Номер провадження: 22-ц/785/3165/15
Головуючий у першій інстанції Ільченко Н. А.
Доповідач Гайворонський С. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.05.2015 року м. Одеса

Судова колегія судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Гайворонського С.П.

суддів Кононенко Н.А.

Сегеди С.М.

при секретарі Феленко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства "Дельта Банк", публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк", ОСОБА_4 про визнання договору поруки з додатком припиненими за апеляційною скаргою Матвєєва Віталія Юрійовича (в інтересах публічного акціонерного товариства "Дельта Банк") на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 19 січня 2015 року,

встановила:

14 травня 2014 року ПАТ "Дельта Банк" звернулось до суду з позовом до ОСОБА_3, третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 0 (реєстраційний номер в системі обліку банку - 1), укладеним 10 листопада 2006 року між АКІБ "УкрСиббанк", правонаступником якого є ПАТ "УкрСиббанк", і позичальником ОСОБА_4, в забезпечення виконання зобов'язань позичальника за яким між АКІБ "УкрСиббанк" і поручителем ОСОБА_3 було укладено договір поруки № 58426 від 10 листопада 2006 року, - у загальному розмірі 1053630,11 грн. (з яких : заборгованість за кредитом 630209,83 грн. ; заборгованість за відсотками за користування кредитом 419755,54 грн.).

В обґрунтування позову ПАТ "Дельта Банк" послалось на те, що відповідно до укладеного 08 грудня 2011 року між ПАТ "УкрСиббанк" та ПАТ "Дельта Банк" договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитними договорами, ПАТ "Дельта Банк" набуло право вимоги за вищевказаним кредитним договором № 0 від 10 листопада 2006 року (реєстраційний номер в системі обліку банку - 1).

02 жовтня 2014 року ОСОБА_3 звернулась до суду з зустрічним позов до ПАТ "Дельта Банк", ПАТ "УкрСиббанк", ОСОБА_4 про визнання договору поруки № 58426 від 10 листопада 2006 року та додаткової угоди № 1 від 31 березня 2009 року до цього договору поруки припиненими (а.с. 70-73).

В обґрунтування зустрічного позову ОСОБА_3 послалась на те, що умовами вказаного договору поруки строк припинення поруки не встановлено, а строк виконання основного зобов'язання згідно кредитного договору № 0 (реєстраційний номер в системі обліку банку - 1) від 10 листопада 2006 року визначено моментом пред'явлення вимоги, а також те, що кредитор - ПАТ "УкрСиббанк" протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання згідно розділу 11 згаданого кредитного договору не пред'являв вимоги до поручителя, та протягом року з дня укладання договору поруки № 58426 від 10 листопада 2006 року не пред'явив позову до поручителя, то існують беззаперечні підстави для визнання цього договору поруки припиненим з 1 квітня 2010 року.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 19 січня 2015 року позовну заяву ПАТ "Дельта Банк" до ОСОБА_3, третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишено без розгляду (а.с. 100).

В судовому засіданні:

- представник ОСОБА_3 просив розглянути справу без його участі та задовольнити позовні вимоги своєї довірительки, про що подав суду письмову заяву (а.с. 94);

- відповідачі ПАТ "Дельта Банк", ПАТ "УкрСиббанк" не повідомили суду причини неявки своїх представників;

- відповідач ОСОБА_4 також не повідомив суду причину своєї неявки.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 19 січня 2015 року позов ОСОБА_3 задоволено.

Суд першої інстанції вирішив:

- визнати договір поруки № 58426 від 10 листопада 2006 року та додаткову угоду № 1 від 31 березня 2009 року до договору поруки № 58426 від 10 листопада 2006 року, укладені між акціонерним комерційним інноваційним банком "УкрСиббанк", правонаступником якого є публічне акціонерне товариство "УкрСиббанк" (адреса місцезнаходження: 61050, м. Харків, просп. Московський, буд. 60, , МФО 531005, А/С 33, м. Київ-68, 02068), позичальником ОСОБА_6 (ІНФОРМАЦІЯ_1, НОМЕР_1, виданий Суворовським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області 28 травня 1997 року, ІПН : НОМЕР_2, що проживає за адресою: АДРЕСА_3) та поручителем ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН : НОМЕР_3, що зареєстрована та проживає за адресою : 65012, АДРЕСА_1), - припиненими з 1 квітня 2010 року;

- стягнути з публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" (адреса місцезнаходження : 61050, м. Харків, просп. Московський, буд.60, , МФО 531005, А/С 33, м. Київ-68, 02068) судові витрати в сумі 243 грн. 60 коп. на користь ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН : НОМЕР_3, що зареєстрована та проживає за адресою : 65012, АДРЕСА_2) (а.с. 101-102).

В апеляційній скарзі Матвєєв В.Ю. (в інтересах ПАТ "Дельта Банк") просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення про відмову ОСОБА_3 у повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права (а.с. 111-113).

Судова колегія, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, що з'явилися, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає за необхідне її задовольнити повністю.

Згідно зі ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання:

1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження;

3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин;

4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин;

5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити;

6) як розподілити між сторонами судові витрати;

7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення;

8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Як вбачається з положень ст.ст. 10, 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених ним обставин.

Ухвалене у справі рішення має бути гранично повним, ясним, чітким, викладеним у послідовності, встановленій ст. 215 ЦПК України, і обов'язково містити вступну, описову, мотивувальну та резолютивну частини.

Рішення не повинно містити зайвої деталізації, яка не має правового значення в даній справі, а також незрозумілих словосполучень, занадто довгих речень, через які викладення фактичних обставин важко сприймається.

Згідно з ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Задовольняючи вищевказаний позов суд першої інстанції виходив з наступного.

Згідно з договором про надання споживчого кредиту (далі - кредитний договір) № 0 від 10 листопада 2006 року АКІБ "УкрСиббанк", правонаступником якого є ЗАТ "УкрСиббанк", назва якого згодом була змінена на ПАТ "УкрСиббанк", надав ОСОБА_8 кредит у розмірі 80500 дол. США на строк користування 84 місяці, із сплатою процентів за користування кредитними коштами протягом перших 30 календарних днів з дати видачі кредиту за процентною ставкою у розмірі 11,0 % річних, з переглядом процентної ставки кожного наступного місяця кредитування відповідно до умов цього договору, з погашенням кредиту та сплатою процентів за користування кредитом шляхом внесення щомісячних платежів в терміни, розмірі та на умовах, що встановлені цим договором, з датою кінцевого повернення кредиту та усіх нарахувань за ним - 10 листопада 2013 року (а.с. 07-16).

31 березня 2009 року АКІБ "УкрСиббанк" та позичальник ОСОБА_4 уклали додаткову угоду № 2 до кредитного договору № 0 від 10 листопада 2006 року, за умовами якої, зокрема, сторони домовились про зміну кінцевого терміну кредиту за договором, а саме до 10 листопада 2015 року, та про зміну графіка погашення кредиту за договором шляхом викладення додатку № 1 до договору у новій редакції (а.с. 20-21).

Наданий ОСОБА_8 кредит був забезпечений порукою ОСОБА_3. (яка в травні 2011 року змінила прізвище з "ОСОБА_3" на "ОСОБА_3", а в подальшому змінила прізвище з "ОСОБА_3" на "ОСОБА_3"), про що між АКІБ "УкрСиббанк", позичальником ОСОБА_4 та поручителем ОСОБА_3 був укладений договір поруки № 58426 від 10 листопада 2006 року (а.с. 24-25).

У зв'язку з укладенням 31 березня 2009 року між АКІБ "УкрСиббанк" та позичальником ОСОБА_4 додаткової угоди № 2 до кредитного договору № 0 від 10 листопада 2006 року, 31 березня 2009 року між АКІБ "УкрСиббанк", позичальником ОСОБА_4 та поручителем ОСОБА_3. було укладено додаткову угоду № 1 до договору поруки № 58426 від 10 листопада 2006 року, за умовами якої, зокрема, поручитель надав свою згоду на зміну основного зобов'язання, що забезпечується договором, а саме: сума кредитного договору 80500 дол. США, що дорівнює еквіваленту 619850,00 грн. за курсом НБУ на день укладення додаткової угоди; кінцевий термін виконання основного зобов'язання 10 листопада 2015 року (а.с. 26).

При ухваленні вищевказаного рішення, суд першої інстанції виходив з того, що умова договору поруки про припинення поруки після повного виконання позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором не може вважатися встановленим сторонами договору поруки строком припинення поруки.

Враховуючи те, що за умовами договору поруки № 58426 від 10 листопада 2006 року строк припинення поруки не встановлено, а строк виконання основного зобов'язання згідно кредитного договору № 0 від 10 листопада 2006 року визначено моментом пред'явлення вимоги, а також те, що кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання, не пред'являв вимоги до поручителя, та протягом року з дня укладання вказаного договору поруки не пред'явив позову до поручителя, районний суд дійшов до висновку, що у даному разі існують беззаперечні підстави для визнання вищевказаного договору поруки з додатком № 1 від 31 березня 2009 року припиненим.

Судова колегія вважає, що з вищевказаним рішенням суду першої інстанції погодитися не можна, оскільки суд неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи, недоведені обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи.

Судова колегія вважає, що вказані порушення призвели до невірного вирішення справи, а тому суд апеляційної інстанції на підставі п.п. 1-3 ч. 1 ст. 309 ЦПК України рішення суду першої інстанції скасовує, ухвалює нове рішення з наступних підстав.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку.

Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Згідно із ч. 4 ст. 559 ЦК України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Як вбачається з додаткової угоди № 1 до договору поруки № 58426 від 10 листопада 2006 року укладеною між ОСОБА_3, ОСОБА_6, АКІБ "УкрСиббанк" датованої 31 березня 2009 року, сторони зокрема визначили кінцевий термін виконання основного зобов'язання - 10 листопала 2015 року.

Отже, зазначений вище договір поруки за № 58426 припиняє свою дію зі спливом цієї дати, а саме - 10 листопада 2015 року.

Таким чином, з вищевикладеного вбачається, що сторонами по даній справі був встановлений кінцевий термін виконання основного зобов'язання - 10 листопада 2015 року, після якого порука припиняється.

Районний суд цьому факту не надав належної правової оцінки.

Згідно з ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог статей 57 - 60 ЦПК України.

На підставі зазначеного вище, судова колегія вважає, що позивач за зустрічним позовом не довела ті обставини, на які вона посилалась як на підставу своїх вимог щодо вищевказаного позову, що є обов'язком сторін згідно з засадами змагальності процесу за ст. 10 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 305, п. 2 ч. 1 ст. 307, п. п. 1-3 ст. 309, ст. 313, ч. 2 ст. 314, ст.ст. 316, 317, 319 ЦПК України, судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області,

вирішила:

Апеляційну скаргу Матвєєва Віталія Юрійовича (в інтересах публічного акціонерного товариства "Дельта Банк") - задовольнити повністю.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 19 січня 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства "Дельта Банк", публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк", ОСОБА_4 про визнання договору поруки з додатком припиненими - скасувати.

Ухвалити нове рішення.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства "Дельта банк", публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк", ОСОБА_4 про визнання договору поруки № 58426 від 10 листопада 2006 року та додаткової угоди №1 від 31 березня 2009 року до договору поруки № 58426 від 10 листопада 2006 року, укладених між публічним акціонерним товариством "УкрСиббанк", ОСОБА_4, ОСОБА_3 припиненим з 01 квітня 2010 року - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" судовий збір в розмірі 487 (чотириста вісімдесят сім) гривень 20 (двадцять) копійок.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржене шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді С.П. Гайворонський

Н.А. Кононенко

С.М. Сегеда