Справа №4-с/638/8/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2015 року м. Харків Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого, судді РУДНЄВОЇ О.О.

при секретарі КАЛІНОВІЙ А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дзержинського районного суду м. Харкова цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Московського району Харківського міського управління юстиції ОСОБА_2, зацікавлена особа по справі Акціонерне Товариство ОСОБА_3 Аваль» про скасування постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 17.01.2014 року , постанови про накладення арешту на майно боржника та накладення заборони на відчуження від 20.01.2014 року, скасування в Єдиному Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно ,( обтяження № 4328956) та скасування в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна( обтяження 14130295) , -

УСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду зі скаргою 10.11.2014 року, скаргу подано адвокатом за угодою ОСОБА_4.

В судовому засіданні представник заявника за угодою ,адвокат ОСОБА_4 позовні вимоги свого довірителя підтримала в повному обсязі, наполягаючи на їх задоволенні , мотивуючи свої доводи тими обставинами, що рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 19.07.2012 р. по справі №2-8632/11,2/2011/1575/2012 було задоволено позовні вимоги Акціонерного Товариства ОСОБА_3 Аваль» в повному обсязі та стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_5 солідарно заборгованість за кредитним договором № 010-2/07/1-340-07 від 26.03.2007 року в сумі 920676,00 гривень та за кредитним договором № 010-2/07/-0--0165-08 від 28.02.2008 в сумі 1 108 845,00 грн. та судові витрати. По справі були видані виконавчі листи, але виконавче провадження було відкрите 17.01.2014 року з порушення вимог Закону України «Про виконавче провадження», а також в порушення вимог цього Закону її довіритель своєчасно не отримав ні цієї постанови державного виконавця , ні постанови від 20.01.2014 року про накладення арешту на майно її довірителя та заборони на його відчуження. Ці дії були вчинені в порушення вимог законодавства та порушили права її довірителя. Було заарештовано і рухоме і нерухоме майно ОСОБА_1

Державний виконавець відділу Державної виконавчої служби Московського району Харківського міського управління юстиції ОСОБА_2 скаргу не визнав, просив в задоволенні скарги відмовити, пояснив ,що діяв виключно в межах Закону України «Про виконавче провадження».

Залучена на підставі клопотання до участі у справі протокольною ухвалою суду від 29.01.2015 року зацікавлена особа Акціонерне Товариство ОСОБА_3 Аваль» в особі представника за дорученням ОСОБА_6 вимоги скарги вважала безпідставними та дії заявника цілеспрямованими на уникнення сплатити борги за кредитними договорами, просила в задоволенні скарги відмовити.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, ознайомившись з матеріалами виконавчого провадження та з матеріалами архівної справи Дзержинського районного суду м. Харкова рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 19.07.2012 р. по справі №2-8632/11,2/2011/1575/2012 , судом встановлені наступні факти та правовідносини:

Заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 19.07.2012 р. по справі №2-8632/11,2/2011/1575/2012 постановлено по цивільній справі за позовом Акціонерного Товариства ОСОБА_3 Аваль» до ОСОБА_1 та ОСОБА_5 -задовольнити позовні вимоги в повному обсязі та стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_5 заборгованість за кредитним договором № 010-2/07/1-340-07 від 26.03.2007 року в сумі 920676,00 гривень та за кредитним договором № 010-2/07/-0--0165-08 від 28.02.2008 в сумі 1 108 845,00 грн. та стягнути в рівних частках судові витрати по сплаті державного мита в сумі 1700,00 гривень та за інформаційно - технічне забезпечення судового розгляду справи в сумі 120,00 гривень. Рішення суду набуло чинності на підставі ухвал Апеляційного Суду Харківської області від 21.08.2013 року № 22-ц/790/2826/13 за апеляційною скаргою Шия ненка ОСОБА_7 та від 08.01.2014 року № 22-ц/790/651/14 за апеляційною скаргою ОСОБА_5.

По справі були виписані виконавчі листи для примусового стягнення заборгованості, які подані АТ «ОСОБА_3 Аваль» для примусового виконання відповідним чином до Державної виконавчої служби Московського району Харківського міського управління юстиції (щодо стягнення з Шия ненка Є.Б. суми солідарної заборгованості та часткового стягнення судових витрат) та до Державної виконавчої служби Дзержинського району Харківського міського управління юстиції (щодо стягнення з ОСОБА_5 солідарної суми заборгованості та часткового стягнення судових витрат).

17.01.2014 року Державний виконавець відділу Державної виконавчої служби Московського району Харківського міського управління юстиції ОСОБА_2 виніс Постанову про відкриття виконавчого провадження серії ВП № 41591017, яку було надіслано боржнику в установленому законом порядку.

20.01.2014 року Державний виконавець відділу Державної виконавчої служби Московського району Харківського міського управління юстиції ОСОБА_2 за тим же номером виконавчого провадження виніс дві постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження на автомобіль «Toyota Land Cruiser» 2001 року державний номер 74585ХК та все нерухоме майно, що належить боржнику. Відомості щодо обтяження внесені відносно рухомого майна до Державного реєстру обтяжень рухомого майна (обтяження № 14130295 ) та до Єдиного Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ( обтяження № 4328956).

Відповідно до ст. 383 ГПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обовязковими для виконання на території України.

Згідно зі статтею 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності встановленої законом.

У відповідності з вимогами ст..ст.10,11,60 ЦПК України обовязок щодо доказування обґрунтованості своїх доводів та думок покладається законодавцем на учасників процесу, судом докази тільки оцінюються.

Відповідно до ч. 1 ст. 52 ЗУ «Про виконавче провадження», звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

Відповідно до ч. І ст.63 ЗУ «Про виконавче провадження», звернення стягнення на будинок, квартиру, земельну ділянку, інше нерухоме майно фізичної особи проводиться у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник.

Згідно вимог ч 1 ст.385 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав та свобод.

Заявник ОСОБА_1 та його представник ,адвокат ОСОБА_4 про факт винесення постанов від 17.01.2014 року та від 20.01.2014 року були обізнані , проти чого не заперечують 09.10.2014 року, але про те, що ці постанови про накладення арешту біли винесення обізнані з часу затримання ОСОБА_1 співробітниками ОСОБА_8 України в Харківській області , тому саме 05.09.2014 року звернулися до Державної виконавчої служби Московського району Харківського міського управління юстиції з заявою про надання виконавчого провадження для ознайомлення.

Ті обставини, що вони не мали можливості ознайомитися з виконавчим провадженням своєчасно з причини ненадання їм матеріалів, суд визнає недоведеними , бо з жодною заявою про це до начальника Державної виконавчої служби Московського району Харківського міського управління юстиції не зверталися і тільки 09.10.2014 року оскаржили дії державного виконавця до начальника Державної виконавчої служби Московського району Харківського міського управління юстиції .

Згідно зі ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» чітко передбачені права учасників виконавчого провадження::1. Сторони виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця з питань виконавчого провадження у порядку, встановленому цим Законом, подавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у провадженні виконавчих дій, давати усні та письмові пояснення, висловлювати свої доводи та міркування з усіх питань, що виникають у ході виконавчого провадження, у тому числі під час проведення експертизи, заперечувати проти клопотань, доводів та міркувань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом.

2. Стягувач має право подати заяву про видачу дубліката виконавчого документа, про поновлення строку його предявлення до виконання, про відмову від стягнення і повернення виконавчого документа.

3. Сторони мають право укласти мирову угоду про закінчення виконавчого провадження, яка визнається судом, оспорювати належність майна і результати його оцінки, подавати письмові заперечення проти розрахунку державного виконавця щодо розподілу коштів між стягувачами.

4. Інші учасники виконавчого провадження мають право подавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у провадженні виконавчих дій, давати усні та письмові пояснення, висловлювати свої доводи та міркування з усіх питань, що виникають у ході виконавчого провадження, у тому числі під час проведення експертизи, заперечувати проти клопотань, доводів та міркувань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими цим Законом для цих осіб.

5. Сторони зобовязані протягом трьох робочих днів письмово повідомити державного виконавця про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також письмово повідомляти державного виконавця про виникнення обставин, що зумовлюють обовязкове зупинення виконавчого провадження, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі про зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник фізична особа про зміну місця роботи.

6. Боржник зобовязаний:

- утримуватися від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення;

- надавати у строк, установлений державним виконавцем, достовірні відомості про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах;

- своєчасно зявлятися за викликом державного виконавця;

- письмово повідомляти державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

7. Особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобовязані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

Відповідно до ст.. 5 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

У відповідності зі ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено , що Рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або до керівника відповідного органу державної виконавчої служби вищого рівня чи до суду.

Але ч 2 ст.82 Закону України передбачає, що Боржник має право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби виключно в судовому порядку.

Таким чином, суд приходить до висновку , що для оскарження дій державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Московського району Харківського міського управління юстиції ОСОБА_2 в частині скасування постанов и державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 17.01.2014 року , постанови про накладення арешту на майно боржника та накладення заборони на відчуження від 20.01.2014 року скасування в Єдиному Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно ( обтяження № 4328956) та скасування в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна(обтяження № 14130295 ) заявником пропущений строк, встановлений ч 1 ст.385 ЦПК України.

Представник заявника за угодою ,адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що оскаржує саме дії державного виконавця, бо в скарзі не просили визнати неправомірними ні дії державного виконавця ні бездіяльність.

Той факт, що заявник ОСОБА_1 є саме боржником по виконавчому провадженню встановлений законом та доказуванню не підлягає.

Таким чином, посилання представник заявника за угодою ,адвоката ОСОБА_4 в судовому засіданні на те, що строк не пропущений є безпідставними, бо з матеріалами виконавчого провадження вона та її довіритель були ознайомлені саме 09.10.2014 року та могли оскаржити дії державного виконавця виключно в судовому порядку та в термін 10 днів, тобто скарга подана 10.11.2014 року з явним пропущенням строку, встановлено ч 1 ст.385 ЦПК України.

Оскарження дій державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Московського району Харківського міського управління юстиції до Начальника Державної виконавчої служби Московського району Харківського міського управління юстиції не можуть визнані підставою для поновлення встановленого законом строку для оскарження.

Судом ретельно досліджені доводи оскаржувача в тій частині, що постанови про відкриття провадження від 17.01.2014 року та про накладення арешту на майну й заборони на відчуження рухомого і нерухомого майна від 20.01.2014 року вислані боржнику несвоєчасно.

Відповідно до ч 2 ст 387 ЦПК України - у разі встановлення обгрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права та свободи.

Згідно з ч.1 ст.31 Закону України «Про виконавче провадження»-

Копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобовязаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Копію постанови про відкриття виконавчого провадження від 17.01.2014 року дійсно було надіслано простим повідомленням, що досліджено в судовому засіданні і відправілено 06.02.2014 року( що підтверджує повернутий поштовий конверт ,який оглянуто судом в судовому засіданні), але ,вразховуючи перебування держави в тяжкому фінансовому стані і відсутність відповідних коштів у Державної виконавчої служби Московського району Харківського міського управління юстиції ,суд вважає поважною причиною, бо постанову фактично було надіслано й не отримано боржником ОСОБА_1 у зв»язку з тим, що фактично за адресою :м. Харків вул..Лесі Українки №24-а він не мешкає, іншої адреси не повідомив ,навіть суду при зверненні зі скаргою, при виході на місце проживання 20.01.2014 року державним виконавцем встановлено, що будинок є недобудовою і в ньому ніхто не мешкає й транспортні засоби за цією адресою не зберігаються.

Щодо надсилання постанов про накладення арешту на майно від 20,01.2014 року вони були надіслані боржникові у відповідності з вимогами ч1 ст.31 Закону України «Про виконавче провадження» простим поштовим відправленням, але також отримані не були з вищевказаної судом причини.

У відповідності до ст.32 Закону України «Про виконавче провадження»

1. Заходами примусового виконання рішень є:

1) звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права)

боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб;

2) звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника;

3) вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні;

4) інші заходи, передбачені рішенням.

На підставі вищевикладеного суд приходить до наступного :

Державний виконавець Державної виконавчої служби Московського району Харківського міського управління юстиції ОСОБА_2 , виконуючи свої обов»язки за виконавчим провадженням ВП № 41591017 діяв у межах Закону України «Про виконавче провадження»

Також суд приходить до висновку, що всі подальші дії заявника ОСОБА_1 після набуття рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 19.07.2012 р. по справі №2-8632/11,2/2011/1575/2012 чинності свідчать, насамперед, про бажання заявника про подальше унеможливлення виконання рішення суду та проведення стягнення заборгованості в встановленому законом порядку, бо за час, що минув боржник не сплатив ніякої суми в рахунок погашення боргу.

У відповідності зі ст..ст.212,213,214 ЦПК України судове рішення не може обґрунтовуватися на припущеннях, воно може бути винесене тільки на дослідженні доказів.

Дослідивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що підстав для задоволення скарги ОСОБА_1 не існує, в задоволенні вимог скарги слід відмовити в повному обсязі.

Керуючись вимогами ст..ст.10,11,60,212-215,383-389 ЦПК України, ст..124 Конституції України ст..ст.5,12,24,25,27,31,32, 82Закону України «Про виконавче провадження», п5.1.1,5.1,3 Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої Наказом міністерства юстиції України від 15.12.1999 року №; 74/5 ,-

СУД УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Московського району Харківського міського управління юстиції ОСОБА_2, зацікавлена особа по справі Акціонерне Товариство ОСОБА_3 Аваль» про скасування постанов и державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 17.01.2014 року , постанови про накладення арешту на майно боржника та накладення заборони на відчуження від 20.01.2014 року скасування в Єдиному Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно ( обтяження № 4328956) та скасування в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна(обтяження№ 14130295 ) визнати необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

В скасуванні постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 17.01.2014 року , в скасування постанови про накладення арешту на майно боржника та накладення заборони на відчуження від 20.01.2014 року, в скасуванні в Єдиному Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно ( обтяження № 4328956) та в скасуванні в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна (обтяження 14130295 ) ОСОБА_1 відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено до Апеляційного Суду Харківської області через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом 5-ти днів з дня проголошення, а стороною, що не приймала участі у розгляді справи в той же строк після отримання копії ухвали.

Ухвалу з мотивувальною частиною виготовлено судом 02.02.2015 року о 16-00 годині.

Головуючий, суддя О.О.РУДНЄВА