Справа № 211/4526/15-ц
Провадження № 2-о/211/85/15
Р і ш е н н я

і м е н е м У к р а ї н и

12 жовтня 2015 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рога Дніпропетровської області в складі:

Головуючого судді Ткаченко С.В.

при секретарі Жуковій А.С.

за участю заявника ОСОБА_1

представника зацікавленої особи ГУ ДМС України в Дніпропетровській області в собі Довгинцівського РВ у м. Кривий Ріг ГУ ДМС України в Дніпропетровській області Милки Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за заявою ОСОБА_1, зацікавлена особа - Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області в собі Довгинцівського РВ у м. Кривий Ріг ГУ ДМС України в Дніпропетровській області про встановлення факту постійного проживання на території України,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою, в якій вказала, що вона народилася у м. Кривий Ріг та з моменту народження постійно мешкає у місті.

Вона має доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка має труднощі в отриманні паспорту громадянки України. Оскільки за даними архівної картотеки Довгинцівського РВ У м. Кривий Ріг не можливе підтвердження факту її мешкання на території України як матері станом на 24.08.1991 року чи на 13.11.1991 року, у зв»язку з чим змушена звертатися до суду з цією заявою та просить встановити факт її постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року.

В судовому засіданні заявник заяву підтримала в повному обсязі, посилаючись на наведені в заяві обставини, вказавши, що підтвердження такого факту можливе лише в судовому порядку, просила заяву задовольнити.

Представник зацікавленої особи -ГУ ДМС України в Дніпропетровській області в собі Довгинцівського РВ у м. Кривий Ріг ГУ ДМС України в Дніпропетровській області Милка Л.М. в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення заяви.

Суд, вислухавши пояснення заявника, представника заінтересованої особи , свідків, дослідивши письмові докази, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав:

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Наведений у ст. 273 ЦПК перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення.

Як вбачається з акту сусідів від 13.07.2015 року посвідченого головою квартального комітету № 29 Антоненко В.І., (а.с. 5) заявник ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 дійсно з 1990 року по 25.06.2002 року була зареєстрована та мешкала за адресою: АДРЕСА_1 разом з донькою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. А відповідно до акту від 10 10 2015 року заявник з грудня 1988 року по 1990 рік була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_2 .

Допитані в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 підтвердили факт проживання ОСОБА_1 на території України з 1988 року.

Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі Закону України «Про громадянство України» і може пов'язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час.

Зокрема п.1 ч.1 ст.3 Закону, громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення України (24.08.1991р.) постійно проживали на території України і не були громадянами інших держав. Про належність до громадянства України таких осіб може свідчити наявність у паспортах громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України за станом на 24.08.1991 року чи 13.11.1991 року.

Відповідно до п.7 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, громадяни колишнього СРСР, які не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України за станом на 13 листопада 1991 року, проходять процедуру встановлення їхньої належності до громадянства України. У таких випадках, одним із документів на підтвердження цієї обставини може бути рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання особи на території України станом на 24.08.1991 року або 13.11.1991 року.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.9 Закону України " Про громадянство" від 18.01.2001 року, безперервне проживання на законних підставах на території України протягом п'яти років є однією з умов прийняття до громадянства України.

Ст.1 цього Закону визначає поняття "безперервне проживання на території України" та " проживання на території України на законних підставах":

- безперервне проживання на території України - проживання особи, якщо її разовий виїзд за кордон у приватних справах не перевищував 90 днів, а в сумі за рік 180 днів;

- проживання на території України на законних підставах

- проживання в Україні іноземця чи особи без громадянства, які мають у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року відмітки про постійну чи тимчасову прописку на території України, або мають посвітку на постійне чи тимчасове проживання на території України, або їм надано статус біженця чи притулок в Україні.

Доказами безперервного проживання на території України на законних підставах заявника ОСОБА_1 також підтверджується наступним.

У суді встановлено, що заявник ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 року народилася у м. Кривий Ріг Дніпропетровської області.ІНФОРМАЦІЯ_1 року народила доньку ОСОБА_3, місцем народження якої є м. Кривий Ріг Дніпропетровської області. Відповідно до паспорту, який вона отримала 25 червня 2002 року є громадянином України, з грудня 1988 року по 1990 рік була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_2 . До 2002 року була зареєстрована та мешкала за адресою: АДРЕСА_1. З 25.06.2002 року зареєструвалася за адресою: АДРЕСА_3. (л.с. 7 - копія свідоцтва про народження, л.с. 8 копія паспорту громадянина України ).

Таким чином, на момент проголошення незалежності України 24 серпня 1991 року і до моменту звернення до суду з цією заявою, ОСОБА_1 , постійно проживала та проживає на території України.

Встановлення факту постійного проживання на території України необхідно заявнику для можливості отримання донькою паспорта громадянина України вперше після досягнення нею 18 років, оскільки за даними архівної картотеки Довгинцівського РВ у м. Кривий Ріг не можливо підтвердити факт проживання заявника на території України на 24.08.1991 р., чи на 13.11.1991 р. (л.с. 6 лист Довгинцівсього РВ у м. Кривому Розі ГУ ДМС України в Дніпропетровській області від 09.07.2015 р.) .

За таких обставин вимоги заявника обґрунтовані і суд встановлює факт постійного безперервного проживання заявника з 24 серпня 1991 року на території України.

Керуючись ст. ст. 60, 209, 212-215, 218, 256, 259, 273ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженки м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, на території України станом на 24 серпня 1991 року по теперішній час.

На рішення суду може бути подана апеляційнаскарга до апеляційного суду Дніпропетровськоїобласті через Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу, протягомдесяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: С. В. Ткаченко