САМАРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Справа №206/6289/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.01.2015 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючий суддя Румянцев О.П.

при секретарі Бакум І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ДВНЗ «Придніпровський енергобудівний технікум» про визнання незаконним наказу про дисциплінарне стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

24 вересня 2014 року ОСОБА_1 звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ДВНЗ «Придніпровський енергобудівний технікум» про визнання незаконним наказу про дисциплінарне стягнення. Свої позовні вимоги обґрунтував тим, що він працює викладачем англійської мови у ДВНЗ «Придніпровському енергобудівному технікумі» по сьогоднішній день. 18.09.2014 року директором ДВНЗ «Придніпровський енергобудівний технікум» Федько Ю.М. наказом №106-к від 16.09.2014 року йому було оголошено догану. В тексті наказу зазначено, що 15.09.2014 року викладач не був присутній на робочому місці. З наказом позивач не погоджується з наступних причин. Так в тексті наказу зазначено, що викладачу в якості робочого місця призначена аудиторія №41. Підставою для надання робочого місця в аудиторії №41 вважається складений адміністрацією розклад занять. В тексті наказу є також посилання на п.6.8 Правил внутрішнього трудового розпорядку технікуму. Однак позивач вважає, що такий порядок призначення викладачу робочого трудового місця не зазначений жодним нормативно-правовим актом. Позивач звертався до директора технікуму із заявою про надання іншої аудиторії для занять зі студентами, т.я. відмовився проводити в ній заняття, оскільки аудиторія №41 призначена в розкладі має незадовільний санітарно-гігієнічний стан: пошкоджена підлога, розетки з цвяхами та незакритою проводкою під навчальними столами, сморід від лаку і фарби. У відповіді директора від 16.09.2014 року зазначалось, що викладачу призначена аудиторія №41. 17.09.2014 року позивач повторно звернувся до директора із заявою з проханням роз'яснити відповідь по суті порушених питань. Крім того, в тексті наказу було зазначено що позивач був відсутній на робочому місці, що суперечить розкладу затвердженого директором 30.08.2014 року. На думку позивача таке зазначення не є коректним оскільки його не ознайомлювали з затвердженим розкладом, також свої пояснення по суті наказу про дисциплінарне стягнення позивач надав у той же день. Позивач вважає винесене дисциплінарне стягнення незаконним та просив суд ухвалити відповідне рішення.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та пояснив, що він неодноразово звертався до адміністрації технікуму із заявою про виділення йому іншої аудиторії для проведення занять у зв'язку із її незадовільним станом, однак такі заяви були проігноровані. У в'язку з тим, що адміністрацією технікуму йому було відмовлено у наданні іншої аудиторії для проведення занять, він вимушений був разом зі своїми студентами пройти до альтанки, що розташована на подвір'ї технікуму, де ї проводив заняття з англійської мови. Просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі на підставі обставин, викладений у позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнавала та пояснила, що позивач своїми діями порушив Положення про організацію навчального процесу, крім того його посилання на ті обставини, що аудиторія №41 має незадовільний санітарно-гігієнічний стан не відповідає дійсності, просила відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Вислухавши пояснення позивача та представника відповідача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до наказу №106-К від 16.09.2014 року ОСОБА_1 було притягнуто до дисциплінарної відповідальності за порушення Правил внутрішнього трудового розпорядку та Посадової інструкції викладача шляхом оголошення догани (а.с. 35).

Згідно розкладу занять затвердженого директором ДВНЗ «ПЕБТ» на 2014/2015 навчальні роки 15.09.2014 року викладачу англійської мови було призначено пари у навчальній аудиторії №41, що підтверджується копією розкладу (а.с. 48-49).

02.09.2014 року та 15.09.2014 року позивач подав до адміністрації технікуму заяву та звернення щодо вирішення питання про надання навчального кабінету для проведення занять, що відповідає вимогам ДСанПіН (а.с. 4,5).

Відповідно до Акту №003 від 10.09.2014 року про обстеження навчального приміщення аудиторії №41 - вказане приміщення відповідає вимогам та придатне для проведення занять.

В посадовій інструкцію викладача визначені службові обов'язки викладача, основні види навчальної, організаційної та методичної роботи викладачів, з якою був ознайомлений під підпис позивач (а.с. 39-45).

Відповідно до правил внутрішнього трудового розпорядку визначено основні обов'язки працівника технікуму, основні обов'язки студентів, робочий час та організацію навчальних занять, відповідальність за порушення трудової та навчальної дисципліни (а.с. 51-53).

Вищезазначені правовідносини регулюються КЗпП України.

Згідно ст. 139 КЗпП України працівники зобов'язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Відповідно до ст. 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосоване тільки один з таких заходів стягнення, як догана або звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення.

В статті 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого поступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок і попередню роботу працівника.

Отже, підставою для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності є порушення трудової дисципліни. Закон не вимагає, щоб таке порушення обов'язково призводило до будь-яких шкідливих наслідків. Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності досить, щоб був зафіксований сам факт порушення. Водночас наслідки порушення враховуються при визначенні тяжкості дисциплінарного проступку та виборі дисциплінарного стягнення.

В судовому засіданні було встановлено, що 15.09.2014 року викладач англійської мови ОСОБА_1 під час першої та другої пари не знаходився в аудиторії №41, що підтверджується доповідними записками ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с. 57,58). Натомість ОСОБА_1 зі студентами знаходився на подвір'ї технікуму, що суперечить вимогам Положення про організацію навчального процесу у ВНЗ України затвердженого Наказом №161 від 02.06.1993 року МОН України, відповідно до якого заняття у ВНЗ України проводяться у аудиторіях або навчальних лабораторіях, оснащених необхідними технічними засобами навчання.

Відповідно до вимог п. 8.2 абд.3 ДСанПІН 5.5.2.008-01 для учнів є недопустимою поза, при якій відстань від поверхні парти до очей менша 30 см. фізіологічною є поза, при якій кут нахилу грудної частини тіла дорівнює 145? .

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснив, що він є студентом технікуму та 15.09.2014 року був присутній на заняттях з англійської мови в 41 аудиторії. Свідок пояснив, що 41 аудиторія не пригідна для навчання, т.я. там тхне хлоркою, кабінет не провітрюється, тому ОСОБА_1 проводив заняття, усні та письмові вправи, на вулиці на лавках. За складеним зверненням викладача про зміну аудиторії він підписався.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 пояснив, що він студентом технікуму та 15.09.2014 року був присутній на заняттях з англійської мови в аудиторії №41. Заняття проводяться 1 раз на тиждень. Кабінет перебуває в поганому стані. Вони хотіли проводити заняття в бібліотеці, однак їм не дозволили, оскільки на вулиці була гарна погода, вони вирішили проводити заняття там. Під час занять на вулиці викладач постійно був зі студентами, займався англійською мовою, читанням та перекладом. Йому відомо, що викладач ставив питання щодо зміни аудиторії перед адміністрацію технікуму, яку була відповідь йому не відомо.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 пояснила, що працює в технікумі на посаді завідуючої відділенням. 15.09.2014 року вона зустріла дітей та вчителя в коридорі вони направлялися до бібліотеки, на всі її зауваження щодо проведення уроку позивач не реагував, та пояснив, що він не може в таких умовах проводити урок. На другій парі вона побачила у вікно, як викладач вийшов з дітьми на вулицю проводити заняття. Вона сама неодноразово проводила уроки в аудиторії №41, може охарактеризувати її як задовільну.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснила, що вона працює на посаді старшого інспектора в технікумі. 15.09.2014 року вона бачила викладача ОСОБА_1 на вулиці зі студентами під час занять. Вона доповіла про це директору закладу. Викладачу запропонували дати пояснення, від чого останній відмовився. Аудиторію №41 вона може охарактеризувати як задовільну, заняття в ній проводити можна.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 пояснила, що вона працює на посаді інженера технікуму. 15.09.2014 року вона йшла по переходу технікуму та у вікно побачила ОСОБА_1 в альтанці зі студентами під час занять, вони нахилившись, щось писали. Побачивши це порушення, вона дала відповідний припис. Вона приймала участь в обстеженні аудиторії №41, аудиторія має задовільний стан.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснила, що вона працює на посаді диспетчера технікуму. 15.09.2014 року вона побачила студентів, які гуляють по коридору. Вона спустилася в аудиторію №41, ОСОБА_1 на місці не було, студенти були самі, згідно розкладу викладач мав знаходитися в 41 аудиторії. В аудиторії задовільні умови праці та в ній можна проводити заняття.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 пояснив, що вона працює на посаді заступника директора з навчально-методичної роботи. 15.09.2014 року вона, переходячи до навчальної частини побачила студентів на вулиці в альтанці, на колінах у них були конспекти, а викладач ОСОБА_1 щось їм розповідав. Коли вона спустилася біля них вже був директор, який вимагав від ОСОБА_1 пояснень, однак останній відмовлявся їх надати. З цього приводу було складено акт. Робочим місцем викладача є аудиторія, яка прописана у розкладі занять.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 пояснила, що вона працює в технікумі. 15.09.2014 року вона побачила, як ОСОБА_1 сидів зі студентами в альтанці під час занять, на її запитання він відповів, що не може проводити заняття в аудиторії, оскільки там незадовільні умови. Вона була в аудиторії та може охарактеризувати її як задовільну. Відповідно до інструкції викладач має знаходитися в аудиторії згідно розкладу занять.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позивачем було порушено положення посадової інструкції та правил внутрішнього трудового розпорядку щодо дотримання розкладу та графіків проведення навчальних занять.

Крім того вищезазначені дії позивача щодо проведення занять в альтанці, призвели до грубого порушення вимог п.8.2 абз.3 ДСанПІН 5.5.2.008-01, якими встановлено вимоги щодо обладнання приміщень в учбових класах.

Суд критично ставиться до тверджень позивача щодо невідповідності аудиторії №41 санітарно-гігієнічному стану, оскільки відповідно до акту №003 від 10.09.2014 року про обстеження навчального приміщення аудиторії №41 вищевказане приміщення відповідає вимогам та придатне для проведення занять (а.с. 50). Будь-яких доказів на спростування вищезазначених обставин позивачем надано не було.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку що вимоги позивача щодо визнання незаконним та скасування наказу про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді догани є необґрунтованими, а тому вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 139, 147-149, 150, 221, 231-233 КЗпП України, ст.ст. 3, 10, 11, 57-64, 209, 212, 214, 215, 218 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя О.П.Румянцев