Справа № 739/1585/15-ц
Провадження №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" листопада 2015 р. м. Новгород-Сіверський

Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді Чепурка В.В.,

за участі:

секретаря - Лукаш Н.Я.,

позивачки - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивачка) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 (далі - відповідач) про стягнення на її користь аліментів на утримання їхньої дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі, в розмірі 3 000 грн., щомісячно з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідач є батьком її дитини, яка проживає разом з нею, при цьому відповідач проживає окремо і допомоги на утримання дитини не надає, хоча повинен брати участь в утриманні своєї дитини.

У судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві та пояснила, що відповідач працює в м. Києві водієм-експедитором без оформлення трудових відносин, отримуючи приблизно 15 000 грн. на місяць, свої офіційні доходи він приховує, тому аліменти необхідно стягнути з нього у твердій грошовій сумі.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково та пояснив, що позивач з 04 листопада 2015 року має постійне місце роботи, тому аліменти з нього можуть бути стягнуті не в твердій грошовій сумі, а в частці від його доходів, у розмірі ? частки всіх доходів, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. При цьому визнав, що у відповідача немає захворювань, що потребували б додаткових витрат, а також на його утриманні не перебувають інші особи.

Заслухавши пояснення позивачки та представника відповідача, дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, суд приходить до наступних висновків.

Як встановлено, позивачка та відповідач перебувають у шлюбі, зареєстрованому 28 липня 2012 року Лівобережним відділом державної реєстраційної шлюбів міста Києва з державним Центром розвитку сім'ї, актовий запис №1018, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 від 28 липня 2012 року (а.с. 3). Під час перебування у шлюбі у них народилася дитина - ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7).

У судовому засіданні сторонами визнано та не оспорюється факт проживання відповідача окремо від позивачки і їхньої спільної дитини, яка проживає разом з позивачкою. Також представником відповідача визнано відсутність на утриманні відповідача інших осіб та відсутність у нього захворювань, що вимагали б витрат на лікування. Вказані обставини, як такі, що визнані сторонами, відповідно до частини першої статті 61 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), не підлягають доказуванню.

Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з частиною другою статті 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь в її утриманні у грошовій і (або) натуральній формі. Частиною третьою статті 181 СК України передбачено можливість стягнення за рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).

Відповідно до роз'яснень, що містяться у пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківська, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Враховуючи те, що відповідач проживає окремо від своєї дитини, яка проживає з позивачкою, при цьому домовленість між позивачкою та відповідачем про сплату аліментів на утримання дитини відсутня, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути аліменти на утримання їхньої дитини - ОСОБА_4

Згідно з частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають значення.

Вирішуючи питання про спосіб стягнення та розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки суд враховує, що відповідач має постійне місце роботи і відповідно постійний дохід, оскільки з 04 листопада 2015 року працює в ТОВ «Аквамаркет Сервіс» на посаді водія автотранспортних засобів, що підтверджується довідкою від 04 листопада 2015 року (а.с. 13), при цьому у нього на утриманні немає інших осіб, також відсутні будь-які дані про наявність у відповідача чи у їхньої спільної з позивачкою дитини захворювань, що потребували б додаткових витрат.

Згідно частини першої статті 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Оскільки судом встановлено, що на час розгляду справи відповідач має постійне місце роботи і відповідно постійний дохід у вигляді заробітної плати, підстави для стягнення з нього аліментів на утримання їхньої спільної з позивачкою дитини у твердій грошовій сумі відсутні, тому з нього на користь позивачки необхідно стягнути аліменти у розмірі ? частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Відповідно позов підлягає задоволенню частково.

При цьому, на підставі частини першої статті 191 СК України, стягнення аліментів необхідно присудити від дня пред'явлення позову, тобто з 07 жовтня 2015 року.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 367 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Оскільки з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню аліменти на утримання їхньої дитини, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць, за період з 07 жовтня 2015 року по 06 листопада 2015 року.

Стосовно судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, а саме судового збору, суд враховує, що відповідно до пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» №3674-VI від 08 липня 2011 року, позивачі звільняються від сплати судового збору за подання позовів про стягнення аліментів.

Відповідно до частини третьої статті 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

За таких обставин, враховуючи, що позов підлягає задоволенню частково, з відповідача в дохід держави, відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір», необхідно стягнути судовий збір пропорційно до задоволеної частини позовних вимог у розмірі 243 грн. 60 коп. (487 грн. 20 коп. / 2).

На підставі викладеного, керуючись статтями 180-184, 191 Сімейного кодексу України, статтями 2, 10, 11, 60, 80, 88, 209, 212-215, 294, 367 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р I Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, аліменти на утримання дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 (однієї четвертої) частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 07 жовтня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць, за період з 07 жовтня 2015 року по 06 листопада 2015 року.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір у розмірі 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Чернігівської області через Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.В. Чепурко

Повне рішення складено 09 листопада 2015 року.