Номер провадження: 22-ц/785/8446/15
Головуючий у першій інстанції Івченко В. Б.
Доповідач Черевко П. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.10.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

Головуючого - Черевка П.М.

Суддів - Суворова В.О., Сватаненка В.І.

за участю секретаря - Фабіжевської Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 21 липня 2015 року по справі за скаргою ОСОБА_4 на дії старшого державного виконавця Першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Білика Р.В., -

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2015 року ОСОБА_4 звернулася до Приморського районного суду м. Одеси із скаргою на дії старшого державного виконавця Першого Приморського відділу ВДВС ОМУЮ Білика Р.В. та зобов'язання його вчинити певні дії, мотивуючи свої вимоги тим, що 05.02.2015 року старшим державним виконавцем Першого Приморського ВДВС ОМУЮ Білик Р.В. було складено акт опису й арешту майна, згідно з яким було описано та накладено арешт на кв. АДРЕСА_1.

Скаржник вважає, що вказані дії державного виконавця є незаконними, необґрунтованими та протиправними, а акт опису та арешту майна підлягає скасуванню посилаючись на те, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 11.01.2012 року по цивільній справі № 2-924/11 було частково задоволено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_6 (її колишнього чоловіка) про стягнення боргу, відсотків за його користування, судових витрат та було стягнуто з ОСОБА_6 на користь позивача 480000 грн., проценти за користування боргом в розмірі 54199 грн., судові витрати в розмірі 1820 грн., стягнуто на користь держави судовий збір в розмірі 1399 грн. та у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_6 до ОСОБА_2 про виизнання боргу (боргової розписки) недійсним, відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 13.06.2012 року по цивільній справі №22ц-1590/5175/2012 рішення Приморського районного суду м. Одеси від 11.01.2012 р. скасовано в частині відмови стягнення витрат на правову допомогу та в цій частині ухвалено нове рішення, яким з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_2 стягнуто у відшкодування витрат на правову допомогу 10154,40 грн.. в решті рішення залишено без змін.

Постановами старшого державного виконавця Першого Приморського ВДВС Одеського МУЮ Білика Р.В. про відкриття виконавчого провадження від 25.09.2014 року відкрито виконавчі провадження з примусового виконання виконавчих листів, виданих Приморським районним судом м. Одеси 13.06.2012 року про стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_2 заборгованості у розмірі 480000,00 грн., процентів за користування грошима у розмірі 54199 грн., судових витрат у розмірі 1820 грн., з яких державне мито у розмірі 1700 грн., та витрати на ІТЗ судового процесу у розмірі 120 грн.

05.02.2015 року старшим державним виконавцем Першого Приморського ВДВС Біликом Р.В. складено акт опису й арешту майна, згідно з яким описано та накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1.

Проведений опис та накладення арешту на вказану квартиру скаржник вважає незаконним, оскільки дана квартира належить ОСОБА_4 на праві приватної власності.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 23.04.2010 року про забезпечення позову по справі №2-8626/2010 на вказану квартиру накладено арешт.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 01.07.2014 року по цивільній справі № 522/11811/14-ц також накладено арешт на квартиру за вказаною адресою.

Вказані ухвали суду, якими було накладено арешт на вищезазначену квартиру не скасовувалися та не відмінялися, що підтверджено інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо об'єкта нерухомого майна від 12.11.2014 року.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 09.12.2014 року задоволено позовну заяву ОСОБА_4 до ОСОБА_6, ВАТ «Одеський домобудівний комбінат», виконавчого комітету ОМР, про визнання договору недійсним, про визнання свідоцтва про право власності недійсним, про визнання права власності, та було визнано за скаржником право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1.

При цьому, боржник ОСОБА_6 жодного відношення до квартири за вказаною адресою не має, в ній не проживає, жодного належного ОСОБА_6 майна у вказаній квартирі не знаходиться.

ОСОБА_6 постійно проживає та зареєстрована за місцем постійного проживання у квартирі за адресою: АДРЕСА_1, в ній знаходяться її особисті речі та речі її дитини, ОСОБА_8. Вказана квартира є єдиним житлом, іншого житла у неї з дитиною немає.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 21 липня 2015 року скаргу ОСОБА_4 на дії старшого державного виконавця Першого Приморського ВДВС ОМУЮ Білика Р.В. задоволено частково, скасовано акт опису та арешту майна від 05.02.2015 року - квартири за адресою: АДРЕСА_1, який був складений старшим державним виконавцем Першого Приморського ВДВС ОМУЮ Біликом Р.В., в іншій частині вимог скарги відмовлено.

Вважаючи ухвалу суду незаконною представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 21 липня 2015 року та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні скарги ОСОБА_4 відмовити у повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі вивчивши матеріали справи та обговоривши підстави апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково.

Відповідно до ч.2 п.2 ст.307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Відповідно до ч.1 п. 3 ст.312 ЦПК України апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Задовольняючи скаргу ОСОБА_4 частково та скасовуючи акт опису та арешту майна від 05 лютого 2015 року суд помилково дійшов зазначеного висновку.

Із матеріалів справи вбачається, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 11.01.2012 року по цивільній справі № 2-924/11 було частково задоволено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_6 про стягнення боргу, відсотків за його користування, судових витрат та стягнуто з ОСОБА_6 на користь позивача 480000 грн., проценти за користування боргом в розмірі 54199 грн., судові витрати в розмірі 1820 грн., стягнуто на користь держави судовий збір в розмірі 1399 грн. та у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_6 до ОСОБА_2 про визнання боргу (боргової розписки) недійсним, було відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 13.06.2012 року по цивільній справі №22ц- 1590/5175/2012 було скасовано рішення Приморського районного суду м. Одеси від 11.01.2012 р. в частині відмови стягнення витрат на правову допомогу та в цій частині ухвалено нове рішення, яким з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_2 було стягнуто у відшкодування витрат на правову допомогу 10154,40 грн. в решті рішення залишено без змін.

Постановою старшого державного виконавця Першого Приморського ВДВС Одеського МУЮ Біликом Р.В. про відкриття виконавчого провадження від 25.09.2014 року було відкрито виконавчі провадження з примусового виконання виконавчих листів, виданих Приморським районним судом м. Одеси 13.06.2012 року про стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_2 заборгованості у розмірі 480000,00 грн., процентів за користування грошима у розмірі 54199 грн., судових витрат у розмірі 1820 грн., з яких державне мито у розмірі 1700 грн., та витрати на ІТЗ судового процесу у розмірі 120 грн.

05.02.2015 старшим державним виконавцем Першого Приморського ВДВС Біликом Р.В, було складено акт опису й арешту майна, згідно з яким описано та накладено арешт на кв.у АДРЕСА_1.

Суд виходив з того, що ОСОБА_4 є власником кв. АДРЕСА_1 на підставі рішення Приморського районного суду м. Одеси від 09.12.2014 року по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_6, ВАТ «Одеський домобудівний комбінат», виконавчого комітету Одеської міської, про визнання договору недійсним, про визнання свідоцтва про право власності недійсним, про визнання права власності.

Враховуючи, що є судове рішення, яким визнано за ОСОБА_4 право власності на квартируАДРЕСА_1, рішення суду набрало законної сили 09.12.2014 року, суд вважав, що акт опису та арешту майна від 05.02.2015 року квартири за адресою: АДРЕСА_1, який був складений старшим державним виконавцем Першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Біликом Р.В. підлягає скасуванню.

Проте, зазначене рішення Приморського районного суду м. Одеси від 09.12.2014 р скасовано рішенням апеляційного суду Одеської області від 18.02.2015 р.

05.08.2015 року Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилено, рішення апеляційного суду Одеської області залишено без змін.

Відповідно до вимог ч. З ст. 131 ЦПК України, сторони до або під час попереднього судового засідання у справі, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться, - до початку розгляду справи по суті, зобов'язані повідомити суд про всі відомі їм рішення судів, що стосуються предмету спору, а також про всі відомі їм незавершені судові провадження, що стосуються предмету спору.

Таким чином, зловживання своїми процесуальними правами та нехтування процесуальними обов'язками ОСОБА_4 призвели до прийняття Приморським районним судом м. Одеси незаконного рішення, а саме ухвали від 21 липня 2015 року та унеможливлює виконання рішення Приморського районного суду м. Одеси від 11.01.2012 року.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього кодексу, порушено їх права чи свободи.

За викладених обставин колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала Приморського районного суду м. Одеси від 21 липня 2015 року про визнання акту опису та арешту майна від 05 лютого 2015 року квартири за адресою АДРЕСА_1 стосується прав ОСОБА_2 на отримання присуджених грошових коштів з ОСОБА_6 за рахунок майна ОСОБА_6

Оскаржуваною ухвалою судом не розглянуто вимог скаржника щодо оцінки правомірності дій державного виконавця.

За викладених обставин колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуальног права, внаслідок неповного з`ясування зазначених обставин тому підлягає скасуванню. Скарга ОСОБА_4 на дії державного виконавця Першого Приморського ВДВС ОМУЮ Білика Р.В. підлягає поверненню до суду першої інстанції на новий розгляд.

На підставі викладеного та керуючись ст.303, п.2 ч.2 ст.307, ч.1 п. 3 ст. 312, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 21 липня 2015 року - скасувати, передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий П.М. Черевко

Судді: В.О. Суворов

В.І. Сватаненко

Копія вірна:

Суддя апеляційного суду

Одеської області П.М. Черевко