Справа № 199/1853/14-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

„30" вересня 2014 року

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді Спаї В.В.,

секретар - Шахназарян М.А.,

за участі позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську у порядку заочного розгляду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства "Новатор" про зобов'язання вчинення дій,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду із даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що 23.05.2013 р. Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська була розглянута кримінальна справа за обвинуваченням ОСОБА_2 (посадової особи ПП «Новатор») у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 272 КК України.

Як зазначається позивачем при зверненні до суду, вона з 1996 року почала проживати разом з гр. ОСОБА_3, від сумісного проживання із ним має дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 З березня 1999 р. позивач із ОСОБА_3 не проживала, рішенням Криничанського районного суду Дніпропетровської області на ОСОБА_3 було покладено обов'язок на утримання дітей ОСОБА_6 та ОСОБА_5 у вигляді виплати аліментів до досягнення ними 18 річного віку (повноліття). ОСОБА_3, виконуючи покладений на нього обов'язок, щомісячно надавав позивачу на утримання дітей 2 000,00 грн., а також за мірою необхідності надавав додаткові кошти на одяг дітей, харчування, та на витрати, які були пов'язані з навчанням (придбання підручників, зошитів, письмових приладь), також надавав грошову допомогу при захворюваннях; під час канікул діти перебували у свого батька (ОСОБА_3). Позивачу достовірно невідомо з якого часу гр. ОСОБА_3 працював у ПП «Новатор», але щомісячно ОСОБА_3 виконував батьківський обов'язок.

Згодом ОСОБА_3 загинув під час проведення робіт на виробництві. Так, згідно матеріалів кримінальної справи та довідки завідуючого відділу ОКЗ «Дніпродзержинського бюро СМЕ» від 09.04.2012 року причиною смерті ОСОБА_3 є шок, інші уточнені травми із залученням декількох ділянок тіла (акт судово-медичного дослідження № 445). Також в матеріалах справи маються достовірні відомості про те що, з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 приблизно о 11 год. 45 хв. під час проведення робіт з підвищеною небезпекою, а саме при виконанні робіт по демонтажу металевих конструкцій прольоту естакади вантажопідйомного крану, стався нещасний випадок, внаслідок якого відбувся обвал металевих конструкцій першого прольоту естакади вантажопідйомного крану, та вказаний випадок спричинив загибель працівників приватного підприємства (у тому числі й ОСОБА_3). Контроль за дотриманням правил та умов безпеки на виробництві при проведенні робіт покладається на посадових осіб підприємства. В ході розслідування кримінальної справи діти ОСОБА_4 та ОСОБА_5 були визнані - потерпілими, а їх мати (позивач) їх законним представником.

Після повідомлення про загибель батька діти зазнали глибокої душевної травми, моральних страждань, у них загострилися існуючі захворювання.

Позивач посилається на приписи ст. 1200 ЦК України, зазначаючи також про те, що специфіка цього виду відшкодування шкоди полягає в тому, що результатом шкоди, заподіяної життю фізичної особи, є його смерть. Відповідно до цього, причинний зв'язок встановлюється поза фактом смерті фізичної особи, результатом якої є майнові втрати інших осіб, визначених статтею 1200 ЦК України. Наведеною статтею встановлюється перелік осіб, які мають право на відшкодування шкоди. Шкода відшкодовується: дитині - до досягнення нею вісімнадцяти років (учню, студенту - до закінчення навчання, але не більш ніж до досягнення ним двадцяти трьох років); чоловіку, дружині, батькам, які досягли пенсійного віку - довічно; інвалідам - на термін їх інвалідності; одному з батьків, чоловіку або іншому члену сім'ї незалежно від віку і працездатності, якщо вони не працюють і здійснюють догляд за дітьми, братами, сестрами, онуками померлого, - до досягнення ними чотирнадцяти років; іншим непрацездатним особам, які перебували на утриманні потерпілого, - протягом п'яти років після його смерті.

В зв'язку з тим, що діти фактично перебували на утриманні свого загиблого батька, який за рішенням суду щомісячно перераховував аліменти на їх утримання до досягнення ними 18 річного віку (повноліття), через його загибель на даний час вони позбавлені матеріальної підтримки, чим порушені їх законні права.

Посилаючись у позові на те, що трудові правовідносини загиблого платника аліментів ОСОБА_3 з ПП «Новатор» підтверджуються копією договору підряду з тимчасовим трудовим колективом, а також вироком суду Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська, позивач, посилаючись на вимоги ст.ст. 11, 15-16, 22, 1172, 1187, 1196, 1200 ЦК України, й заявив у позові вимогу про зобов'язання відповідача виплачувати матеріальну допомогу на користь непрацездатних дітей - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, виходячи з розрахунку 2/3 від розміру середньої заробітної плати у Дніпропетровській області.

У судове засідання, в якому ухвалено судове рішення, позивач не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, просила суд повністю задовольнити поданий позов.

За ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

У судове засідання відповідач, який був повідомлений належним чином про розгляд справи, не з'явився, причини неявки суду не повідомив та не надав заяви про розгляд справи за його відсутності, у зв'язку з чим суд у порядку ч. 1 ст. 224 ЦПК України за згодою позивача вирішує справу у порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів.

Врахувавши заяву позивача та дослідивши докази, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову частково, виходячи з наступного.

Як встановлено судом на підставі свідоцтв про народження (а.с. 17 -18) та про встановлення батьківства (а.с. 19-20) ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2; батьками дітей є ОСОБА_1 (позивач) та ОСОБА_3

Неповнолітні ОСОБА_4 та ОСОБА_5 перебували ну утриманні свого батька.

Як встановлено судом, ОСОБА_7 працював за тимчасовим договором підряду від 26.03.2012 р., який був укладений з тимчасовим трудовим колективом та ПП «Новатор» (а.с. 12 - 13) на виконання робіт з демонтажу металоконструкцій на території виробничої дільниці АК «Демос»; ІНФОРМАЦІЯ_3 тимчасовий трудовий колектив, у складі якого був й ОСОБА_3, виконував роботи на висоті, та в результаті дій директора ПП «Новатор» ОСОБА_2, який не забезпечив безпеку робіт працівників на висоті, ОСОБА_3 від вдару та деформації металевих конструкцій отримав тяжкі тілесні ушкодження, які спричинили його смерть (ч. 4 ст. 61 ЦПК України).

Вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 23.05.2013 р. ОСОБА_2, заступника директора ПП «Новатор», було визнано винним у вчиненні передбаченого ч. 2 ст. 272 КК України злочину та призначено покарання у виді обмеження волі строком на 3 роки; на підставі ст. 75 КК України ОСОБА_2 звільнено від відбування покарання із випробувальним строком в 1 рік на 6 місяців.

Шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

За ч. 1 ст. 1200 ЦК України у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 1200 ЦК України шкода відшкодовується дитині - до досягнення нею вісімнадцяти років (учню, студенту - до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ним двадцяти трьох років).

Відповідно до ч. 2 ст. 1200 ЦК України особам, визначеним у пунктах 1 - 5 ч. 1 цієї статті, шкода відшкодовується у розмірі середньомісячного заробітку (доходу) потерпілого з вирахуванням частки, яка припадала на нього самого та працездатних осіб, які перебували на його утриманні, але не мають права на відшкодування шкоди. До складу доходів потерпілого також включаються пенсія, суми, що належали йому за договором довічного утримання (догляду), та інші аналогічні виплати, які він одержував.

Позивач не надала доказів у порядку ст.ст. 57-59 ЦПК України, з яких би суд мав змогу з'ясувати розмір середньомісячного заробітку (доходу) потерпілого ОСОБА_3 відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабміну від 08.02.95 р. № 100, та щодо наявності на його утриманні інших працездатних осіб, та не надала самостійно розрахунку цього середньомісячного заробітку (доходу) потерпілого, тоді як матеріали справи містять лише докази щодо одного нетривалого періоду роботи потерпілого (з 27.03.2012 р. по 16.04.2012 р.) за договором підряду з тимчасовим трудовим колективом, тобто про характер періодичної роботи потерпілого, та про погоджений у договорі розмір винагороди (а.с. 12-13) за виконання роботи за цим договором у період з 27.03.2012 р. по 16.04.2012 р.

За наведених вище обставин для суду вбачаються підстави для визначення доходу померлого, виходячи з розміру мінімальної заробітної плати відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2012 рік» (в редакції, яка діяла на момент смерті) в розмірі 1 094,00 грн.; 1/3 частка складає 364,66 грн.

Відповідно до ч 3 ст. 1200 ЦК України особам, які втратили годувальника, шкода відшкодовується в повному обсязі без урахування пенсії, призначеної їм внаслідок втрати годувальника, та інших доходів.

Розмір відшкодування, обчислений для кожного з осіб, які мають право на відшкодування шкоди, завданої смертю годувальника, не підлягає подальшому перерахункові, крім таких випадків: народження дитини, зачатої за життя і народженої після смерті годувальника; призначення (припинення) виплати відшкодування особам, що здійснюють догляд за дітьми, братами, сестрами, внуками померлого (ч. 4 ст. 1200 ЦК).

З огляду на розмір відшкодування, визначений законом (ст. 1200 ЦК), для суду відсутні підстави для визначення запропонованого позивачем розміру відшкодування (ст. 19 Конституції України), через що позов й підлягає задоволенню частково.

Питання про розподіл судових витрат вирішено у відповідності до ст.ст. 88 та 215 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 11, 15, ч. 3 ст. 88, ст.ст. 212, 214-215, 224, 226 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Приватного підприємства "Новатор" про зобов'язання вчинення дій задовольнити частково.

Зобов'язати Приватне підприємство "Новатор" виплачувати непрацездатним особам - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, які перебували на утриманні померлого ОСОБА_3 і мають право на відшкодування у зв'язку з його смертю, відшкодування у зв'язку зі смертю ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі 364,66 грн. на користь кожного з цих непрацездатних осіб, до досягнення ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, повноліття та до ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, повноліття.

Стягнути з Приватного підприємства "Новатор" в дохід держави судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії .

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України: рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.В.Спаї