РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.06.2015 року м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира у складі

судді Корицької В.О.,

при секретарі Барашивець Т.С.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за позовом ПАТ «УкрСиббанк»

до ОСОБА_1,

ОСОБА_2

про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому посилається на те, що 05.12.2007 року між банком та ОСОБА_1 укладений договір № 0, відповідно до якого відповідачу наданий кредит в сумі 94900 грн. із сплатою 13,90 % річних за користування кредитом. Кредит надано на строк до 05.12.2014 року.

24.01.2008 року між банком та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 0, відповідно до якого позичальнику наданий кредит в сумі 144750 грн. із сплатою 13,90 % річних за користування кредитом. Кредит надано на строк до 26.01.2015 року.

В забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором № 0 від 24.01.2008 р. між позивачем та ОСОБА_3 укладено договір поруки № 0 від 24.01.2008 року, відповідно до якого поручитель взяла на себе зобов'язання перед позивачем відповідати за зобов'язаннями ОСОБА_1 у повному обсязі

Позивач зазначає, що банк повністю виконав взяті на себе зобовязання, а боржник не виконує передбачені договорами умови щодо своєчасного погашення кредиту та відсотків, у звязку з чим з урахуванням уточнених позовних вимог (а.с. 115-116) станом на 19 березня 2015 року утворилась заборгованість за кредитним договором № 0 в сумі 123408,60 грн., з яких: заборгованість за кредитом та відсотками 100139,61 грн.; заборгованість по пені 23268,99 грн.; за кредитним договором № 0 в сумі 199984,02 грн., з яких: заборгованість за кредитом та відсотками 162852,06 грн.; заборгованість по пені 37131,96 грн.

Про час та місце розгляду справи сторони завчасно повідомлялась судом згідно вимог статей 74-76 ЦПК України, що підтверджується наявними у справі матеріалами.

Сторони у судове засідання, яке відбулося 16.06.2015 року, не з'явилися.

Представник банку просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав.

Відповідачі проти задоволення позову заперечили, мотивуючи тим, що розрахунок наданий банком не відповідає реально проведеним оплатам, що порука припинена, оскільки кредитор протягом 6 місяців із дати виникнення зобовязань не звернувся із вимогою про виконання зобовязання, забезпеченого порукою, що договора не містять «належного» графіку погашення кредиту із сукупною вартістю кредиту, вартості послуг з оформлення кредиту. Крім того, зазначають, що позивачем пропущений строк позовної давності, починаючи з 25.05.2010 р.

За таких обставин, враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд ухвалює рішення за відсутності сторін, без фіксування судового процесу звукозаписувальним засобом, що відповідає положенням, які передбачені ч. 2 ст. 158, ч. 4 ст. 169, ч. 2 ст. 197 ЦПК України. /а.с. 159/

Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Вивчивши доводи позивача, викладені у позовній заяві, доводи відповідачів, викладені у запереченнях, дослідивши надані письмові докази, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню частково, виходячи із наступних підстав.

Судом встановлено, що 05.12.2007 року між банком та ОСОБА_1 укладено договір № 0, відповідно до якого відповідачу наданий кредит в сумі 94900 грн. із сплатою 13,90 % річних за користування кредитом. Кредит надано на строк до 05.12.2014 року. /а.с. 11-14/

Згідно меморіальних ордерів (а.с. 94-96) позичальник отримав кредит у повному обсязі.

24.01.2008 року між банком та ОСОБА_1 укладений договір кредиту №0, відповідно до якого позичальнику наданий кредит в сумі 144750 грн. із сплатою 13,90 % річних за користування кредитом. Кредит надано на строк до 26.01.2015 року. /а.с. 4-9/

Згідно меморіальних ордерів (а.с. 87-93) позичальник отримав кредит у повному обсязі.

В забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором від 24.01.2008 р. між позивачем та ОСОБА_3 укладено договір поруки № 0 від 24.01.2008 року, відповідно до якого поручитель взяла на себе зобов'язання перед позивачем відповідати за зобов'язаннями ОСОБА_1 в повному обсязі /а.с. 15-16/.

Заборгованість за договором кредиту № 0 станом на 19 березня 2015 року становить 123408,60 грн., з якої: заборгованість за кредитом та відсотками 100139,61 грн.; заборгованість по пені 23268,99 грн.

Станом на 19 березня 2015 року утворилась заборгованість за кредитним договором № 0 в сумі 199984,02 грн., з якої: заборгованість за кредитом та відсотками 162852,06 грн.; заборгованість по пені 37131,96 грн..

Згідно із ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно із ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ст. 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1050 ЦК України).

Водночас, відповідачами подані суду заперечення про застосування строку позовної давності (а.с. 65).

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно із ч.ч. 1, 3 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку.

Після переривання перебіг позовної давності починається заново.

Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Відповідно до приписів ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Останній платіж за тілом кредиту за спірним кредитним договором № 0 відповідач здійснив 10.01.2011 р. (а.с. 132), а за процентами за користування кредитом 05.01.2011 р. (а.с. 136), однак у подальшому відповідачем сплачено 100 грн. відсотків 29.11.2013 р., у звязку із чим строк позовної давності переривався. (а.с. 139)

Останній платіж за тілом кредиту за спірним кредитним договором № 0 відповідач здійснив 26.01.2011 р. (а.с. 118), а за процентами за користування кредитом 24.03.2011 р. (а.с. 123), однак у подальшому відповідачем сплачено 100 грн. відсотків 24.12.2013 р., у звязку із чим строк позовної давності переривався. (а.с. 126)

Судом враховується правова позиція Верховного Суду України з питань обчислення строків позовної давності та встановлення різних видів цивільно-правової відповідальності, викладена у справі № 6-116цс13, що відповідно до вимог ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України.

У вказаній справі Верховний Суд України зробив висновок, що перебіг позовної давності за вимогами кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору (графіка погашення кредиту) про погашення боргу частинами (щомісячними платежами) починається стосовно кожної окремої частини, від дня, коли відбулося це порушення. Позовна давність у таких випадках обчислюється окремо по кожному простроченому платежу.

З наявного в матеріалах справи кредитного договору № 0 вбачається, що погашення кредиту та відсотків здійснюється з 1 по 10 число (включно) кожного місяця, наступного за тим, за який були нараховані банком такі проценти (п. 1.3.4).

З наявного в матеріалах справи кредитного договору № 0 вбачається, що погашення кредиту та відсотків здійснюється з 1 по 24 число (включно) кожного місяця, наступного за тим, за який були нараховані банком такі проценти (п. 1.3.4).

При цьому, до кожного кредитного договору сторонами погоджені графіки сплати кредиту. (а.с. 7-8; 14-15)

Судом встановлено, що умовами договору встановлені окремі самостійні зобов'язання, які деталізують обов'язок боржника повернути весь борг частинами, тому право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового платежу, а відтак і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення.

Як вбачається з матеріалів справи позивач ПАТ "Укрсиббанк" звернувся до суду з позовною заявою, направивши її поштовим відправленням 09.07.2014 р. (а.с. 42), а тому встановлений законом трирічний строк позовної давності, протягом якого позивач має можливість реалізувати своє право на стягнення заборгованості окремо за кожним простроченим платежем по тілу кредиту та процентам за його кредитом відповідно починається з 09.07.2011 р.

Отже, щодо стягнення заборгованості по чергових платежах по тілу кредита за договором № 0, яка утворилася за період з 11.02.2011 р. (оплата повинна була бути не пізніше 10.02.2011 р.) по 09.07.2011 р. (три роки, які передують даті звернення до суду), то строк позовної давності по них є пропущеним і доказів щодо поважності причин його пропуску банком не надано та при розгляді справи судом не встановлено, а тому загальна сума заборгованості по тілу кредита становить 47450, 08 грн. (а.с. 132)

Щодо стягнення заборгованості по чергових платежах по процентам за користування кредитом за договором № 0, то строк позовної давності переривався, оскільки відповідачем сплачено 100 грн. відсотків 29.11.2013 р., а тому суд вважає такі вимоги обгрунтованими та погоджується із наданим банком розрахунком у повному обсязі.

Щодо стягнення заборгованості по чергових платежах по тілу кредита за договором № 0, яка утворилася за період з 25.02.2011 р. (оплата повинна була бути не пізніше 24.02.2011 р.) по 09.07.2011 р. (три роки, які передують даті звернення до суду), то строк позовної давності по них є пропущеним і доказів щодо поважності причин його пропуску банком не надано та при розгляді справи судом не встановлено, а тому загальна сума заборгованості по тілу кредита становить 74960 грн. (а.с. 118)

Щодо стягнення заборгованості по чергових платежах по процентам за користування кредитом за договором № 0, то строк позовної давності переривався, оскільки відповідачем сплачено 100 грн. відсотків 24.12.2013 р., а тому суд вважає такі вимоги обгрунтованими та погоджується із наданим банком розрахунком у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою.

Зі змісту ст. 610 ЦК України вбачається, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Правовими наслідками порушення зобовязання є сплата неустойки (пені), що відповідає нормам п. 3 ч. 1 ст. 611 цього ж Кодексу.

Відповідно до розрахунку позивача за порушення виконання позичальником умов кредитних договорів № 0 та № 0 станом на 19.03.2015 р. нарахована пеня у межах річного строку, визначеного ст. 258 ЦК України, на загальну суму 23268,99 грн. та 37131,96 грн. відповідно (а.с. 128-129; 141-142)

Однак вказаний розрахунок проведений виходячи із зобовязання, визначеного банком. А оскільки судом зобовязання по тілу кредиту зменшене, то зменшеню відповідно підлягає і нарахована пеня по тілу кредиту.

Так, суд вважає за необхідне визначити пеню по договору № 0 в загальній сумі - 18365,81 грн.; по договору № 0 в загальній сумі - 26416,77 грн.

Судом відхиляються заперечення відповідачів щодо необґрунтованості позовних вимог у звязку із тим, що наданий банком розрахунок не відповідає реально проведеним оплатам, оскільки відповідач не позбавлений був можливості надати суду свій розрахунок та документи на підтвердження проведених оплат, а згідно ст. 60 ЦПКУкраїни кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається в обгрунтовання своїх вимог та заперечень.

Спростовуються також матеріалами справи твердження відповідачів відносно того, що договора не містять «належного» графіку погашення кредиту із сукупною вартістю кредиту та вартості послуг з оформлення кредиту, оскільки до кожного договору приєднані графіки погашення кредиту (а.с. 7-8; 14-15), а договір кредиту № 0 містить також графік платежів визначення сукупної вартості кредиту (а.с 9-10)

Що стосується посилань стосовно припинення поруки у звязку із пропущенням 6 місяців із дати виникнення зобовязання, то суд прийшов наступного висновку.

Згідно із ст. 553 ЦК України під порукою розуміється договір, за яким поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку.

Згідно ч.ч. 1 та 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Згідно ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого у договорі поруки.

Судом враховується правова позиція Верховного Суду України з питання припинення поруки, викладена у справі № 6-190цс14 від 25.01.2015 р., що відповідно до вимог ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України.

Так, судом встановлено, що відповідно до умов кредитного договору № 0 від 24.01.2008 р. позичальник отримав кредит на строк до 26.01.2015 року.

В забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором від 24.01.2008 р. між позивачем та ОСОБА_3 укладено договір поруки № 0 від 24.01.2008 року, відповідно до якого поручитель взяла на себе зобов'язання перед позивачем відповідати за зобов'язаннями ОСОБА_1 в повному обсязі /а.с. 15-16/.

У звязку з невиконанням позичальником своїх зобовязань за кредитним договором № 0 від 24.01.2008 р. ПАТ «Укрсиббанк» надіслав поручителю претензію-вимогу від 19.12.2013 р. за №ДС/7639/2 (а.с. 30), згідно якої зазначив, що у випадку не усунення порушень на 31 й день з дня отримання цієї вимоги, ПАТ «Укрсиббанк» вважає термін повернення кредиту за договором № 0 від 24.01.2008 р. таким, що настав, та вимагає дострокового виконання зобовязань у повному обсязі.

Отже, банком визначений строк дострокового виконання зобовязання поручителем за кредитом 30-денний строк з моменту отримання претензії-вимоги.

Поручителем вимога банку отримана 23.12.2013 р., а тому датою дострокового повернення кредиту є 22.01.2014 р.

Відповідно до вимог частини другої статті 1050 ЦК України у разі, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків.

Згідно з положеннями частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого у договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя.

Так, у даній справі договором поруки не визначено строк, після закінчення якого порука припиняється, оскільки умовами цього договору встановлено, що він діє до повного припинення всіх зобовязань боржника за кредитним договором.

У звязку з порушенням боржником виконання зобовязання за кредитним договором банк відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України використав право достроково стягнути з позичальника та поручителя заборгованість за кредитним договором, надіславши 19.12.2013 р. претензію-повідомлення (вимогу) про дострокове повернення всієї суми кредиту й повязаних із ним платежів.

Отже, предявивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплати відсотків за користування кредитом та пені, кредитор відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобовязання й був зобовязаний предявити позов до поручителя протягом шести місяців, починаючи від цієї дати.

Таким чином, змінений кредитором на підставі частини другої статті 1050 ЦК України строк виконання основного зобовязання, передбачений частиною четвертою статті 559 ЦК України, спливає через шість місяців з дати встановлення банком строку повернення всієї суми кредиту й повязаних із ним платежів, зокрема 22.07.2014 р.

Банком позовна заява здана до органу поштового звязку 09.07.2014 р., тобто в межах передбаченого законодавством шестимісячного строку.

У звязку із чим, позовні вимоги в частині солідарного стягнення заборгованості за кредитним договором № 0 від 24.01.2008 р. є обгрунтованими.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України на користь позивача з відповідачів підлягають стягненню сплачені та документально підтверджені судові витрати пропорційно до задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 212 - 215 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1.Позов задовольнити частково.

2.Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" (р/р НОМЕР_2, МФО 351005, ) заборгованість за кредитним договором № 0 від 05.12.2007 р. в сумі 112861,92 грн., з яких: заборгованість за кредитом 47450,08 грн., заборгованість за відсотками 47046,03 грн.; загальна заборгованість по пені 18365,81 грн.

3.Стягнути солідарно з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) та ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_3) на користь Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" (р/р НОМЕР_2, МФО 351005, ) заборгованість за кредитним договором № 0 від 24.01.2008 року в сумі 182138,76 грн., з яких: заборгованість за кредитом 74960 грн., заборгованість за відсотками 75761,99 грн.; загальна заборгованість по пені 31416,77 грн.

4.Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" (р/р НОМЕР_2, МФО 351005, ) судовий збір у сумі 2039,30 грн.

5.Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_3) на користь Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" (р/р НОМЕР_2, МФО 351005, ) судовий збір у сумі 910,69 грн.

6.У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд м. Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.О. Корицька