Справа № 466/3166/15 Головуючий у 1 інстанції: Луців-Шумська Н.Л.
Провадження № 22-ц/783/6286/15 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
У Х В А Л А

про відмову в прийнятті апеляційного скарги

21 вересня 2015 року суддя Апеляційного суду Львівської області Мікуш Ю.Р. перевіривши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою особи, яка не брала участі у справі Публічного акціонерного товариства ВіЕс Банк» (правонаступник ПАТ «ФОЛЬКСБАНК») на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 05 червня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ХоСаРо» про стягнення грошових коштів, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням суду позов задоволено.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «ХоСаРо» в користь ОСОБА_3 126060грн. 73 коп. боргу за Договором №30/01 від 30.01.2015 року про надання безвідсоткової фінансової допомоги на зворотній основі (позики), укладеним між ОСОБА_4 та Товариством з обмеженою відповідальністю «ХоСаРо».

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «ХоСаРо» в користь ОСОБА_3 1260,61 грн. судових витрат.

Рішення оскаржила особа, яка не брала участі у справі ПАТ «ВіЕс Банк», яке є правонаступником ПАТ «ФОЛЬКСБАНК». В апеляційній скарзі зазначає, що даним рішенням порушуються права та інтереси кредитодавця ПАТ «ВіЕс Банк», оскільки 28 грудня 2012 року між ПАТ «ВіЕс Банк» та ТзОВ «ХоСаРо» був укладений кредитний договір № КU 019115, за умовами якого ТзОВ «ХоСаРо» отримало кредит в розмірі 1 173 798,00 доларів США з кінцевим строком погашення не пізніше 28 грудня 2018 року. Враховуючи те, що ТзОВ «ХоСаРо» належним чином не виконувало взяті на себе зобов»язання за кредитним договором, 20 липня 2015 року господарським судом Львівської області ухвалено рішення про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 1 128 640,39 доларів США та 1 397,43 грн.

Апелянт стверджує, що судом першої інстанції не враховано того, що до матеріалів справи долучені основні частини прибуткових касових ордерів -без відривної частини - з підписами касира та головного бухгалтера, які є первинними документами та не підтверджують видачі коштів ТзОВ «ХоСаРо». Відтак вважає, що договір №30/1 про надання безвідсоткової фінансової допомоги на зворотній основі (позики) є фіктивним та укладеним з метою уникнення відповідальності ТзОВ «ХоСаРо» за кредитним договором № КU 019115.

Перевіривши матеріали справи, вважаю, що в прийнятті апеляційної скарги необхідно відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст.13 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не беруть участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права та обов'язки, мають право на апеляційне та касаційне оскарження судових рішень у випадках та порядку, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.1 ст.292 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Аналіз зазначених норм встановлює порядок та спосіб апеляційного оскарження судового рішення, який можливий у тому разі, коли суд вирішив питання про права та обов'язки осіб, які не брали участі у справі.

На стадії відкриття апеляційного провадження, під час якого вирішується питання про можливість прийняття апеляційної скарги особи, що не брала участі у справі, яка вважає, що ухваленим рішенням порушені її права та обов'язки, суд апеляційної інстанції встановлює, чи дійсно мало місце порушення таких прав та обов'язків у зв'язку із ухваленим рішенням, та в залежності від встановленого вчиняє відповідні процесуальні дії.

Матеріалами справи встановлено, що позов ОСОБА_3 заявлений до ТзОВ «ХоСаРо» про стягнення заборгованості за Договором про надання безвідсоткової фінансової допомоги на зворотній основі (позики) (а.с.2-3).

Право вимоги до ТзОВ «ХоСаРо» позивач ОСОБА_3 набув на підставі договору про заміну кредитора у зобов»язаннях, що випливають з договору №30/01 про надання безвідсоткової фінансової допомоги на зворотній основі (позики) від 30.01.2015 року.

Стороною договору на підставі якого задоволений позов, апелянт ПАТ «ВіЕс Банк» не було та кредитним договором, який укладений між апелянтом та відповідачем ТзОВ «ХоСаРо» не передбачено застереження щодо неможливості ТзОВ «ХоСаРо» укладати будь-які інші договори.

Враховуючи вищенаведене, вважаю, що права апелянта жодним чином не порушуються оскаржуваним рішенням, оскільки останній не був стороною договору на підставі якого задоволений позов.

Щодо тверджень апелянта про фіктивність вказаного договору з метою уникнення відповідальності, суд не приймає такі до уваги, оскільки це є лише припущенням апелянта так як в судовому порядку вказаний договір не визнаний фіктивним.

Крім цього, як стверджує апелянт рішенням Господарського суду Льбвівської області від 20 липня 2015 року стягнуто заборгованість за кредитним договором укладеним між ПАТ «ВіЕсБанк» та ТзОВ «ХоСаРо», а відтак права апелянта захищені рішенням суду, яке повинно виконуватись в порядку передбаченому законом.

Зазначені обставини свідчать про те, що ПАТ «ВіЕс Банк» не має передбаченого ст.292 ЦПК України права на апеляційне оскарження.

Відповідно до п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2008 року №12 «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» при поданні апеляційної скарги особою, яка не має передбаченого ст.292 ЦПК України права на апеляційне оскарження, у тому числі особою, яка не брала участі у справі, про права та обов'язки якої суд першої інстанції питання не вирішував, суддя-доповідач відповідно до цієї норми постановляє ухвалу про відмову в прийнятті апеляційної скарги.

Згідно з ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема визнання правочину недійсним. Відтак апелянт не позбавлений права на звернення з позовом про визнання договору №30/01 про надання безвідсоткової фінансової допомоги на зворотній основі (позики) від 30.01.2015 року фіктивним.

Керуючись ч.1 ст.292 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИЛА:

Відмовити в прийнятті апеляційної скарги особи, яка не брала участі у справі Публічного акціонерного товариства ВіЕс Банк» (правонаступник ПАТ «ФОЛЬКСБАНК» на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 05 червня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ХоСаРо» про стягнення грошових коштів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення, може бути оскаржена до Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Суддя Апеляційного суду

Львівської області Мікуш Ю.Р.