісію за надання кредиту у розмірі 1% від суми кредиту, що надається, у строк до 30 грудня 2013 року;

- починаючи з січня 2014 року, щомісячне не пізніше останнього числа поточного місяця - комісію за супровід кредитного договору у розмірі 0.45 % від суми кредиту, вказаної у п. 1.2 Договору.

Згідно із п. 4.4. Кредитного договору, у разі виникнення простроченої заборгованості (відповідно до п. 5.3.) позичальник сплачує Банку 32,00 % (Чотирнадцять) відсотків річних, нарахованих на суму простроченої заборгованості від дати виникнення такої заборгованості до дати її погашення.

Відповідно до п. 6.3. Кредитного договору, Банк має право вимагати від Позичальника дострокового розірвання Кредитного договору та/або дострокового погашення та повернення виданих кредитних коштів, сплати процентів, нарахованих за кредитом, комісій, неустойок і збитків у випадку: непогашення процентів та/або щомісячного внеску по кредиту згідно Графіка; недотримання умов цього договору; несплати комісій, передбачених Кредитним договором.

Як визначено у п. 6.4 Договору, про намір використати зазначеного в п. 6.3 права Банк письмово повідомляє позичальника надсиланням відповідної вимоги. Позичальник зобов'язаний протягом 30 днів з моменту отримання письмової вимоги Банку достроково повернути кредит, сплатити проценти, комісії, штрафи, передбачені Договором.

Згідно Додатку №2 до Кредитного договору №КСПДФ/1017747.2 від 30.12.2013 року (інформація про умови кредитування і орієнтовна сукупна вартість кредиту), серед іншого встановлено, що орієнтовна дата надання кредиту - 30.12.2013 року; - сума кредиту 330000,00 грн.; - строк користування кредитом - 60 місяців; порядок погашення основних суми кредиту - щомісячно до 30 числа місяця; - строк погашення процентів - щомісячно до 31 числа місяця; - номінальна процента ставка - 16,00 % річних.

31 липня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «Український бізнес банк» та ОСОБА_2 було укладено Додаткову угоду до Кредитного договору №КСПДФ/1017747.2 від 30.12.2013 року за умовами якої сторони дійшли згоди внести зміни в Додаток №1 до Кредитного договору №КСПДФ/1017747.2 від 30.12.2013 року, в редакції згідно вищевказаної угоди. Серед іншого, сторони погодили плановий графік погашення кредиту і оплату комісій, відсотків без урахування вартості послуг сторонніх організацій. (а.с. 63-64)

Статтею 1049 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем ) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ч.2 ст.1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишалася, та сплати процентів, належних за договором.

Обґрунтовуючи підстави звернення до суду з вимого про дострокове виконання зобов'язань по кредитному договору позивач Публічне акціонерне товариство «Український бізнес банк» посилається на порушення з боку відповідача ОСОБА_2 умов укладеного між сторонами договору, а саме, несплата чергового платежу, у зв'язку з чим починаючи з 01 серпня 2014 року у відповідача ОСОБА_7, виникла прострочена заборгованість яка станом на 27 березня 2015 року складає розмір - 357 191,73 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 330000,00 грн., заборгованість по відсотках - 25706,73 грн., заборгованість по щомісячній комісії - 1485,00 грн.

При цьому Публічне акціонерне товариство «Український бізнес банк» посилається на положення п. 6.3. Кредитного договору, згідно умов якого Банк має право вимагати від Позичальника дострокового розірвання Кредитного договору та/або дострокового погашення та повернення виданих кредитних коштів, сплати процентів, нарахованих за кредитом, комісій, неустойок і збитків у випадку: непогашення процентів та/або щомісячного внеску по кредиту згідно Графіка; недотримання умов цього договору; несплати комісій, передбачених Кредитним договором.

Рішенням Конституційного Суду України від 10 листопада 2011 року у справі №1-26/2011 року «за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_8 щодо офіційного тлумачення положень пунктів 22, 23 статті 1, статті 11, частини восьмої статті 18, частини третьої статті 22 Закону України "Про захист прав споживачів" у взаємозв'язку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України (справа про захист прав споживачів кредитних послуг)», встановлено, що в аспекті конституційного звернення положення пунктів 22, 23 статті 1, статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» від 12 травня 1991 року №1023-XII з наступними змінами у взаємозв'язку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України треба розуміти так, що їх дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», договір про надання споживчого кредиту укладається між кредитодавцем та споживачем, відповідно до якого кредитор надає кошти (споживчий кредит) або бере зобов'язання надати їх споживачеві для придбання продукції у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач зобов'язується повернути їх разом з нарахованими відсотками.

Згідно п. 10 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», якщо кредитодавець згідно з договором про надання споживчого кредиту одержує внаслідок порушення споживачем умов договору право на вимогу повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, або на вилучення продукції чи застосування іншої санкції, він може використати таке право лише у разі: затримання сплати частини кредиту та/або відсотків щонайменше на один календарний місяць; перевищення сумою заборгованості суми кредиту більш як на десять відсотків; несплати споживачем більше однієї виплати, яка перевищує п'ять відсотків суми кредиту; іншого істотного порушення умов договору про надання споживчого кредиту.

Якщо кредитодавець на основі умов договору про надання споживчого кредиту вимагає здійснення внесків, строк сплати яких не настав, або повернення споживчого кредиту, такі внески або повернення споживчого кредиту можуть бути здійснені споживачем протягом тридцяти календарних днів з дати одержання повідомлення про таку вимогу від кредитодавця. Якщо протягом цього періоду споживач усуне порушення умов договору про надання споживчого кредиту, вимога кредитодавця втрачає чинність.

Відповідно до умов Кредитного договору за №КСПДФ/1017747.2 від 30 грудня 2013 року, який укладено між ПАТ «Український бізнес банк» та ОСОБА_2, сторони погодили дату остаточного повернення кредиту - 28 грудня 2018 року.

Відповідно до відомостей, викладених в довідці про заборгованість, який надано ПАТ «Український бізнес банк» по Кредитному договору за № КСПДФ/1017747.2 від 30 грудня 2013р., станом на 27 березня 2015 року існувала прострочена заборгованість по кредиту в загальній сумі 357191,73 грн., з яких: сума заборгованості за основним боргом - 330000,00 грн., заборгованість за нарахованими процентами - 25 706, 73 грн., заборгованість за нарахованими комісіями - 1485,00 грн.

В той же час згідно відомостей, викладених у Довідці про заборгованість по Кредитному договору за № КСПДФ/1017747.2 від 30 грудня 2013р., станом на 14 квітня 2015 року, яка в електронному вигляді надана позичальнику ОСОБА_2 від ПАТ «Український бізнес банк», сума заборгованості по кредиту 184 766,11 грн., у т.ч прострочена заборгованість по кредиту 19 149, 19 грн.; сума заборгованості за відсотками - 1256,13 грн., у т.ч. прострочена заборгованість за відсотками 0,00 грн.; сума заборгованості по щомісячній комісії - 837,00 грн., у т.ч. прострочена заборгованість по щомісячній комісії 0,00 грн. (а.с.92)

Під час розгляду справи відповідачем ОСОБА_3 надано докази про погашення заборгованості по кредитному договору позичальником ОСОБА_2, а саме: квитанцію №11292328-1 від 28 травня 2015 року на суму 43562,31 грн. (а.с.96); квитанцію №11378064-1 від 05 червня 2015 року на суму 13437,39 грн. (а.с.94); квитанцію №11636925-1 від 01 липня 2015 року на суму 10130,00 грн.

Виходячи з викладеного, судом, в межах даного спору, встановлено, що дійсно мало місце неналежне виконання відповідачем ОСОБА_2 договірних зобов'язань за кредитним договором, однак на час звернення з даними позовом до суду відповідачем погашена поточна заборгованість по кредитному договору, відповідач ОСОБА_2 продовжує виконувати умови кредитного договору, та здійснює поточні платежі по кредитному договору, згідно встановленого графіку платежів, що є Додатком до кредитного договору, тому вимоги позивача про наявність підстав для дострокового стягнення грошових коштів по кредитному договору суд вважає передчасним, за відсутні належних доказів, які підтверджують відмову відповідача ОСОБА_2 від виконання договірних зобов'язань.

Зважаючи на викладене та з урахуванням положень ч.10 ст.11 Закону України „Про захист прав споживачів", у позивача ПАТ «Український бізнес банк» відсутні підстави вимагати від позичальника дострокового виконання основного зобов'язання за договором про надання споживчого кредиту, а виконання поручителя зобов'язань по сплаті поточної заборгованості по кредитному договору, у зв'язку з неналежним виконанням зобов'язань позичальником, є окремими предметом доказування та виходить за межі заявлених позовних вимог.

Крім того, суд відмовляючи у задоволені позову, враховує, що дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором можливо за умов обов'язкового попередження споживача про таку вимогу кредитодавця та невиконання позичальником цієї вимоги протягом тридцяти календарних днів з дня одержання повідомлення, однак позивачем не надано доказів на підтвердження направлення на адресу відповідачів попередження про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором, що свідчить про порушення з боку позивача положень ч.10 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» та недотримання позивачем вимог п. 6.4 Кредитного договору.

У ст. 554 Цивільного кодексу України зазначається, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Статтею 543 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Як роз'яснено у пункті 24 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року за №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», відповідно до частини четвертої статті 559 ЦК порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

При вирішенні таких спорів суд має враховувати, що згідно зі статтею 526 ЦК зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Таким строком не може бути лише несплата чергового платежу.

Пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. При цьому в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання.

Пунктом 3.2 Договору поруки, встановлено що дія договору припиняється з моменту повного виконання Боржником або Поручителем боргових зобов'язань перед банком.

Враховуючи викладене та зважаючи на те, що Публічним акціонерним товариством «Український бізнес банк» заявлені вимоги про солідарну відповідальність відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3В щодо дострокового стягнення грошових коштів по кредитним договору, при цьому інших підстав для застосування цивільно-правових санкцій безпосередньо до поручителя, яким виступає відповідач ОСОБА_3 дострокового стягнення грошових коштів по кредитному договору, суд не вбачає підстав для окремого розгляду питання відповідальності поручителя за виконання умов кредитного договору, виходячи з неподільності предмету позову.

Положеннями ст. 15 Цивільного кодексу України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Разом з тим, однією з засад судочинства, регламентованих п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно положень ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

На основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позов Публічного акціонерного товариства «Український Бізнес Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню в повному обсязі.

Як убачається з матеріалів справи, на підставі Постановою Правління Національного банку України №265 від 23 квітня 2015р. було відкликано банківську ліцензію та розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Український бізнес банк». (а.с. 78)

Відтак, станом на момент звернення позивача з даним позовом до суду щодо останнього розпочато процедуру ліквідації. Процедура щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків врегульована Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", який є спеціальним законом у даних правовідносинах.

Пунктом 16 статті 2 зазначеного Закону встановлено, що тимчасова адміністрація - процедура виведення банку з ринку, що запроваджується фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом, а відповідно до пункту 6 статті 2 Закону ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

Відповідно до п. 22 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняється уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - у справах, пов'язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку.

У відповідності до ч. 4 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» уповноважена особа Фонду вживає передбачені законодавством заходи щодо стягнення простроченої заборгованості позичальників та інших боржників банку.

Пунктом 1 ч. З ст. 47 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що Уповноважена особа Фонду діє без довіреності від імені банку, що ліквідується, має право підпису будь-яких договорів (правочинів), інших документів від імені банку.

Згідно п.5 ч. 1 ст. 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» уповноважена особа Фонду у встановленому законодавством порядку вживає заходів до повернення дебіторської заборгованості банку, заборгованості позичальників перед банком та повернення (витребування) майна банку, що перебуває у третіх осіб.

Оскільки, зазначений позов поданий від імені уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - у справі, пов'язаний із здійсненням тимчасової адміністрації, тому позивач Публічне акціонерне товариство «Український бізнес банк» звільнений від сплати судового збору.

Разом з тим згідно абз. 2 п. 35 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014р. «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 526, 543, 546, 554, 553, 612, 615, 625, 638, 1049, 1050, 1054 Цивільного кодексу України, ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів», 5, 38, 47, 48, Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», ст. 5 Закону України «Про судовий збір», Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року за №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», п. 35 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014р. «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», ст.ст. 1, 4, 10, 11, 15, 16, 58, 60, 88, 208, 212-215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

в и р і ш и в :

Відмовити у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Український Бізнес Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду міста Києва, яка подається через Дніпровський районний суд міста Києва, протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

С у д д я