ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 4-с/753/254/15
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" вересня 2015 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі головуючого судді Трусової Т.О., за участі секретаря Косолап Л.П., розглянувши в судовому засіданні в м. Києві скаргу стягувача ОСОБА_2 на дії та рішення державного виконавця відділу державної виконавчої служби Коростенського міськрайонного управління юстиції у Житомирській області Мороз Юлії Олександрівни,

В С Т А Н О В И В:

28 липня 2015 р. стягувач ОСОБА_2 звернулася до суду зі скаргою на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Коростенського міськрайонного управління юстиції у Житомирській області Мороз Ю.О. та постанову останньої про відмову у відкритті виконавчого провадження від 18.06.2015.

На обґрунтування скарги зазначила, що 24 листопада 2014 р. Дарницьким районним судом м. Києва було ухвалене рішення про стягнення з ОСОБА_4 на її користь аліментів на утримання дочки ОСОБА_5 за період з 01.05.2010 по 04.02.2011. За вищевказаним рішенням було видано виконавчий лист, який вона подала на примусове виконання до відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві. В подальшому державний виконавець Білан Ю.С. на підставі пункту 10 частини 1 статті 49 Закону України «Про виконавче провадження» направила виконавче провадження за місцем роботи боржника до відділу державної виконавчої служби Коростенського міськрайонного управління юстиції у Житомирській області, де виконується інше рішення суду про стягнення з ОСОБА_4 аліментів на утримання дочки ОСОБА_5 в розмірі ? частки усіх видів його заробітку. Проте 17 липня 2015 р. вона отримала постанову державного виконавця Мороз Ю.О. від 18.06.2015 про відмову у відкритті виконавчого провадження.

Вказану постанову ОСОБА_2 вважає незаконною і такою, що порушує її права. Посилається на відсутність визначених ст. 26, 47 Закону України "Про виконавче провадження" підстав для відмови у відкритті виконавчого провадження, недотримання державним виконавцем вимог статей 7, 24, 33, 70 вищевказаного Закону та порушення пунктів 3.15, 3.16, 3.8.5, 7.20 Інструкції з організації примусового виконання рішень.

ОСОБА_2 просила: визнати неправомірними дії державного виконавця щодо винесення постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження; скасувати вищевказану постанову; зобов'язати державного виконавця відкрити виконавче провадження; зобов'язати державного виконавця звернутись до начальника відділу щодо прийняття рішення про об'єднання виконавчих проваджень; зобов'язати державного виконавця стягувати із заробітку ОСОБА_4 45% на утримання дочки, що включає 25% заробітку згідно з рішенням суду від 12.09.2011 та 20% в рахунок заборгованості згідно з рішенням суду від 24.11.2014.

Стягувач ОСОБА_2 подала заяву про розгляд скарги у її відсутність.

Державний виконавець Мороз Ю.О., державний виконавець відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві Білан Ю.С. та боржник ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилися, про причини неявки не повідомили, заперечень на скаргу не подали.

Відділ державної виконавчої служби Коростенського міськрайонного управління юстиції у Житомирській області в особі в.о. начальника відділу надав письмові заперечення на скаргу пославшись на те, що рішення про відмову у відкритті виконавчого провадження прийнято відповідно до норм чинного законодавства. Вказав, що державним виконавцем Дарницького районного управління юстиції у м. Києві при оформленні документів для направлення до іншого органу ДВС не було дотримано вимог пункту 10 статті 49, частини 2 статті 68 Закону України "Про виконавче провадження" та Інструкції з організації примусового виконання рішень, що полягає у відсутності документів щодо перевірки майнового стану боржника та/або заяви стягувача про звернення стягнення на доходи боржника без перевірки його майнового стану. Вважав безпідставним посилання стягувача не направлення йому копії постанови вказуючи, що оскільки виконавче провадження надійшло з іншого органу ДВС, ОСОБА_2 не є заявником і направляти їй копію постанови закон не зобов'язує. У відділі на виконанні вже перебувають два виконавчі провадження про стягнення з ОСОБА_4 аліментів на утримання двох дочок - ОСОБА_7 та ОСОБА_5, в розмірі ? частини всіх видів заробітку на кожну дитину. За таких обставин у разі відкриття виконавчого провадження воно не може бути об'єднане у зведене виконавче провадження, оскільки стягуються не кошти, а періодичні платежі, а відділом вже проводиться максимально можливе стягнення з доходів боржника.

Неявка сторін є підставою для розгляду скарги без фіксування судового засідання технічними засобами.

Вивчивши додані до скарги матеріали та письмові заперечення, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість скарги з таких підстав.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 24 листопада 2014 р. з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 стягнуті аліменти на утримання дочки ОСОБА_5 за минулий час - за період з 1 травня 2010 р. до 4 лютого 2011 р., в розмірі ? частини усіх видів його заробітку (доходу) але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

20 лютого 2015 р. за вказаним рішенням видано виконавчий лист № 753/12974/14, який стягувач ОСОБА_2 подала на примусове виконання за місцем проживання боржника до відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві.

Відповідно до частини 1 статті 20 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 606-XIV) виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця виконання між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії з виконання рішення на території, на яку поширюються їх функції, належить стягувачу.

Частиною п'ятою цієї статті передбачено, що у разі якщо у процесі виконавчого провадження державним виконавцем отримано документальне підтвердження про зміну або встановлення місця проживання, перебування чи місцезнаходження боржника, його майна, місця його роботи на території, на яку не поширюється компетенція державного виконавця, та з'ясувалося, що майно боржника, на яке можна звернути стягнення, відсутнє на території, на яку поширюється компетенція державного виконавця, державний виконавець не пізніше наступного дня з моменту, коли йому стали відомі зазначені обставини, надсилає виконавчий документ за новим місцем проживання чи місцезнаходженням боржника, місцем його роботи чи місцезнаходженням майна боржника, про що повідомляє стягувачу.

Судом встановлено, що 7 травня 2015 р. державний виконавець відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві Білан Ю.С. на підставі п. 10) ч. 1 ст. 49 Закону № 606-XIV винесла постанову про закінчення виконавчого провадження з виконання виконавчого листа № 753/12974/14 та направила виконавче провадження за місцем роботи боржника до відділу державної виконавчої служби Коростенського міськрайонного управління юстиції у Житомирській області.

18 червня 2015 р. державний виконавець вказаного відділу Мороз Ю.О. винесла постанову про відмову у прийнятті до провадження виконавчого документа та у відкритті виконавчого провадження пославшись на пункт 8) частини 1 статті 26 Закону № 606-XIV, за приписом якого однією з підстав для відмови у відкритті виконавчого провадження є наявність інших передбачених законом обставин, що виключають здійснення виконавчого провадження.

Оскаржувана постанова обґрунтована тим, що в порушення вимог пункту 3.16. Інструкції з організації примусового виконання рішень в надісланому з відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві пакеті документів відсутні копії постанов про накладення арешту на майно та кошти боржника, копій документів, що підтверджують відсутність (наявність) рухомого чи нерухомого майна боржника, копії електронних відповідей на запити ДФС та ПФУ.

Даючи оцінку законності оскаржуваної постанови суд враховує, що відповідно до ч. 7 ст. 20 Закону № 606-XIV виконавче провадження може бути передано від одного органу державної виконавчої служби до іншого в порядку, встановленому Міністерством юстиції України.

Такий порядок встановлений Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженою Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 (надалі - Інструкція).

Так пунктом3.16. Інструкції передбачено, що у разі направлення виконавчого документа за належністю до іншого органу ДВС відповідно до пункту 10 частини першої статті 49 Закону державний виконавець у постанові про закінчення виконавчого провадження зазначає причини направлення виконавчого документа за належністю, повідомляє про проведені виконавчі дії (якщо стягнення проведено частково, зазначається про фактично стягнену суму коштів), якщо боржник відсутній, вказується дата складання акта про відсутність боржника. До копії постанови про закінчення виконавчого провадження державний виконавець додає також постанови про стягнення виконавчого збору, витрат на організацію та проведення виконавчих дій, копії постанов про накладення арешту на кошти чи майно боржника, копії документів щодо майнового стану боржника та його доходів у разі їх наявності.

Оскільки визначений Міністерством юстиції України порядок передачі виконавчого провадження від одного органу державної виконавчої служби до іншого передбачає обов'язковість додаваннядо постанови про закінчення виконавчого провадження певних документів лише у разі їх наявності, посилання державного виконавця Мороз Ю.О. на порушення вимог Інструкції є необґрунтованим.

Окрім того пункт 6.6 Інструкції зобов'язує державного виконавця або керівника виконавчої групи при отриманні матеріалів виконавчого провадження від іншого органу ДВС в день одержання матеріалів винести постанову про прийняття виконавчого провадження до виконання та надіслати її копію сторонам виконавчого провадження.

Таким чином ні Закон № 606-XIV, ні Інструкція, не надають державному виконавцю, який отримав виконавче провадження від іншого органу ДВС, права на винесення постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження.

Беручи до уваги наведене та враховуючи, що відповідно до частини 8 статті 20 Закону № 606-XIV спори про місце здійснення виконавчих дій між органами державної виконавчої служби не допускаються, суд вважає постанову державного виконавця Мороз Ю.О. про відмову у відкритті виконавчого провадження неправомірною.

Неправомірними діями державного виконавця по винесенню цієї постанови порушено права та законні інтереси стягувача ОСОБА_2, які підлягають захисту шляхом скасування оскаржуваної постанови та зобов'язання державного виконавця прийняти до провадження виконавчий лист.

Враховуючи, що відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний діяти на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, а державним виконавцем Мороз Ю.О. у вказаному виконавчому провадженні жодних виконавчих дій ще не проводилось, вимоги про зобов'язання звернутись до начальника відділу з питанням об'єднання виконавчих проваджень та визначення частки, яка підлягає стягненню з доходів боржника, є передчасними і наразі не можуть бути предметом даного судового розгляду.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 386, 387 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Скаргу стягувача ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Коростенського міськрайонного управління юстиції у Житомирській області Мороз Юлії Олександрівни щодо винесення постанови від 18 червня 2015 р. про відмову в прийнятті до провадження та у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа Дарницького районного суду м. Києва № 753/12974/14.

Скасувати постанову державного виконавця відділу державної виконавчої служби Коростенського міськрайонного управління юстиції у Житомирській області Мороз Юлії Олександрівни від 18 червня 2015 р. про відмову в прийнятті до провадження та у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа Дарницького районного суду м. Києва № 753/12974/14.

Зобов'язати державного виконавця відділу державної виконавчої служби Коростенського міськрайонного управління юстиції у Житомирській області Мороз Юлію Олександрівну прийняти до провадження виконавчий лист Дарницького районного суду м. Києва № 753/12974/14 про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 аліментів за минулий час.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: