У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2015 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Кафідова О.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу апеляційного суду Донецької області від 13 серпня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 звернулася до суду із указаним позовом, мотивуючи його тим, що перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 29 листопада 2002 року, від якого вони мають двох неповнолітніх дітей - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. На даний час діти проживають з нею та знаходяться на її утриманні. Сімейні стосунки з відповідачем припинені, добровільно матеріальної допомоги він на утримання дітей не надає, що ставить позивача у важке матеріальне становище. Посилаючись на вказані обставини, просила стягнути на свою користь на утримання неповнолітніх дітей аліменти у розмірі 2/5 частини (40%) від усіх видів заробітку відповідача щомісячно до досягнення ними повноліття.

Рішенням Орджонікідзевським районним судом м. Маріуполя Донецької області від 02 червня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Донецької області від 13 серпня 2015 року, позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітніх дітей - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини певного віку щомісячно, починаючи з 30 грудня 2014 року і до досягнення дітьми повноліття. В іншій частині позову відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі заявник просить скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції, а справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, мотивуючи свою вимогу неправильним застосуванням судом норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Згідно з ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги та залишаючи без змін рішення суду першої інстанції, апеляційний суд виходив із того, що відповідач зобов'язаний утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття у відповідності до вимог ст. 180 СК України, а проживання дітей з позивачем та відповідачем впливає лише на визначення розміру аліментів. При цьому, наявність кредитних зобов'язань у відповідача не впливає на обов'язок по утриманню дітей.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваного судового рішення не дають підстав для висновку, що судом апеляційної інстанції при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є підставами для скасування судових рішень.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу апеляційного суду Донецької області від 13 серпня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ О.В. Кафідова