Cправа № 621/3360/14-ц
Провадження № 2/621/167/15
РІШЕННЯ

іменем України

04.02.2015 року Зміївський районний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді Нестерцової Н.В.;

секретаря - Горобець Н.М.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Змієві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, 3-тя особа Відділ державної виконавчої служби Зміївського районного управління юстиції Харківської області про визнання правочину дійсним, визнання права власності на майно і про зняття з майна арешту,

ВСТАНОВИВ:

26.11.2014 року ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, 3-тя особа Відділ державної виконавчої служби Зміївського районного управління юстиції Харківської області (далі ВДВС) про визнання правочину дійсним, визнання права власності на майно і про зняття з майна арешту.

Позивачка вказала, що 09.11.2012 року придбала автомобіль марки ВАЗ 21093 (випуску 2006 року двигун об'ємом 1499, шасі (кузов,рама) НОМЕР_3, реєстраційний номер НОМЕР_1, зареєстований ВРЕР № 13 ГУ МВС України в Харківській області 05.02.2008 року) у ОСОБА_4, що діяв від імені та в інтересах власника автомобіля ОСОБА_2 згідно з довіреністю, посвідченої приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_5 01.03.2008 року.

ОСОБА_2 був власником автомобіля на підставі свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_4, виданого ВРЕВ № 13 ГУ МВС України в Харківській області 05.02.2008 року.

За придбаний автомобіль вона заплатила ОСОБА_4 32 тис. грн., що підтверджено розпискою, а він передав їй автомобіль та надав довіреність на повне розпорядження зазначеним автомобілем, посвідчену приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_6 09.12.2012 року.

Від нотаріального посвідчення угоди купівлі-продажу автомобіля ОСОБА_4 і ОСОБА_2 ухилилися.

15.11.2014 року вона вирішила продати зазначений автомобіль, звернулась до ДАІ із заявою про зняття машини з обліку, де її повідоили про арешт автомобіля на підставі постанови державного виконавця ВДВС по виконанню рішення суду про стягнення боргу з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3

Позивачка зазначила, що хоча між нею та ОСОБА_2 не було укладено нотаріально-посвідченого договору купівлі-продажу автомобіля, сторони домовились щодо всіх істотних умов договору, тому є підстави для визнання цього договору дійсним відповідно до вимог ч.2 ст.220 ЦК України.

ОСОБА_1 просить суд визнати дійсним договір купівлі-продажу автомобіля марки ВАЗ 21093 (випуску 2006 року двигун об'ємом 1499, шасі (кузов, рама) НОМЕР_3, реєстраційний номер НОМЕР_1, зареєстований ВРЕР № 13 ГУ МВС України в Харківській області 05.02.2008 року, укладений 09.11.2012 року між ОСОБА_4, що діяв від імені та в інтересах власника автомобіля ОСОБА_2 та ОСОБА_1 Визнати за нею, ОСОБА_1, право власності на майно - автомобіль марки ВАЗ 21093 (випуску 2006 року двигун об'ємом 1499, шасі (кузов, рама) НОМЕР_3, реєстраційний номер НОМЕР_1, зареєстований ВРЕР № 13 ГУ МВС України в Харківській області 05.02.2008 року, зняти арешт зі вказаного автомобіля.

У судовому засідання ОСОБА_1 наполягала на задоволенні позову, посилаючись на обставини, викладені в ньому. Позивачка вказала, що за відсутності коштів своєчасно не перереєструвала автомобіль в органах ДАІ на своє ім'я, зараз не має такої можливості, оскільки машина арештована.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився повторно, належним чином повідомлений про розгляд справи, звернувся із заявою, в якій вказав, що не заперечує проти позову, просить розглянути справу за його відсутності.

Відповідачка ОСОБА_3 повторно не з'явилась в суд, належним чином повідомлена про розгляд справи, заперечень не надала.

Відповідач ОСОБА_4 позов визнав. Він пояснив, що фактично придбав у ОСОБА_2 вказаний автомобіль за 7400 доларів, ОСОБА_2 надав йому довіреність 01.03.2008 року, якою уповноважив в т.ч. розпоряджатись ним. Свого часу він не зареєстрував автомобіля за собою в органах ДАІ. 09.11.2012 року він продав ОСОБА_1 цей автомобіль за 32 тис.грн. Про те, що автомобіль арештований він не знав.

Представник 3-тьої особи - ВДВС Зміївського РУЮ Кравченко В.О. позов не визнав та пояснив, що з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 стягнуто аліменти. ОСОБА_2 не виконує рішення суду і з урахуванням того, що станом на 26.03.2012 року заборгованість по аліментам складала 2408 грн., постановою від 26.03.2012 року було накладено арешт на вказаний автомобіль. ОСОБА_2 не оскаржував дії державного виконавця. Зараз заборгованість ОСОБА_2 по аліментам складає близько 20 тис.грн.

Ознайомившись з матеріалами справи, заслухав пояснення сторін, дослідив надані докази, суд приходить до наступного висновку.

Встановлено, що власником автомобіля марки ВАЗ 21093 (випуску 2006 року двигун об'ємом 1499, шасі (кузов, рама) НОМЕР_3, реєстраційний номер НОМЕР_1 є ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. ( а.с.8)

Постановою старшого державного виконавця ВДВС Зміївского РУЮ Харківської області від 26.03.2012 року накладено арешт на ВАЗ-21093, державний номер НОМЕР_2, що належить боржнику ОСОБА_2 у межах суми звернення стягнення 2408 грн. (а.с.58)

Даних про оскарження цієї постанови сторонами виконавчого провадження не надано.

01.03.2008 року ОСОБА_2 уповноважив ОСОБА_4 бути його представником з питань, пов'язаних з експлуатацією, розпорядженням, страхуванням, а також з правом керування належного йому автомобіля, що підтверджується копією довіреності. (а.с.9)

Згідно ст.7 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 р. N 1388 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 23 грудня 2009 р. N 1371 ( 1371-2009-п ), власники транспортних засобів та особи, що експлуатують такі засоби на законних підставах, або їх представники (далі - власники) зобов'язані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом десяти діб після придбання (одержання) або митного оформлення, або тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Строк державної реєстрації продовжується у разі подання документів, які підтверджують відсутність можливості своєчасного її проведення власниками транспортних засобів (хвороба, відрядження або інші поважні причини).

ОСОБА_4 не проводив перерєстрацію вказаного автомобіля в органах ДАІ, тобто не реалізував свого права на розпорядження автомобілем за конкретних обставин.

29.11.2012 року ОСОБА_4 уповноважив ОСОБА_1 бути його представником з питань, пов'язаних з експлуатацією, розпорядженням, страхуванням, а також з правом керування належного йому автомобіля, що підтверджується копією довіреності.(а.с.10)

Тобто, ОСОБА_4 передав ОСОБА_1 автомобіль за довіреністю, коли його було арештовано на підставі вищезазначеної постанови ВДВС.

ОСОБА_1 не приймала мір щодо перереєстрації автомобіля.

Судом не встановлено підстав для визнання договору купівлі-продажу автомобіля між ОСОБА_4, який діяв в інтересах ОСОБА_2 і ОСОБА_1, що в свою чергу не дає підстав для визнання права власності на спірний автомобіль за позивачкою.

Посилання ОСОБА_1 на ст.220 ЦК України, як підставу визнання договору купівлі-продажу автомобіля дійсним, на думку суду, є помилковим.

Згідно зі ст.220 ЦК України, суд може визнати дійсним лише той договір, який за законом підлягає нотаріальному посвідченню. Для договорів про купівлю-продаж автомобіля таке посвідчення не є обов'язковим.

Сама по собі довіреність на управління та розпорядження автомобілем не свідчить про укладення договору купівлі-продажу.

Безпідставним є посилання позивачки про застосування до правовідносин, що склалися між сторонами ст.392 ЦК України, оскільки відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_2 визнали її позов і не оспорювали того, що передавали чи отримували гроші за вказаний автомобіль в порушення встановленого порядку щодо набуття права власності за конкретних обставин.

У суда не має підстав для зняття арешту автомобіля, який зареєстровано за ОСОБА_2 в органах ДАІ як забезпечення виконання рішення суду про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Тому, суд відмовляє у задоволенні позову у повному обсязі.

Керуючись ст.220 ЦК України, Порядком державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 р. N 1388, ст.ст.10,11,60,209,212-215 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, 3-тя особа Відділ державної виконавчої служби Зміївського районного управління юстиції Харківської області про визнання правочину дійсним, визнання права власності на майно і про зняття з майна арешту відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Зміївський районний суд шляхом подання апеляційної скарги в десятиденний строк з дня його проголошення.

Головуючий: