02 лютого 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:
Головуючого: Качана В.Я.
Суддів: Рейнарт І.М., Барановської Л.В.
при секретарі: Мікітчак А.Л.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу представника позивача ПАТ «УкрСиббанк» - Кочіна Геннадія Івановича на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 05 листопада 2014 року у справі за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, за участі третьої особи: ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки, -
У вересні 2014 року ПАТ «УкрСиббанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме на квартиру АДРЕСА_1, яка на праві приватної власності належить ОСОБА_2 та ОСОБА_3, шляхом проведення прилюдних торгів.
Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 05 листопада 2014 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі представник позивача ПАТ «УкрСиббанк» - Кочін Г.І. просить суд скасувати рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 05 листопада 2014 року та ухвалити нове рішення, яким звернути стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки № 82816 від 14.04.2008, а саме: квартиру АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на праві приватної власності, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 0 від 14.04.2008 в розмірі 146 348,45 дол. США (сто сорок шість тисяч триста сорок вісім доларів США 45 центів), що за курсом НБУ станом на 08.09.2014 становить 1 876 509,08 грн. (один мільйон вісімсот сімдесят шість тисяч п'ятсот дев'ять гривень 08 копійок), шляхом проведення прилюдних торгів предмета іпотеки згідно Закону України «Про виконавче провадження», встановивши початкову ціну предмету іпотеки на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності, незалежним експертом на стадії оцінки майна.

Справа 761/27606/14-ц
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/802/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Пономаренко Н.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Качан В.Я.
В обґрунтування своїх вимог апелянт посилається на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Заслухавши доповідь головуючого, пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 14.04.2008 між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір № 0, відповідно до умов якого банк надав позичальнику грошові кошти у вигляді кредиту у розмірі 73 700,00 дол. США з кінцевим терміном повернення 16.04.2018 та сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13,5% річних.

14.04.2008 між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 і ОСОБА_3 з метою забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_4 за кредитним договором № 0 від 14.04.2008 було укладено договір іпотеки № 82816, відповідно до умов якого ОСОБА_2 та ОСОБА_3 передали в іпотеку позивачу ПАТ «УкрСиббанк» квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 30,70 кв.м., житловою площею 16,70 кв.м.

Разом з тим, із п. 4.1 договору іпотеки № 82816 від 14.04.2008 вбачається, що іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки у разі порушення іпотекодавцем будь-якого зобов'язання за цим договором або будь-якого зобов'язання, що забезпечено іпотекою за цим договором.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 21.07.2014 стягнуто солідарно із ОСОБА_4 та ОСОБА_7 на користь ПАТ «УкрСиббанк» 134 296,53 дол. США заборгованості за кредитним договором.

В ході судового розгляду справи встановлено, що 30.07.2014 позивачем на адресу відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було надіслано вимоги про усунення порушень за кредитним договором № 0 від 14.04.2008 та попередження про дострокове виконання своїх зобов'язань.

Вирішуючи питання про відмову в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив із того, що предмет іпотеки є місцем реєстрації та єдиним місцем проживання відповідачів, іншого нерухомого житлового майна відповідачі не мають, а протягом дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» не може бути примусово стягнуте нерухоме майно, яке вважається предметом іпотеки.

Проте, колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ст. ст. 12, 33 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його

невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. У разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на

предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Згідно п. п. 9, 17 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» № 5 від 30.03.2012 право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором (дострокове стягнення кредиту, стягнення заборгованості, у тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки/застави, одночасне заявлення відповідних вимог у разі, якщо позичальник є відмінною від особи іпотекодавця (майновий поручитель), одночасне заявлення вимог про стягнення заборгованості з позичальника з вимогами про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави/іпотеки, належні іпотекодавцю, який не є позичальником, розірвання кредитного договору, набуття права власності на предмет іпотеки тощо) належить виключно позивачеві (частина перша статті 20 ЦК, статті 3 і 4 ЦПК). Зобов'язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК). Такі підстави, зокрема, зазначені у статтях 599 - 601, 604 - 609 ЦК. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК. Наявність виконавчого напису нотаріуса, вчиненого за невиконання кредитного договору, за відсутності реального виконання боржником свого зобов'язання, не свідчить про припинення договірних правовідносин сторін й не звільняє боржника від відповідальності за невиконання ним грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання процентів за користування кредитом і пені, передбачених договором за несвоєчасну сплату кредиту.

Таким чином, як вбачається з матеріалів справи відповідачі належним чином не виконують умови кредитного договору щодо повернення кредитних коштів.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» протягом дії цього Закону не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку.

Отже, зазначеним Законом введено мораторій на примусове відчуження житлових приміщень, які є предметом іпотеки та забезпечують виконання зобов'язань позичальниками за валютними кредитами.

При цьому, мораторій на примусове відчуження житлових приміщень, які є предметом іпотеки та забезпечують виконання зобов'язань позичальниками за валютними кредитами, не може бути підставою для відмови у позові про звернення стягнення на предмет іпотеки, а поширюється лише на виконання рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме, на його примусову реалізацію з прилюдних торгів в ході виконавчого провадження.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що позовні вимоги ПАТ «УкрСиббанк» про звернення стягнення на предмет іпотеки підлягають задоволенню, оскільки відповідачами належним чином не виконуються умови кредитного договору щодо повернення кредитних коштів, а мораторій являє собою лише відстрочення виконання зобов'язань на певний термін або до закінчення будь-яких певних подій.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» протягом дії цього Закону інші закони України з питань майнового забезпечення кредитів діють з урахуванням його норм.

Тому, з урахуванням зазначених вимог Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» колегія суддів вважає за необхідне виконання даного рішення зупинити до припинення дії вказаного Закону.

Крім того, в силу ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню сплачена позивачем сума судового збору у розмірі 243,60 грн.В рівних частинах із кожного.

За таких обставин, рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 05 листопада 2014 року ухвалено з неповним з'ясуванням обставин, які мають значення для справи та з порушенням норм матеріального та процесуального права, тому рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309 ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу представника позивача ПАТ «УкрСиббанк» - Кочіна Геннадія Івановича задовольнити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 05 листопада 2014 року у справі за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, за участі третьої особи: ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки скасувати та ухвалити нове рішення наступного змісту.

Позовні вимоги ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, за участі третьої особи: ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки задовольнити.

Звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартиру АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на праві приватної власності, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 0 від 14.04.2008 в розмірі 146 348,45 дол. США (сто сорок шість тисяч триста сорок вісім доларів США 45 центів), що за курсом НБУ станом на 08.09.2014 становить 1 876 509,08 грн. (один мільйон вісімсот сімдесят шість тисяч п'ятсот дев'ять гривень 08 копійок), шляхом проведення прилюдних торгів предмета іпотеки згідно Закону України «Про виконавче провадження», встановивши початкову ціну предмету іпотеки на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності, незалежним експертом на стадії оцінки майна.

Виконання рішення зупинити до припинення дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» № 1304-VII від 03.06.2014.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ПАТ «УкрСиббанк» судовий збір в сумі 243,60 грн. (двісті сорок три гривні 60 копійок) по 121,80 грн. (сто двадцять одна гривня 80 копійок) з кожного.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий:

Судді