Справа № 588/1497/15-ц
провадження № 2/588/566/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2015 року Тростянецький районний суд Сумської області в складі: головуючого судді - Маслова В.В., за участю секретаря Кучмій Д.В., позивачки ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тростянець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

25 вересня 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів посилаючись на те, що з 1996 по 2001 рік вона перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 Рішенням суду від 16 січня 2001 року шлюб з відповідачем було розірвано. За час шлюбу у них народилася спільна дитина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. На даний час ОСОБА_3 є повнолітнім, однак продовжує навчатися у Сумському державному університеті і не має змоги влаштуватися на роботу щоб самостійно отримувати заробіток. Оскільки відповідач допомоги на утримання сина не надає, позивачка просила суд стягнути з нього на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, який продовжує навчання, в розмірі 1000 гривень, щомісячно, починаючи стягнення з дня подання позову до суду та до досягнення сином 23 річного віку або закінчення навчання.

В судове засідання позивачка зявилась, заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання зявився, проти позову заперечував, посилаючись на те, що не має можливості сплачувати сину аліменти, оскільки ніде не працює, має на утриманні двох неповнолітніх дітей та батьків пенсіонерів, один з яких є інвалідом.

Третя особа - ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи без його участі.

Суд дослідивши подані докази, мотивуючи рішення, зазначає про наступне.

З матеріалів справи судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, який 16 січня 2001 року було розірвано. Вказана обставина підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-БП №055008 від 16 січня 2001. (а.с.19)

За час шлюбу у сторін народилась спільна дитина - ОСОБА_1 (до зміни прізвища - ОСОБА_2) ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серії І-БП №318534 від 7 жовтня 1997 року (а.с.12)

Згідно довідки Сумського Державного університету від 10 вересня 2015 року № 3.241 ОСОБА_3О навчається в цьому освітньому закладі на другому курсі денної форми навчання на бюджетній основі. Термін навчання з 01.09.2014 по 30.06.2018. (а.с.4)

Звертаючись до суду з даним позовом, позивачка обґрунтовувала свої вимоги тим, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу їх спільному сину ОСОБА_3О як повнолітній дитині, яка продовжує навчання, проте не здійснює цього.

Разом із тим, розглядаючи заявлену позивачкою вимогу про стягнення аліментів суд виходить із наступного.

Частиною 1 ст. 199 СК України передбачено, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

У п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Тобто однією із умов стягнення аліментів на повнолітню дитину є можливість надавати матеріальну допомогу.

Відповідно, сама лише потреба повнолітньої дитини в матеріальній допомозі у зв'язку із навчанням, без встановлення можливості батьків надавати таку допомогу, не може бути підставою для задоволення позову з покладенням обов'язку по її утриманню з урахуванням того, що такий їх обов'язок не є безумовним.

Даючи оцінку тому чи може відповідач надавати матеріальну допомогу своєму повнолітньому сину, суд бере до уваги, що відповідач у березні 2015 року був звільнений з роботи та з цього часу ніде не працює і не отримує будь-якого доходу, про що свідчить копія трудової книжки серії БТ-І №5500508 від 28 червня 1992 року та відомість про доходи від 12.10.2015 №1836 виданої Тростянецьким відділенням Охтирської ОДПІ. (а.с. 36,37)

Крім того, судом встановлено, що на час розгляду справи відповідач проживає разом зі своєю непрацездатною матірю - пенсіонеркою, непрацездатним батьком - інвалідом 2 групи, який також є пенсіонером, своєю дружиною та двома своїми неповнолітніми дітьми від другого шлюбу: сином ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 та сином ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується довідкою Тростянецької міської ради Сумської області від 09.10.2015 № 9558 про склад сімї, копіями пенсійних посвідчень батьків відповідача серії ААБ №540034 від 02 квітня 2008 року та серії ААЄ №396732 від 30 вересня 2011 року, копією довідки міністерства охорони здоровя до акту огляду МСЕК серії ААА №221456 від 26 липня 2011 року, копіями про народження дітей відповідача серії І-БП №053469 від 06 липня 2002 року та серії І-БП №051362 від 14 серпня 2007 року, копією свідоцтва про одруження серії І-БП №059031 від 14 травня 2002 року. (а.с.28-35)

Вказаних осіб, з огляду на положення ст. 75, 180, 202 СК України, відповідач також зобовязаний утримувати та матеріально підтримувати.

З огляду на зазначене, враховуючи відсутність у відповідача роботи та будь-яких доходів, наявність у нього інших утриманців, суд дійшов висновку, що на час розгляду справи відповідач позбавлений можливості надавати матеріальну допомогу своєму повнолітньому сину у виді аліментів, а тому заявлені позивачкою вимоги задоволенню не підлягають.

Також, як вбачається з положень ч. 3 ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Як вбачається з довідки Тростянецької міської ради Сумської області № 7309 від 02 вересня 2015 року позивачка проживає в ІНФОРМАЦІЯ_4 разом із своєю донькою та чоловіком, а згідно копії паспорта ОСОБА_3 він зареєстрований та проживає в м. Суми по вул. 1 ша Замостянська, 5.

З огляду на це позивачка не наділена правом на звернення до суду з даним позовом, оскільки її син ОСОБА_3 проживає окремо від неї.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 88, 209, 212, 214, 215, ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3 про стягнення аліментів відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Сумської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 діб з дня його проголошення.

Суддя В.В. Маслов