РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

05.02.2015

Хмельницький міськрайонний суд

в складі: головуючої судді - Салоїд Н.М.,

при секретареві - Лоб І.А.,

за участю представника позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницький в залі суду цивільну справу за позовом

ОСОБА_2

до

ОСОБА_3

третьої особи: ОСОБА_4

про стягнення боргу за договором позики

в с т а н о в и в :

У вересні місяці 2014 року позивач ОСОБА_2 звернувся із позовом до суду, який обгрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер його брат - ОСОБА_5. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 09 грудня 2013 року виданого державним нотаріусом Хмельницького районної державної нотаріальної контори він та ОСОБА_5. є спадкоємцями ОСОБА_5 в рівних частках кожен.

Відповідач ОСОБА_3 в 2011 році позичив у ОСОБА_5 350 000 грн. частинами, зокрема 16.02.2011 року отримав у борг 40 000 грн., які зобов'язувався повернути до 01.03.2012 року, 06 липня 2011 року відповідач отримав у борг 260 000 грн., котрі мав повернути до 01 березня 2012 року та 05 серпня 2011 року відповідач отримав у борг 50 000 грн., котрі мав повернути до 31 березня 2012 року. Умови та порядок повернення грошових коштів було викладено у письмових розписках відповідно від 16.02.2011 року, від 06.07.2011 року та 05.08.2011 року позичальником. Однак позичені кошти позичальник коштів ОСОБА_5 не повернув. Згідно статті 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять всі права та обов»язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За змістом частини 1 статті 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Просить стягнути з відповідача борг в розмірі 1/2 його частини в сумі 175 000 грн. та судові витрати в примусовому порядку.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 підтримала та просить їх задоволити.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з»явився, повідомлений про час і місце судового розгляду справи у встановленому законом порядку.

Третя особа - ОСОБА_4 в судове засідання не з»явився, повідомлений про час і місце розгляду справи у передбаченому законом порядку.

Заслухавши доводи представника позивача, перевіривши матеріали справи доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом достовірно установлено, що відповідач ОСОБА_3 16 лютого 2011 року позичив у ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 40 000 грн., які зобов'язувався повернути у строк до 01 березня 2012 року, 06 липня 2011 року відповідач отримав у борг від ОСОБА_5 260 000 грн., котрі мав повернути до 01 березня 2012 року та 05 серпня 2011 року відповідач отримав у борг ще 50 000 грн., які зобов»язувався повернути до 31 березня 2012 року. Означені обставини підтверджуються розписками ОСОБА_3 про отримання коштів у зазначеному розмірі та обов»язок їх повернення до визначеної у розписках дати, однак позичених коштів у визначений договором строк не повернув.

Відповідно до ст. 1043 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер.

Згідно вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Позивач надав суду власноручні письмові розписки позичальника, на підтвердження укладення договору позики та його умов, які посвідчують передання позикодавцю визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.

З точки зору ч.1 та ч.2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Після смерті кредитора позичальника, ОСОБА_5 відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого нотаріусом Хмельницької районної нотаріальної контори 09.12.2013 року спадкоємцями всіх його прав та обов»язків на момент відкриття спадщини за законом, і які не припинилися внаслідок його смерті згідно положень статті 1218 Цивільного кодексу України є позивач та третя особа ОСОБА_4 Їх частки у спадщині є рівними.

За наведених підстав позов слід задоволити та стягнути з відповідача суму боргу на користь позивача згідно наданих розписок в розмірі 1/2 частини боргу в сумі 175 000 грн. та судові витрати.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10,60,210, 212, 215 ЦПК України, ст.ст. 1046, 1047, 1049, 1218, 1267 Цивільного кодексу України, суд -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь ОСОБА_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_2) борг у сумі 175 000 грн. (Сто сімдесят п»ять тисяч грн.) та судові витрати в сумі 1750 грн.

Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом 10 днів з часу його отримання до Хмельницького міськрайонного суду.

Суддя: