Ухвала

іменем україни

15 жовтня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Леванчука А.О., Нагорняка В.А., Писаної Т.О.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за скаргою Державного підприємства «Придніпровська залізниця», заінтересовані особи: Спеціалізована державна податкова інспекція з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління Міндоходів, ОСОБА_4, на дії державного виконавця Кіровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Біловола В.О., за касаційною скаргою Державного підприємства «Придніпровська залізниця», яке діє через представника Романова Дмитра Михайловича, на ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 липня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2014 року представник Державного підприємства «Придніпровська залізниця» (далі - ДП «Придніпровська залізниця») звернувся до суду з указаною скаргою, в якій просив суд визнати протиправними дії старшого державного виконавця Кіровського відділу ДВС Дніпропетровського міського управління юстиції Біловола В.О. щодо винесення постанови від 16 листопада 2014 року про стягнення з ДП «Придніпровська залізниця» виконавчого збору у розмірі 1632,29 грн, визнати неправомірною бездіяльність щодо невчинення належних дій по закінченню виконавчого провадження з моменту фактичного виконання. Посилався на те, що старшим державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та надано строк в добровільному порядку виконати постанову до 16 квітня 2014 року, ДП «Придніпровська залізниця» на виконання вказаного виконавчого листа 16 квітня 2014 року перерахувало на користь ОСОБА_4 81 127,10 грн та на користь держави - 16 322,90 грн. Вказував, що старший державний виконавець виніс постанову про стягнення виконавчого збору у розмірі 1 632,29 грн, не виконуючи ніяких примусових заходів по виконанню рішення суду, чим порушив вимоги Закону України «Про виконавче провадження».

Ухвалою Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 25 травня 2015 року у задоволенні скарги ДП «Придніпровська залізниця» відмовлено. Вирішено питання розподілу судових ситрат.

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 липня 2015 року вказану ухвалу суду першої інстанції скасовано, закрито провадження у справі за скаргою ДП «Придніпровська залізниця» на дії старшого державного виконавця Кіровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Біловола В.О.

У касаційній скарзі представник ДП «Придніпровська залізниця», посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить вказану ухвалу апеляційного суду скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для його скасування.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу необхідно відхилити, а оскаржувану ухвалу апеляційного суду залишити без змін.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про порушення апеляційним судом норм процесуального та матеріального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Суд апеляційної інстанції закрив провадження на підставі пункту 7 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», яким передбачено, що відповідно до статей 28, 41, 89 Закону України «Про виконавче провадження» при визначених умовах у разі невиконання боржником рішення самостійно державний виконавець виносить постанови про стягнення виконавчого збору, про накладення штрафу та про стягнення витрат, пов'язаних із організацією та проведенням виконавчих дій.

За змістом пункту 7 частини другої статті 17 Закону України «Про виконавче провадження» постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат на проведення виконавчих дій та накладення штрафу є окремими виконавчими документами. У зв'язку з цим справи щодо оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях стосовно примусового виконання судового рішення у цивільній справі, належать до компетенції адміністративних судів.

Вказаний висновок апеляційного суду підтверджений матеріалами справи, а тому є законним і обґрунтованим, а оскаржуване судове рішення відповідає вимогам матеріального та процесуального права, отже підстав для його скасування немає.

Наведені у касаційній скарзі доводи висновків апеляційного суду не спростовують.

Таким чином, підстав для скасування оскаржуваної ухвали апеляційного суду немає, а тому її необхідно залишити без змін, а касаційну скаргу - відхилити.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Державного підприємства «Придніпровська залізниця», яке діє через представника Романова Дмитра Михайловича відхилити.

Ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:А.О. Леванчук В.А. Нагорняк Т.О. Писана