У х в а л а

іменем україни

01 липня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Дьоміної О.О.,

суддів: Коротуна В.М., Парінової І.К.,

Маляренка А.В., Попович О.В.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до Ленінського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції, Приватного підприємства «Нива-В.Ш.» в особі філії 10 Приватного підприємства «Нива-В.Ш.», ОСОБА_4, за участю третьої особи без самостійних вимог - Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», про визнання недійсними прилюдних торгів, протоколу проведення прилюдних торгів, акта реалізації предмета іпотеки, свідоцтва про право власності та скасування реєстрації права власності, за касаційними скаргами відповідачів: Ленінського відділу Державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції, Приватного підприємства «Нива - В.Ш.», ОСОБА_4, доповнення до касаційної скарги ОСОБА_4, третьої особи - Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», на рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 14 жовтня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Миколаївської області від 25 листопада 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Ленінського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції, Приватного підприємства «Нива-В.Ш.» в особі філії 10 Приватного підприємства «Нива-В.Ш.», ОСОБА_4, за участю третьої особи без самостійних вимог - Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», про визнання недійсними прилюдних торгів, протоколу проведення прилюдних торгів, акту реалізації предмета іпотеки, свідоцтва про право власності та скасування реєстрації права власності. Посилаючись на те, що прилюдні торги проведені з порушенням вимог Закону України «Про виконавче провадження» та пунктів 1.2, 3.5, 3.11, 4.6 Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, просив суд визнати недійсними прилюдні торги, протокол проведення прилюдних торгів, акт реалізації предмета іпотеки, свідоцтво про право власності та скасування реєстрації права власності.

На обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначав, що на виконанні відділу ДВС перебував виконавчий лист № 2/1416/36 про стягнення з нього на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором від 19 травня 2006 року № 0. 20 серпня 2012 року було відкрито виконавче провадження за вказаним виконавчим листом. 14 жовтня 2013 року Філією 15 ПП «Нива - В.Ш.» були проведені перші прилюдні торги з реалізації арештованого нерухомого майна, яке належить позивачу на праві власності, а саме, нежитлового приміщення - підвалу, площею 649,9 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Проте прилюдні торги не відбулися. 01 листопада 2013 року були проведені другі прилюдні торги, переможцем яким став ОСОБА_4 Повторні прилюдні торги проведені раніше ніж через місяць, що є порушенням п. 4.6 Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого майна, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 27 жовтня 1999 року за № 68/5 (далі - Тимчасове положення). Крім того, не було отримано копії акта переоцінки, протоколів перших та других торгів, під час проведення прилюдних торгів оскаржувалась оцінка нерухомого майна у відповідності до ч. 4 ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження».

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 14 жовтня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 25 листопада 2014 року, позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Визнано недійсними прилюдні торги, які відбулися 01 листопада 2013 року з реалізації нежитлових приміщень - підвалу, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, оформлені протоколом філії № 15 ПП «Нива - В.Ш.» № 1513239 «Про проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, яке належить ОСОБА_3» від 01 листопада 2013 року та актом від 04 березня 2014 року державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції про реалізацію предмета іпотеки з прилюдних торгів, затвердженого начальником цього відділу 04 березня 2014 року.

Визнано недійсним протокол філії № 15 ПП «Нива - В.Ш.» № 1513239 від 01 листопада 2013 року «Про проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, яке належить ОСОБА_3».

Визнано недійсним акт від 04 березня 2014 року державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції про реалізацію ОСОБА_4 предмета іпотеки - нежитлових приміщень підвалу по АДРЕСА_1, загальною площею 649, 9 кв. м з прилюдних торгів.

Визнано недійсним свідоцтво за реєстровим № 262, посвідчене 14 березня 2014 року приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Назаровою О.С., про набуття у власність ОСОБА_4 нежитлових приміщень підвалу по АДРЕСА_1 загальною площею 649,9 кв. м.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

У касаційних скаргах скаржники просять скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову, мотивуючи свої вимоги порушенням судами попередніх інстанцій норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ПАТ «Укрсоцбанка», пояснення ОСОБА_3 та його представника, представника приватного підприємства «Нива - В.Ш.», дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову про визнання недійсними прилюдних торгів, які відбулися 01 листопада 2013 року з реалізації нежитлових приміщень - підвалу; визнання недійсним протоколу філії № 15 ПП «Нива - В.Ш.» від 01 листопада 2013 року № 1513239 «Про проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, яке належить ОСОБА_3», визнання недійсним акта від 04 березня 2014 року державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції про реалізацію ОСОБА_4 предмета іпотеки - нежитлових приміщень підвалу по АДРЕСА_1, загальною площею 649, 9 кв. м з прилюдних торгів, визнання недійсним свідоцтва за № 262, посвідченим 14 березня 2014 року приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Назаровою О.С. про набуття у власність ОСОБА_4 нежитлових приміщень підвалу по АДРЕСА_1, загальною площею 649,9 кв м. суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, виходив з того, що повторні прилюдні торги відбулися на порушення п. 4.6 Тимчасового положення, внаслідок чого коло потенційних покупців було звужено через обмеження в наданні інформації в інформаційних повідомленнях (при цьому найбільше обмеження було в повідомленні, розміщеному на веб-сайті, а не у факультативно можливому джерелі їх розміщення друкованих ЗМІ), значного зменшення строку проведення повторних прилюдних торгів. Крім того, суду не надано належних доказів про повідомлення боржника про проведення прилюдних торгів та стартову ціну.

Проте з такими висновками судів повністю погодитись не можна.

За вимогами статей 213 <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_1988/ed_2014_06_04/pravo1/T041618.html?pravo=1>, 214 ЦПК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_1989/ed_2014_06_04/pravo1/T041618.html?pravo=1> рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або керуючись загальними засадами і змістом законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, у якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

При ухваленні рішення суд зобов'язаний з'ясувати питання, зокрема, щодо: наявності обставин (фактів), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та навести докази на їх підтвердження; наявності інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи; правовідносин, зумовлених встановленими фактами. У рішенні суду обов'язково повинні бути зазначені встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Ухвалюючи рішення про визнання недійсним свідоцтва за реєстровим № 262, посвідченим 14 березня 2014 року приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Назаровою О.С. про набуття у власність ОСОБА_4 нежитлових приміщень підвалу по АДРЕСА_1, загальною площею 649,9 кв. м., суд першої інстанції не звернув уваги, що позов до нотаріуса позивачем не пред'являвся і участі у справі нотаріус не брав.

Ухвалюючи рішення про визнання недійсним акта від 04 березня 2014 року державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції про реалізацію ОСОБА_4 предмета іпотеки - нежитлових приміщень підвалу по АДРЕСА_1, загальною площею 649,9 кв. м з прилюдних торгів ухвалив його всупереч описовій частини судового рішення, в якій суд першої інстанції зазначив, що у задоволенні позову до Ленінського ВДВС слід відмовити, оскільки підставою задоволення позову стали порушення правил, які визначають процедуру підготовки проведення торгів ПП «Нива - Ш.В.».

Такі висновки судів попередніх інстанції ухвалені з порушення ст.11 ЦПК України.

Ухвалюючи рішення про визнання недійсними повторних прилюдних торгів суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, виходив з того, що всупереч п. 4.6 Тимчасового положення, вони були проведені проведені раніше ніж через місяць з часу проведення перших прилюдних торгів, що призвело до звуження кола потенційних покупців через обмеження в наданні інформації в інформаційних повідомленнях (при цьому найбільше обмеження було в повідомленні, розміщеному на веб-сайті, а не у факультативно можливому джерелі їх розміщення друкованих ЗМІ).

Такі висновки протирічать встановленим обставинам, описовій частині судового рішення та чинному законодавству.

Встановлено, що відповідно оголошення на веб-сайта, його розміщено 16 жовтня 2013 року, воно містить дату, час, місце проведення прилюдних торгів, найменування лоту - нежитлові приміщення підвалу загальною площею 649, 9 кв м (а.с.65). В інформаційному повідомленні (а. с. 67-68) додатково зазначена адреса майна, що реалізується, теж саме оголошення розміщено в газеті «Партнер» (а.с.69 -70).

З матеріалів справи вбачається і зазначено позивачем в його позові, що реалізація арештованого майна відбулась на підставі виконання рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 24 лютого 2012 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь АКБ «УкрСиббанк» заборгованості за кредитним договором від 19 травня 2006 року № 0, укладеним між АКІБ «УкрСиббанк» (правонаступником якого є АТ «УкрСиббанк») та ОСОБА_3

У забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором, укладеним між банком та ОСОБА_3, був укладений договір іпотеки від 19 травня 2006 року № 1648, за умовами якого в іпотеку було передано нерухоме майно - нежитлові приміщення підвалу, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 та належали на праві приватної власності ОСОБА_3.

Для примусового виконання рішення суду банком був отриманий виконавчий лист № 2-1416/36/2012 та переданий на виконання до Ленінського ВДВС Миколаївського міського управління юстиції.

В межах виконавчого провадження відбувалась реалізація заставленого майна. Прилюдні торги з продажу майна проводились на виконання судового рішення про стягнення кредитної заборгованості за судовим рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Примусова реалізація заставленого майна як стадія виконавчого провадження є сукупністю правовідносин (урегульованих Законом України

№ 606-XIV «Про виконавче провадження», Цивільним кодексом України (далі - ЦК України) та іншими нормативно-правовими актами), що в процесі примусового виконання виникають і реалізуються між органами й посадовими особами, які здійснюють примусову реалізацію судових рішень, та особами, які беруть участь у виконавчому провадженні чи залучаються до проведення виконавчих дій відповідно до Закону.

Загальний порядок реалізації нерухомого майна з прилюдних торгів визначено нормами Закону України № 606-XIV та Тимчасового положення.

Згідно з пунктом 1.4 Тимчасового положення організація та проведення прилюдних торгів із реалізації предмета іпотеки здійснюються з урахуванням вимог Закону України № 898-IV «Про іпотеку». Отже, Законом України № 898-IV визначено спеціальний порядок для реалізації з прилюдних торгів предмета іпотеки.

Аналіз норм з точки зору колізії загальної та спеціальної норм дає підстави для висновку про те, що у разі, коли прилюдні торги з продажу майна проводились на виконання судового рішення про стягнення кредитної заборгованості, а судове рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки відсутнє, то при вирішенні судом питання про наявність чи відсутність порушення встановлених законодавством правил проведення торгів норми Закону України № 898-IV до спірних правовідносин не застосовуються, а застосовуються загальні норми, що регулюють правовідносини з реалізації нерухомого майна з прилюдних торгів, - норми Закону України 606-XIV та Тимчасового положення.

Саме до цього по суті зводяться правові висновки, що викладені в постанові Верховного Суду України № 6-174цс14.

Враховуючи те, що відчуження майна з прилюдних торгів належить до правочинів купівлі-продажу, такий правочин може визнаватись недійсним в судовому порядку з підстав недодержання в момент його вчинення вимог, які встановлені ч. ч. 1-3, 5 та 6 ст. 203 ЦК України (ч.1 ст. 215 цього Кодексу).

Виходячи зі змісту ч. 1 ст. 215 ЦК України підставами недійсності вчиненого за результатами прилюдних торгів правочину є недодержання вимог закону в момент його вчинення, тобто безпосередньо за результатами прилюдних торгів, то підставами для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, визначених саме Тимчасовим положенням.

Підставою визнання прилюдних торгів недійсними позивач зазначив, що повторні прилюдні торги проведені раніше ніж через місяць, що є порушенням п. 4.6 Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого майна, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 27 жовтня 1999 року за № 68/5 (далі - Тимчасове положення). Крім того, не було отримано копії акта переоцінки, протоколів перших та других торгів, під час проведення прилюдних торгів оскаржувалась оцінка нерухомого майна у відповідності до ч. 4 ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно зі ст. 11, п. 8 ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження», яке застосовується до спірних правовідносин, примусове стягнення на предмет іпотеки здійснюється державним виконавцем з урахуванням положень Закону України «Про іпотеку».

Відповідно до ст. 49 Закону України «Про іпотеку» проведення повної процедури прилюдних торгів не передбачає повідомлення боржника, публікацію в пресі, а передбачає лише оформлення протоколу та акту.

Згідно із зазначеною нормою закону протягом десяти днів з дня оголошення прилюдних торгів такими, що не відбулися, іпотекодержателі та інші кредитори боржника відповідно до пріоритету їх зареєстрованих вимог мають право придбати предмет іпотеки за початковою ціною шляхом заліку своїх забезпечених вимог в рахунок ціни майна. Якщо іпотекодержатель не скористався правом, передбаченим частиною 1 цієї статті за результатами перших прилюдних торгів, призначається проведення на тих же умовах повторних прилюдних торгів, які мають відбутися протягом одного місяця з дня проведення перших прилюдних торгів.

Зазначене спростовує вимоги позивача, що повторні прилюдні торги можуть бути проведені не раніше ніж через місяць після перших торгів, оскільки майно, яке було виставлено на публічні торги, було заставним.

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, апеляційний суд на вказані порушення уваги не звернув, не перевірив належним чином характер спірних правовідносин, що виникли між сторона, не застосував до спірних правовідносин закон, який підлягав застосуванню, належним чином не перевірив доводи апеляційних скарг.

За таких обставин ухвала апеляційного суду підлягає скасуванню з направленням справи на новий апеляційний розгляд.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційні скарги відповідачів: Ленінського відділу Державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції, Приватного підприємства «Нива - В.Ш.», ОСОБА_4, доповнення до касаційної скарги ОСОБА_4, третьої особи - Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» на рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 14 жовтня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Миколаївської області від 25 листопада 2014 року задовольнити частково.

Ухвалу апеляційного суду Миколаївської області від 25 листопада 2014 року скасувати. Справу за позовом ОСОБА_3 до Ленінського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції, Приватного підприємства «Нива-В.Ш.» в особі філії 10 Приватного підприємства «Нива-В.Ш.», ОСОБА_4, за участю третьої особи без самостійних вимог - Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», про визнання недійсними прилюдних торгів, протоколу проведення прилюдних торгів, акту реалізації предмета іпотеки, свідоцтва про право власності та скасування реєстрації права власності направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.О. Дьоміна

Судді: В.М. Коротун

А.В. Маляренко

І.К. Парінова

О.В. Попович