АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц-796/1746/2015 Головуючий у 1 інстанції - Шевченко Т.М.
Доповідач - Шахова О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі :

головуючого - Шахової О.В.

суддів Соколової В.В.,Пікуль А.А.

при секретарі Бугай О.О.

розглянула в відкритому судовому засіданні у м. Києві апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - ОСОБА_3

на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 27 листопада 2014 року

в справі за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_4, Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради, треті особи: Реєстраційна служба Головного управління юстиції у м. Києві, Головне управління державного земельного агентства в м. Києві про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, усунення перешкод в реалізації права на безкоштовну приватизацію шляхом визнання незаконним та скасування свідоцтва про право власності на земельну ділянку ,-

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 8.09.2014 року по зазначеній цивільній справі відкрито провадження .

Під час розгляду справи, 26.11.2014 року представник позивачів ОСОБА_3 подала заяву про забезпечення позову шляхом накладення заборони на відчуження у будь-який спосіб земельної ділянки, площею 0,10 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий № :79:132:0048, яка зареєстрована за ОСОБА_4 на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на земельну ділянку від 19 березня 2014 року Свої вимоги про необхідність забезпечення позову представник обгрунтовувала тим, що ОСОБА_4, всупереч рішенню Апеляційного суду м. Києва від 2.12.2010 року, яким відмовлено ОСОБА_4 в позові про визнання права власності на спірну земельну ділянку, в лютому 2014 року зареєстрував право власності на спірну земельну ділянку. Окрім того, вказувала на те, що у позивачів є обґрунтовані підозри вважати, що відповідач має на меті відчужити дану земельну ділянку, що значно утруднить, або навіть зробить неможливим виконання рішення суду та призведе до порушення прав та законних інтересів позивачів як користувачів суміжної земельної ділянки.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 27.11.2014 року в задоволенні заяви про забезпечення позову відмовлено.

Не погодившись з ухвалою суду представник ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу та посилаючись на порушення судом норм процесуального права просить ухвалу суду скасувати та ухвалити нову якою задовольнити заяву про забезпечення позову.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт вказує, зокрема, що суд першої інстанції не надав належної оцінки доводам про те, що ОСОБА_4 може відчужити дану земельну ділянку, не повідомивши покупців про реальний стан речей, що значно утруднить, або навіть зробить неможливим виконання рішення суду та призведе до порушення прав та законних інтересів позивачів як користувачів суміжної земельної ділянки, оскільки вони будуть позбавлені під'їзду для спец обслуговуючого транспорту та враховуючи те, що спірна земельна ділянка знаходиться на пагорбі над проспектом Червонозоряним і через постійний зсув ґрунту її площа на сьогоднішній день становить значно менше ніж 0,10 га і ОСОБА_4 вже в судовому засіданні заявив, що «свої 10 соток» він отримає за рахунок земельних ділянок позивачів, які знаходяться в процесі приватизації і якими позивачі користуються з 60-х років на законних підставах і земельної ділянки інших сусідів, яка перебуває в їх власності з 90-х років.

Окрім цього,зазначає апелянт, одразу після винесення Голосіївським районним судом м.Києва ухвали від 27.11.2014 року про відмову в забезпеченні позову, на сайтах агентств нерухомості ОСОБА_4 розмістив спірну земельну ділянку на продаж (оголошення датовані 01 грудня 2014 року), тобто суд першої інстанції фактично посприяв ОСОБА_4 у здійсненні його наміру, а намір ОСОБА_4 продати спірну земельну ділянку є не побоюванням позивачів, а реальним фактом, який підтверджується оголошеннями в агентстві нерухомості та на відповідних сайтах із фотографіями та ідентифікуючими параметрами ділянки.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник позивачів доводи апеляційної скарги підтримала та просила її задовольнити.

Представники відповідача ОСОБА_4 проти апеляційної скарги заперечували та просили залишити ухвалу суду без змін.

Інші особи, які беруть участь у розгляді справи в судове засідання не з'явились. Про місце та час розгляду справи повідомлені належно, причини неявки в судове засідання не повідомили. Відповідно до ч.2 ст. 305 ЦПК неявка сторін, або інших осіб,які беруть участь у справі,належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи в апеляційному суді.

Заслухавши доповідь судді Шахової О.В., перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення позову суд першої інстанції виходив з того, що заявник не зазначив жодного належного доказу на підтвердження того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у випадку задоволення позову.

Проте таких суд дійшов без належного з‛ясування обставин та на порушення процесуального права, з огляду на що ухвалу не можна визнати законною і вона підлягає скасуванню.

Відповідно до вимог ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у праві, може вжити заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності та інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно роз‛яснень викладених в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів,наданих позивачем на підтвердження своїх вимог,пересвідчитись, зокрема,в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог,дані про особу відповідача,а також відповідність виду забезпечення позову ,який просить застосувати особа,котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Як убачається з матеріалів справи позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 свої позовні вимоги обґрунтовують тим, що вони є користувачами земельної ділянки, розташованої в АДРЕСА_2, а відповідач ОСОБА_4 - власником суміжної земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, на підставі свідоцтва про право власності на земельну ділянку, виданого 19 березня 2014 року Реєстраційною службою Головного правління юстиції у м. Києві. Незаконність видачі зазначеного свідоцтва позивачами обґрунтовується тим, що при його видачі,серед інших порушень закону, були допущені порушення меж земельних ділянок в натурі.

Звернувшись до суду з заявою про забезпечення позову шляхом накладення заборони на відчуження спірної земельної ділянки представник позивачів необхідність такого заходу обгрунтовує тим, що земельні ділянки суміжні, земельна ж ділянка ОСОБА_4 значний час використовується як проїзд для загального користування та є єдиною можливістю під'їзду до цих двох суміжних земельних ділянок. Окрім цього, спірна земельна ділянка знаходиться на пагорбі і через постійний зсув грунту її площа зменшується.

Відповідач ОСОБА_5 проти доводів позивачів та поданих ними доказів заперечує і на спростування цього надає свої докази.

Обсяг заявлених вимог,подані докази та заперечення сторін свідчать про наявність між ними спору та про існування реальної загрози щодо невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з огляду на що, колегія суддів погоджується з доводами представника позивачів про необхідність задоволення заяви про забезпечення позову, шляхом накладення заборони на відчуження земельної ділянки належної ОСОБА_4

Відповідно до п.2 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції,апеляційний суд,зокрема, скасовує ухвалу суду першої інстанції та постановляє ухвалу з цього питання,якщо воно було вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права або при правильному вирішенні було помилкового сформульовано суть процесуальної дії чи підстави її застосування.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 303,304, 307, 312-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 27 листопада 2014 року скасувати та ухвалити нову ухвалу наступного змісту.

Заяву представника ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - ОСОБА_3 задовольнити.

Забезпечити позов ОСОБА_6 та ОСОБА_2, шляхом накладення заборони на відчуження у будь-який спосіб земельної ділянки, розташованої АДРЕСА_1, кадастровий № 000000000:79:132:0048.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді