Справа № 539/1501/15-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
26 травня 2015 року Лубенський міськрайонний суд
В складі: головуючого судді - Волювача О. В.
при секретарі - Джадан І.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Лубнах справу за позовом публічного акціонерного товариства Комерційного банку „ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
Позивач ПАТ КБ „ПРИВАТБАНК" звернувся в суд із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
У позові вказав, що відповідно до укладеного договору б/н від 31.07.2012 року відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розміні 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.
Представник позивача надіслав суду лист з проханням розглянути справу без його участі, заявлені позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач ОСОБА_1 повторно в судове засідання не з'явився, заяву про розгляд справи за його відсутності суду не надіслав, про причини неявки суд не повідомив. Направлена за вказаною в позовній заяві адресою місця проживання відповідача, судова кореспонденція, повернулася до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с.48,55).
Згідно довідки відділу Лубенського УДМС України в Полтавській області відповідач зареєстрований за адресою вказаною в позовній заяві (а.с.54).
Відповідно до ч.5 ст. 74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за адресою їх місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.
Відповідно до ст. 224 ЦПК України перелічені обставини дають суду право провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. При цьому суд враховує, що представник позивача у своїй заяві проти заочного розгляду справи не заперечує.
У зв»язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, судом відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, не здійснювалось фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.
Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.
Стаття 1054 ЦК України встановлює, що за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Судом встановлено, що 31.07.2012 року між Банком та відповідачем ОСОБА_1 був укладений договір б/н, за яким банк надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с.10-12).
Так, відповідно до довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки відповідачу 31.07.2012 року був встановлений кредитний ліміт в сумі 300,00 грн. цього ж дня кредитний ліміт було збільшено до 500,00 грн. В подальшому 02.08.2012 року, 14.11.2012 року та 27.12.2012 року суму кредитного ліміту було збільшено відповідно: до 2000,00 грн.; 4000,00 грн. та 7200,00 грн., що було узгоджено з клієнтом відповідно до Умов та правил надання банківських послуг (а.с.9).
Відповідно до вищевказаного кредитного договору відповідач зобов'язався сплачувати кошти, згідно умов договору, тобто погашати залишок заборгованості за кредитом, проценти, інші виплати, відповідно до договору.
Згідно ч. 2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Кредитним договором передбачено, що позивач має право достроково вимагати повернення усієї суми заборгованості у разі неналежного виконання відповідачем своїх обов»язків, тобто прострочення сплати заборгованості.
Враховуючи вищевикладене, те що відповідач в добровільному порядку не погашає заборгованість, розмір заборгованості підтверджено документально, заперечень проти її розміру не надійшло, позов слід задовольнити.
Позивачем по справі було понесено судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 243,60 гривень. Дані витрати слід стягнути з відповідача на користь позивача на підставі ст.88 ЦПК України.
На підставі ст.ст. 526, 527, 530, 549, 629, 1050, 1054 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 197, 212-215, 224 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги публічного акціонерного товариства Комерційного банку „ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства Комерційного банку „ПРИВАТБАНК" 243 грн. 60 коп. судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуто Лубенським міськрайонним судом Полтавської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання ним його копії.
Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу до апеляційного суду Полтавської області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду Волювач О. В.