АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 214/2391/15-ц Головуючий в 1-й інстанції
Провадження № 22-ц/774/1155/К/15 суддя Ковтун Н.Г.
Категорія - 81 (І) Суддя-доповідач - Бондар Я.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого-судді: Бондар Я.М.

суддів: Зубакової В.П., Соколан Н.О.

при секретарі: Петренко К.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кривому Розі, згідно із вимогами ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксації судового засідання технічними засобами, без участі всіх осіб, які беруть участь у справі, апеляційну скаргу Саксаганського відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області на ухвалу Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 10 квітня 2015 року по справі за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність державного виконавця Саксаганського відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції Замараєвої Ірини Юріївни,-

ВСТАНОВИЛА:

В квітні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду із зазначеною скаргою, в обґрунтування якої зазначив, що 10 грудня 2009 року він був засуджений вироком Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 185 КК України. Згідно зазначеного вироку суду на виконанні у відділі ДВС перебувало виконавче провадження щодо виконання виконавчого листа № 1-361 від 10 грудня 2009 року, виданого Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу щодо конфіскації майна. Оскільки у ОСОБА_2 майна виявлено не було, то 20 листопада 2010 року виконавче провадження завершене згідно п. 2 ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження", виконавчий лист № 1-361 від 10 грудня 2009 року направлено до Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу. Однак державним виконавцем не було вирішене питання про скасування арешту, накладеного на все майно скаржника. Виконавче провадження знищене згідно відповіді Саксаганського ВДВС від 09 грудня 2014 року № 08-41/40770.

У зв'язку з викладеним, заявник просив визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Саксаганського відділу ДВС Криворізького міського управління юстиції Замараєвої І.Ю. щодо не зняття арешту на усе майно ОСОБА_2 та зобов'язати останню скасувати арешт, накладений на все майно ОСОБА_2 постановою Саксаганського відділу ДВС Криворізького міського управління юстиції.

Ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 10 квітня 2015 року скаргу ОСОБА_2 задоволено.

Визнано неправомірною бездіяльність державного виконавця Саксаганського відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції Замараєвої Ірини Юріївни щодо не зняття арешту з усього майна ОСОБА_2.

Зобов'язано державного виконавця Саксаганського відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції Замараєву Ірину Юріївну скасувати арешт, накладений на все майно ОСОБА_2 постановою Саксаганського відділу ДВС Криворізького міського управління юстиції в рамках виконавчого провадження щодо виконання виконавчого листа № 1-361 від 10 грудня 2009 року, виданого Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу про конфіскацію майна засудженого ОСОБА_2.

В апеляційній скарзі державний виконавець, поставила питання про скасування ухвали суду першої інстанції, та постановлення нової ухвали про відмову в задоволенні заявлених вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначила, що оскаржувана ухвала вчасно на адресу виконавчої служби не надходила.

Крім того, державний виконавець в апеляційній скарзі вказала, що судом при вирішенні спору невірно застосовано норми матеріального права, оскільки в обґрунтування оскаржуваної ухвали суд посилався на вимоги ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції від 2011 року. Проте судом не взято до уваги, що постанова про повернення виконавчого документу стягувачу винесена 22.11.2010 року і на той момент ст. 50 Закону мала зовсім інший зміст.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Задовольняючи заявлені вимоги ОСОБА_2 суд першої інстанції виходив з того, що вирішуючи питання щодо закриття виконавчого провадження державний виконавець повинен був скасувати накладений ним арешт, чого останнім здійснено не було.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 10 грудня 2009 року вироком Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 185 КК України та призначено йому остаточне покарання на підставі ч. 4 ст. 70 КК України з урахуванням вироку Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 13 жовтня 2009 року у вигляді 5 років 4 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому особисто майна.

05 січня 2010 року Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області видано виконавчий лист щодо конфіскації всього майна, належного ОСОБА_2 на користь держави.

Згідно відмітки на виконавчому листі, його повернуто згідно ст. 40 п. 5 Закону України "Про виконавче провадження".

Відповідно до листа начальника Саксаганського ВДВС Криворізького міського управління юстиції ОСОБА_4 від 09 грудня 2014 року за вих. № 08-41/40770, повідомлено, що на виконанні у відділі ДВС перебувало виконавче провадження щодо виконання виконавчого листа № 1-361 від 10 грудня 2009 року, виданого Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу про конфіскацію майна засудженого ОСОБА_2 В порядку виконання виконавчого документа було накладено арешт на все майно боржника. Згідно відмітки у книзі обліку виконавчих документів, переданих державному виконавцю на виконання 22 листопада 2010 року виконавче провадження завершене згідно п. 2 ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження", виконавчий документ направлений до суду, який видав виконавчий документ. Додатково повідомлено, що надати більш детальну інформацію неможливо у зв'язку з тим, що виконавче провадження знищене згідно п. 9.9 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом № 2274/15 від 25 грудня 2008 року. Оскільки виконавче провадження знищене, виконавець не може скасувати арешт майна боржника.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 57 Закону України "Про виконавче провадження" арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Згідно ст. 38 Закону України "Про виконавче провадження" в редакції від 03.08.2010 року, що діяла на момент закриття виконавчого провадження, у разі закінчення виконавчого провадження згідно із статтею 37 цього Закону, крім направлення виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; повернення виконавчого документа стягувачу згідно із статтею 40 цього Закону; повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, згідно із статтею 40-1 цього Закону, припиняється чинність арешту майна боржника, скасовуються інші здійснені державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку з завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем був накладений арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець

зазначає про скасування арешту, накладеного на майно боржника.

За заявою боржника державний виконавець видає йому додаткові копії постанови, вказаної у частині другій цієї статті, для її пред'явлення до органу нотаріату та інших органів, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження для зняття арешту з майна.

Отже колегія суддів не приймає доводи апеляційної скарги щодо невірного застосування норм матеріального права, оскільки в Законі України «Про виконавче провадження» в редакції, що діяла на момент закриття виконавчого провадження відносно ОСОБА_2, містилась норма, що передбачала обов'язок державного виконавця при закритті виконавчого провадження, вирішити питання щодо скасування арешту, накладеного в рамках виконання судового рішення.

Доводи апеляційної скарги щодо порушення норм процесуального права, зокрема про посилання судом на невірний номер статті закону, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки вони не призвели до неправильного вирішення спору по суті.

Так, з огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що при вирішенні питання про завершення виконавчого провадження та повернення виконавчого листа до суду, державний виконавець повинен був вирішити питання щодо скасування арешту, накладеного на усе майно заявника. У зв'язку з чим скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню як така, що ґрунтується на законі, підтверджена встановленими обставинами та наданими суду доказами.

Таким чином, на думку колегії суддів, суд першої інстанції правильно вірно визначився з виниклими правовідносинами, дійшов вірного висновку щодо суті спору, тому апеляційна скарга підлягає відхиленню як недоведена, а оскаржувана ухвала - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Саксаганського відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області - відхилити.

Ухвалу Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 10 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: