У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого: Кузнєцова В.О.,
суддів: Ізмайлової Т.Л., Наумчука М.І.,
Мостової Г.І.,Олійник А.С.,-

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», треті особи: ОСОБА_7, ОСОБА_8, приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_9, про визнання договорів недійсними, за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 09 квітня 2012 року та ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області від 28 вересня 2012 року,

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2011 року ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом до Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк» (далі - АКІБ «УкрСиббанк»), правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» (далі - ПАТ «УкрСиббанк») про визнання договорів недійсними. В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_6 посилався на те, що між ним та відповідачем 28 березня 2008 року був укладений договір про надання споживчого кредиту №0, за умовами якого останній надав позивачу кредит (грошові кошти) в іноземній валюті в сумі 35 тис. доларів США зі строком повернення кредиту не пізніше 30 березня 2015 року. В забезпечення зобов'язань позивача за згаданим кредитним договором 28 березня 2008 року між відповідачем та ОСОБА_8 був укладений договір поруки №192872, за умовами якого остання несе солідарну відповідальність за зобов'язаннями позичальника. 28 березня 2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_7 був укладений договір поруки №192876, зі змістом аналогічним попередньому договору поруки. Крім того, цього ж дня між відповідачем, ОСОБА_6 та ОСОБА_8, був укладений договір іпотеки, предметом якого є нежилі приміщення офісу, розташовані за адресою: АДРЕСА_1. 23 березня 2009 року між відповідачем та поручителями, з кожним окремо, було укладено додаткові угоди №1 до договорів поруки, за якими було погоджено зміну основного зобов'язання, що забезпечується договором. З урахуванням уточнених позовних вимог позивач просив визнати недійсними кредитний договір №0 від 22 квітня 2008 року, іпотечний договір серії ВКК №588253 від 22 квітня 2008 року, договір поруки № 199415 від 22 квітня 2008 року та договір поруки №199416 від 22 квітня 2008 року, додаткову угоду №2 до кредитного договору №0 від 22 квітня 2008 року з підстав порушення відповідачем положень ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів».

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 09 квітня 2012 року, залишеним без змін ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області від 28 вересня 2012 року, позов ОСОБА_6 задоволено частково. Визнано договір про надання споживчого кредиту №0 від 28 березня 2008 року, укладений між ОСОБА_6 та ПАТ «УкрСиббанк» (раніше АКІБ «УкрСиббанк») недійсним. Визнано іпотечний договір №588264 від 28 березня 2008 року, зареєстрований в реєстрі №2543, укладений між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_8, ОСОБА_6 недійсним. Визнано договір поруки №192872 від 28 березня 2008 року, укладений між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_8 недійсним. Визнано договір поруки №192876 від 28 березня 2008 року, укладений між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_7 недійсним. Зупинено нарахування пені, відсотків, штрафних санкцій за договором про надання споживчого кредиту №0 від 28 березня 2008 року, з моменту останньої оплати за квитанціями. Виключено з реєстру обтяжень та заборон запис про обтяження та заборону відчуження нерухомого майна, за іпотечним договором №588264 від 28 березня 2008 року, а саме: нежилі приміщення офісу, розташовані за адресою: АДРЕСА_1. Зобов'язано ОСОБА_6 повернути ПАТ «УкрСиббанк» у натурі все те, що вони отримали на виконання угод: за договором про надання споживчого кредиту №0 від 28 березня 2008 року, іпотечним договором №588264 від 28 березня 2008 року. Зобов'язано ПАТ «УкрСиббанк» повернути ОСОБА_6 у натурі все те, що вони отримали на виконання угод: за договором про надання споживчого кредиту №0 від 28 березня 2008 року, іпотечним договором №588264 від 28 березня 2008 року. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі Товариство з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» (далі - ТОВ «Кей-Колект») просить судові рішення першої та апеляційної інстанцій скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволені позовних вимог відмовити повністю, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, виходив з того, що відповідачем не була надана позивачу необхідна, достовірна та своєчасна інформація про отриману продукцію та відповідні валютні ризики, внаслідок чого позивача було поставлено в нерівні з банком умови, які в подальшому призвели до значного подорожчання продукції за кредитним договором, яку позивач отримав у банку.

Проте повністю з висновками судів погодитися не можна виходячи з наступного.

Судами встановлено, що 28 березня 2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_6 був укладений договір про надання споживчого кредиту №0, за умовами якого відповідач надав позивачу кредит (грошові кошти) в іноземній валюті в сумі 35 тис. доларів США зі строком повернення кредиту не пізніше 30 березня 2015 року. Вказана сума дорівнює еквіваленту 176 750 грн за курсом Національного банку України станом на день видачі кредиту (а.с. 12-16).

В забезпечення виконання зобов'язань позивача за кредитним договором, 28 березня 2008 року між відповідачем та ОСОБА_8 був укладений договір поруки №192872, за умовами якого остання несе солідарну відповідальність за зобов'язаннями позичальника (а.с. 21-22).

28 березня 2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_7 був укладений договір поруки №192876, відповідно до якого поручителю відомі всі умови кредитного договору, розмір кредиту та строк його повернення (а.с. 23-24).

В цей же день між відповідачем, ОСОБА_6 та ОСОБА_8, був укладений договір іпотеки, предметом якого є нежилі приміщення офісу, розташовані за адресою: АДРЕСА_1, які належать іпотекодавцям на підставі свідоцтва серії ЯЯЯ №968207, виданого виконавчим комітетом Одеської міської ради 26 листопада 2007 року, зареєстрованого в КП «Одеське МБТІРОН» 16 січня 2008 року (а.с.25-27).

23 березня 2009 року між відповідачем та ОСОБА_8 було укладено додаткову угоду №1 до договору поруки №192872, за яким було погоджено зміну основного зобов'язання, що забезпечується договором, а саме сума кредитного договору становила 35 тис. доларів США, яка еквівалентна 269 500 грн за курсом НБУ на день укладення додаткової угоди, процентна ставка встановлена у розмірі 13,5% річних (а.с. 28).

Аналогічна додаткова угода була укладена 23 березня 2009 року між відповідачем та ОСОБА_7 (а.с. 29).

Статтею 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов'язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов'язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов'язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом.

Із матеріалів касаційного провадження вбачається, що 13 лютого 2012 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей-Колект» укладено договір факторингу №2, предметом якого є всі права вимоги до ОСОБА_6 за кредитним договором №0 від 28 березня 2008 року.

Вирішуючи спір по суті позовних вимог, суд першої інстанції в порушення ст.ст. 212-215 ЦПК України, не визначився належним чином з характером спірних правовідносин, не надав належної оцінки наявним у справі доказам у їх сукупності, не перевірив фактичних обставин справи, які мають значення для вирішення справи по суті позовних вимог, зокрема, визнаючи недійсними договори поруки та додаткові угоди до них, не звернув уваги на те, що позивач ОСОБА_6 не є стороною даних правочинів, натомість поручителями є ОСОБА_8 та ОСОБА_7, які залучені до участі у справі в якості третіх осіб, та про визнання цих договорів вимоги не заявляли.

Суд першої інстанції ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог щодо визнання оспорюваних договорів недійсними послався на неодноразові уточнення позивачем таких вимог (а.с. 36-43, 70-78), залишивши поза увагою те, що у згаданих уточненнях позивач просив визнати недійсними кредитний договір №0 від 22 квітня 2008 року, укладений між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_6 договір іпотеки серії ВКК № 588264 від 22 квітня 2008 року, визнати недійсним договір поруки № 199415 від 22 квітня 2008 року, укладений між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_8, визнати недійсним договір поруки № 199416 від 22 квітня 2008 року, укладений між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_7, які не є предметом розгляду даної справи, не з'ясувавши чи мав намір позивач змінити предмет спору та які саме вимоги останній ставив щодо визнання договорів недійсними.

З доданого до матеріалів справи договору факторингу №2 від 13 лютого 2012 року (а.с. 171-174) вбачається, що ТОВ «Кей-Колект» набуло право вимоги до позивача за кредитним договором № 0 від 28 березня 2008 року, проте в матеріалах справи відсутні данні чи було відомо сторонам у справі про наявність цього договору, чи повідомляв відповідач, як сторона згаданого договору, суд про його укладення. При новому розгляді справи, суду необхідно звернути увагу на зазначені порушення та на виконання ч. 4 ст. 10 ЦПК України, шляхом сприяння повному та всебічному з'ясуванню обставин справи, роз'яснити належним чином позивачу його право, зокрема, щодо залучення ТОВ «Кей-Колект» до участі у справі в якості третьої особи та вирішити це питання в порядку, передбаченому ст. 34, 36 ЦПК України, попередивши про наслідки вчинення або не вчинення цих процесуальних дій, сприявши здійсненню його прав.

Суд апеляційної інстанції в порушення вимог ст. ст. 303, 315 ЦПК України належним чином не перевірив доводів апеляційної скарги, в рішенні не зазначив конкретні обставини і факти, що спростовують такі доводи, і залишив рішення суду першої інстанції без змін.

За таких обставин, судові рішення першої та апеляційної інстанції підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції з підстав, передбачених ч. 2 ст. 338 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 335, 336, 339, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» задовольнити частково.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 09 квітня 2012 року та ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області від 28 вересня 2012 року скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О. Кузнєцов
Судді: Т.Л. Ізмайлова
Г.І. Мостова
М.І. Наумчук
А.С. Олійник