Справа № 466/8188/14 Головуючий у 1 інстанції: Ковальчук О.І.
Провадження № 22-ц/783/3512/15 Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С. М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2015 року м.Львів

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді Бойко С.М.,

суддів: Берези В.І., Штефаніци Ю.Г.,

секретаря - Брикайло М.В.,

з участю: позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 18 березня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання,-

в с т а н о в и л а:

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 18.03.2015 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Вирішено стягувати з ОСОБА_3 у користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, до завершення ним навчання у Львівському інституті економіки та туризму, але не більше ніж до досягнення ним 23 - ох років, щомісячно в розмірі 1/8 частки від всіх видів заробітку, починаючи з 19.11.2014 року.

Визначено, що у разі припинення навчання стягнення аліментів припиняється.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Рішення суду оскаржила представник відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4, просить його змінити в частині визначення розміру аліментів з підстав неповного з»ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеності обставин, які суд вважав встановленими, невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права і ухвалити нове рішення, яким стягувати з ОСОБА_3 аліменти на утримання її повнолітнього сина у зв»язку з продовженням ним навчання в розмірі 500 грн. щомісячно.

Свої доводи апелянт обґрунтовує тим, що відповідач не відмовляється від надання матеріальної допомоги синові, однак, надавати таку допомогу в розмірі більше, ніж 500 грн. щомісячно, не має змоги у зв'язку з тим, що вона несе постійні значні матеріальні витрати на своє лікування через побиття її позивачем ОСОБА_2 та на оренду житла у м.Києві, де вона вимушена тимчасово проживати. Апелянт вважає, що суд неправильно визначив аліменти у частці від доходу відповідача, оскільки її дохід від підприємницької діяльності є нерегулярним та мінливим, а тому аліменти слід визначати у твердій грошовій сумі. Зазначає, що суд послався у своєму рішенні на розмір річного доходу відповідача, взятого із довідки ПДІ, однак, чистий її дохід є набагато меншим, оскільки вона для здійснення своєї підприємницької діяльності здійснює також і значні матеріальні видатки. На думку апелянта, правильність визначення аліментів саме в твердій грошовій сумі підтверджується рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 13.11.2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 30.12.2014 року, про стягнення з неї аліментів на утримання сина в розмірі 1000 грн. Крім того, вважає, що суд мав би врахувати одержання її сином стипендії в розмірі 670 грн.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення відповідача в підтримання апеляційної скарги, заперечення позивача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення відповідно до вимог ст.303 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

У відповідності до ч.1 ст.199 Сімейного кодексу (далі-СК) України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв»язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов»язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Право на утримання припиняється у разі припинення навчання (ч.2 ст.199 СК).

У відповідності до ч.1 ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу.

У відповідності до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров»я та матеріальне становище дитини; стан здоров»я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання, зокрема, другим з батьків (ч.2 ст.200 СК).

Судом встановлено, що сторони є батьками повнолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.8), який проживає разом з батьком - ОСОБА_2 (а.с.9), обоє є фізичними особами-підприємцями (а.с.11, 12, 49).

За рішенням Шевченківського районного суду м.Львова від 13.11.2014 року (а.с.4) з відповідача ОСОБА_3 стягувались аліменти на утримання неповнолітнього ОСОБА_5 у твердій грошовій сумі щомісячно у розмірі 1000 грн., починаючи з 29.08.2014 року і до досягнення сином повноліття.

Наказом №527 від 11.08.2014 року ОСОБА_5 зарахований студентом першого курсу денної форми навчання за державним замовленням Львівського інституту економіки і туризму з терміном навчання з 01.09.2014 року до 30.06.2018 року (а.с.10).

З матеріалів справи встановлено (а.с.11, 49), що відповідач має дохід від підприємницької діяльності, однак, суму чистого щомісячного доходу вона не називає, оскільки такий є мінливим.

Відповідно до ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Визначаючи розмір аліментів у частці від доходу відповідача, суд першої інстанції вимог названої вище статті не врахував, і, незважаючи на заяву відповідача про визначення аліментів у твердій грошовій сумі та не встановивши розмір дійсного щомісячного доходу відповідача, дійшов необґрунтованого та помилкового висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/8 частини від її доходу.

Враховуючи те, що відповідач є фізичною особою-підприємцем і має мінливий дохід, тому аліменти, які підлягають стягненню з неї у користь позивача на утримання їхнього повнолітнього сина у зв»язку з продовженням навчання, слід визначати у твердій грошовій сумі, яка підлягає індексації відповідно до закону.

При визначенні розміру аліментів колегія суддів враховує, що обидві сторони мають дохід від підприємницької діяльності і в рівній мірі мають можливість надавати своєму повнолітньому сину матеріальну допомогу, якої він потребує у зв»язку з навчанням у вищому навчальному закладі.

Оскільки до повноліття сина відповідач сплачувала аліменти на його утримання в розмірі 1000 грн., а позивач не довів тієї обставини, що їхній з відповідачем син, який продовжує навчання і отримує стипендію, потребує більшої матеріальної допомоги, ніж було визначено за рішенням Шевченківського районного суду м.Львова від 13.11.2014 року, колегія суддів дійшла висновку про те, що аліменти слід присудити з відповідача у користь позивача саме в розмірі 1000 грн.

Таким чином, враховуючи наведені вище норми матеріального закону та фактичні обставини справи, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення вимоги позивача про стягнення з відповідача аліментів на утримання їхнього повнолітнього сина у зв»язку з продовженням ним навчання у вищому навчальному закладі, однак, помилково, з порушенням норм матеріального права визначив розмір аліментів у частці від доходу відповідача, що є підставою відповідно до п.4 ч.1 ст.309 ЦПК України для зміни оскаржуваного рішення в цій частині та ухвалення апеляційним судом в цій частині рішення про стягнення з відповідача у користь позивача аліментів на утримання їхнього повнолітнього сина у зв»язку з продовженням навчання в розмірі 1000 грн. щомісячно до закінчення навчання, але не довше, ніж до досягнення сином 23-х річного віку, з наведених вище мотивів.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.1 п.3, 309 ч.1 п.4, 313, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а:

апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 18 березня 2015 року змінити.

Стягувати з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, до завершення ним навчання у Львівському інституті економіки та туризму, але не більше, ніж до досягнення ним двадцяти трьох років, щомісячно в розмірі 1000 (однієї тисячі) гривень, починаючи з 19.11.2014 року.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням апеляційного суду.

Головуючий: Бойко С.М.

Судді: Береза В.І.

Штефаніца Ю.Г.