Справа № 515/1813/15-ц
Провадження № 2-о/515/2639/15
Татарбунарський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2015 року м.Татарбунари

Татарбунарський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Чебан А.П.

за участі:

секретаря Дечевої І.І.

заявника ОСОБА_1

представника заінтересованої особи ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Татарбунари справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Білоліська сільська рада Татарбунарського району Одеської області, про встановлення факту сумісного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини,

В С Т А Н О В И В:

25 вересня 2015 року заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту сумісного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, посилаючись на наступні обставини.

23 липня 2014 року помер батько заявника, ОСОБА_3, в с.Білолісся Татарбунарського району Одеської області у віці 87 років. Того ж дня, 23 липня 2014 року, померла сестра заявника, ОСОБА_4, в с.Білолісся Татарбунарського району Одеської області. За життя ОСОБА_3 вчинив заповіт на імя заявника та на імя його сестри, ОСОБА_4, яким заповів їм усе своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось, а також все те, на що він за законом матиме право. Сестра заявника, ОСОБА_4 не вчиняла за життя заповіт.

Після смерті батька заявника залишився житловий будинок №73 по вул.Леніна, №73 в с.Білолісся Татарбунарського району Одеської області, який батько заявника придбав разом з його покійною матірю в період шлюбу, та земельна ділянка площею 2,00 гектара, що розташована на території Білоліської сільської ради Татарбунарського району Одеської області відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ОД №034091, виданий Татарбунарською районною державною адміністрацією 23 липня 2003 року на імя ОСОБА_5 Вищезазначені будинок та земельну ділянку заявник має право успадкувати як спадкоємець першої черги за законом.

Після смерті сестри, ОСОБА_4, залишилась земельна ділянка площею 18,24 гектара, що розташована на території Білоліської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ОД №084344, виданий Білоліською сільською радою Татарбунарського району Одеської області 08 вересня 2000 року на імя ОСОБА_4. Вищезазначену земельну ділянку заявник має право успадкувати як спадкоємець другої черги за законом.

Після смерті ОСОБА_4 та ОСОБА_3 заявник звернувся до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, але йому було відмовлено з причин втрати ним 6-місячного строку для прийняття спадщини та ненадання ним доказів сумісного проживання з спадкодавцями на час відкриття спадщини.

Саме у звязку з вищевикладеним заявник звертається до суду з даною заявою про встановлення факту сумісного проживання зі спадкодавцями на час відкриття спадщини.

Представник заявника, адвокат ОСОБА_6, в судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву про слухання справи у його відсутність, повністю підтримуючи вимоги заяви (а.с.29).

Представник Білоліської сільської ради Татарбунарського району в судове засідання не з'явився, але надіслав до суду заяву з проханням заслухати справу у його відсутність, проти вимог заяви не заперечує, вважаючи їх законними (а.с.28).

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню.

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії ЯИ №444038 від 03.11.1955 року (а.с.7), батьком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є ОСОБА_3.

Згідно копії свідоцтва про народження серії ЯИ №467598 від 18.03.1957 року (а.с.8), батьком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, є ОСОБА_3.

Із копії свідоцтва про смерть серії І-ЖД №377885 від 29 липня 2014 року (а.с.5), видно, що ОСОБА_3 помер 23 липня 2014 року в с.Білолісся Татарбунарського району Одеської області.

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії І-ЖД №377884 від 29 липня 2014 року (а.с.6) вбачається, що ОСОБА_4 померла 23 липня 2014 року у с.Білолісся Татарбунарського району Одеської області.

Копією заповіту від 15 листопада 2006 року (а.с.9) підтверджується, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, усе своє майно, що буде належати йому на день його смерті, де б воно знаходилось і з чого б воно не складалось, а також на все те, на що він за законом матиме право, заповідає в рівних долях ОСОБА_1 та ОСОБА_4.

Відповідно до копії договору купівлі-продажу серії ВЕС №613528 від 15 листопада 2006 року, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 придбали у власність будинок №73 по вул.Леніна в с.Білолісся Татарбунарського району Одеської області.

Як вбачається з копії державного акту серії І-ОД №034091 від 23.07.2003 року (а.с.15), ОСОБА_5 є власником земельної ділянки площею 2,00 гектарів, розташованої на території Білоліської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, виділеної для ведення особистого селянського господарства.

Згідно копії державного акту серії ІІ-ОД №084344 від 08.09.2000 року (а.с.13), ОСОБА_4 є власником земельної ділянки площею 18,24 гектарів, розташованої на території Білоліської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, виділеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Згідно копії свідоцтва про смерть серії І-ЖД №361154 від 19 грудня 2013 року (а.с.26) вбачається, що ОСОБА_5 померла 18 грудня 2013 року в с.Білолісся Татарбунарського району Одеської області.

Із довідки за №571 від 29.07.2015 року, виданої Білоліською сільською радою Татарбунарського району Одеської області (а.с.18) видно, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на день смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_4 проживав разом з ними за адресою: Одеська область Татарбунарський район с.Білолісся вул.Леніна, №73, без реєстрації. Мати ОСОБА_1, ОСОБА_5 на день своєї смерті була зареєстрована та постійно проживала в ІНФОРМАЦІЯ_4.

З листів нотаріуса №888/01-16 та №889/01-16 від 15.09.2014 року вбачається, що ОСОБА_1 було відмовлено у прийомі заяви та відкритті спадкової справи після померлих ОСОБА_3 т ОСОБА_4 у звязку з пропуском шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини та ненадання доказів сумісного проживання зі спадкодавцями на день їх смерті.

Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину.

Відповідно до ч. 1 ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Факти, що мають юридичне значення - це факти, з якими закон пов'язує виникнення, зміну або припинення правовідносин. Справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду у порядку окремого провадження, зокрема, за умови, що факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав фізичних та юридичних осіб.

У п. 1 ч. 1 ст. 258 ЦПК України вказано, що у заяві повинно бути зазначено, який факт заявник просить встановити та з якою метою.

Згідно положень пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

У судовому засіданні з достовірністю встановлено, що ОСОБА_1 дійсно проживав разом зі спадкодавцями, ОСОБА_4 та ОСОБА_3, на день їх смерті в с.Білолісся по вул.Леніна, №73 Татарбунарського району Одеської області, що не заперечується представником Білоліської сільської ради Татарбунарського району Одеської області у направленій до суду заяві та підтверджується довідкою Білоліської сільської ради Татарбунарського району Одеської області (а.с.18).

У звязку з вищевказаним, суд вважає можливим встановити юридичний факт сумісного проживання заявника зі спадкодавцями, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, на день відкриття спадщини, а саме 23 липня 2014 року.

Керуючись ст.ст.58-60, 213, 215, 256-257 ЦПК України, ст.1268 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: Білоліська сільська рада Татарбунарського району Одеської області, про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1, що народився 08 жовтня 1955 року в с.Білолісся Татарбунарського району Одеської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, разом зі спадкодавцем ОСОБА_3 на час відкриття спадщини 23 липня 2014 року.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1, що народився 08 жовтня 1955 року в с.Білолісся Татарбунарського району Одеської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, разом зі спадкодавцем ОСОБА_4 на час відкриття спадщини 23 липня 2014 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Татарбунарський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів с дня отримання копії цього рішення.

Суддя Чебан