Провадження № 2/520/685/15
28.01.2015 року Київський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого-судді Васильків О.В.
при секретарі - Дідур Г.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ЖБК "Малиновський-9", про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, суд,-
07.10.2014 року позивач звернулася до суду із позовом до відповідача, в якому просить визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житлом - квартирою АДРЕСА_1, внаслідок відсутності його понад встановлені строки. При цьому позивач посилається на те, що вона з 1992 року знаходилася у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який у 2006 році розірвали. У 2002 році відповідач виїхав із спірної квартири. У 2003 році ВК ОМР було видано позивачці свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_1. Оскільки, власником квартир є ОСОБА_1, позивачу невідомо місце перебування відповідача, а факт реєстрації відповідача призводить до збільшення розміру комунальних послуг, які вона оплачує особисто, позивач змушена звернутись до суду.
У судовому засіданні позивач та її представник ОСОБА_3 позов підтримали, та просили його задовольнити.
До судового засідання відповідач повторно не з'явився, повідомлявся належним чином у відповідності зі ст. 74 ЦПК України, причини неявки суду не повідомив.
Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ЖБК "Малиновський-9" до судового засідання не з'явився, повідомлявся належним чином, суду надано заяву про розгляд справи за відсутності їх представника, позов підтримує та не заперечує проти його задоволення.
Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.
Як встановлено у судовому засіданні, 15.08.1992 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб, що підтверджується виданим Роздільнянським відділом ЗАГС м. Роздільна свідоцтвом НОМЕР_1 від 15.08.1992 року, актовий запис № 81 /а.с.7/.
25.01.2006 року сторони розірвали шлюб, що вбачається із свідоцтва про розірвання шлюбу, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції м Одеси, серія НОМЕР_2 /а.с.8/.
Відповідно до свідоцтва про право власності № 45 від 05.06.2003 року, виданого Виконавчим комітетом Одеської міської ради, позивачу ОСОБА_1 на праві приватної власності належить в цілому квартира АДРЕСА_1 /а.с. 21/.
Судом досліджено довідку (виписку із домової книги про склад сім'ї та прописку) № 25 від 03.09.2014 року, з якої вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1, проживають і прописані 2 особи: ОСОБА_1, 1971 року народження; ОСОБА_5, 1997 року народження; ОСОБА_2, 1959 року народження, прописаний, але не проживає з 2002 року /а.с. 22/.
Відповідно до акту, складеного 08.09.2014 року мешканців будинку АДРЕСА_1: ОСОБА_6 /квартира № 9/, ОСОБА_7 /квартира № 11/, ОСОБА_8 /квартира № 12/ ОСОБА_2 у квартирі № 10 протягом останніх 12 років не проживає /а.с. 23/.
Крім того, суду надано довідку № 27 від 23.09.2014 року, видану ЖБК «Малиновський-9», яка свідчить, що протягом періоду з 01.03.2003 року ОСОБА_1 самостійно сплачує витрати на утримання будинку і прибудинкової території (квартплату), оплату за холодну воду і вивіз сміття, що нараховуються на квартиру АДРЕСА_1 /а.с. 40/.
Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
За таких обставин, суд вважає, що вимоги позивача ОСОБА_1 підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені.
Керуючись ст. ст. 3, 60, 158, 169, 212-215, 224-232 ЦПК України, ст. ст. 317, 319, 321, 391, 405 ЦК України, ст. ст. 145, 147, 150 ЖК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1.
Вказане рішення є підставою для зняття ОСОБА_2 з реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_1.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого ЦПК України.
Суддя Васильків О. В.