УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.07.2015 року Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська в складі: головуючого судді Руденко В.В., за участі секретаря Коломієць Я.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпропетровську справу за скаргою ОСОБА_1, на неправомірні дії та бездіяльність Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду зі скаргою, в якій просив визнати неправомірними дії, бездіяльність та рішення Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції у виконавчому провадженні ВП №43028933. В обґрунтування скарги зазначивши, що 22 квітня 2014 року постановою державного виконавця АНД ВДВС ДМУЮ ОСОБА_2 відкрито виконавче провадження №43028933 з примусового виконання виконавчого листа №199/13735/13, виданого 02 квітня 2014 року АНД районним судом м. Дніпропетровська. Станом на 27 жовтня 2014 року у Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень державним виконавцем, який веде виконавче провадження, була зазначена ОСОБА_2 Жодного рішення з приводу передачі виконавчого провадження від державного виконавця Ширяєвої Т.П. до іншого державного виконавця АНД ВДВС ДМУЮ прийнято не було.

23 січня 2015 року за вх.1247 заявнику надійшов супровідний лист за підписом начальника АНД ВДВС ДМУЮ ОСОБА_3, з яким ОСОБА_1 була надіслана постанова державного виконавця АНД ВДВС ДМУЮ ОСОБА_4 від 23.01.2015 про закінчення виконавчого провадження №43028933, однак у Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень державним виконавцем, який веде виконавче провадження, була зазначена взагалі ОСОБА_5 і там же зазначено, що 23.01.2015 постанову про закінчення виконавчого провадження винесла саме вона, а не ОСОБА_2 та не ОСОБА_4 Таким чином АНД ВДВС ДМУЮ було порушено ст. 20 Закону України №606-ХІV.

В постанові державного виконавця АНД ВДВС ДМУЮ ОСОБА_2 про відкриття виконавчого провадження боржнику був встановлений строк на самостійне виконання судового рішення від 29 квітня 2014 року.

У разі ненадання боржником у строки, встановлені ч.2 ст. 25 Закону України №606-ХІV для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

У разі отримання документального підтвердження про повне виконання рішення боржником до початку його примусового виконання державний виконавець закінчує виконавче провадження в порядку, встановленому Законом України №606-ХІV.

Як вбачається, аж до самого 23 січня 2015 року виконавче провадження не було закінчене, хоча державний виконавець Кисельов Б.В. стверджує в своїй постанові від 23.01.2015, що боржник в строк наданий для добровільного виконання рішення суду нібито виконав його фактично в повному обсязі. Таким чином позивач вважає, що було порушено ст. 27 Закону України №606-ХІV.

В своїй постанові державний виконавець АНД ВДВС ДМУЮ ОСОБА_4 не зазначив, які ж саме документи на підтвердження повного виконання рішення суду боржник йому надав, на підставі яких державний виконавець і виніс постанову від 23.01.2015 про закінчення виконавчого провадження № 43028933. Тобто, державний виконавець АНД ВДВС ДМУЮ ОСОБА_4 виніс зазначену постанову у порушенні ст. 49 Закону України №606-ХІV.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області у справі №199/13735/13 визнано неправомірною бездіяльність АНД ВДВС ДМУЮ у виконавчому провадженні №43028933 і зобовязано АНД ВДВС ДМУЮ здійснити в відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження» дії у виконавчому провадженні №43028933 при примусовому виконанні виконавчого листа №199/13735/13, виданого АНД районним судом м. Дніпропетровська 02 квітня 2014 року. Однак з того часу жодних дії у виконавчому провадженні №43028933 АНД ВДВС ДМУЮ не здійснив, чим порушив ст. 124 Конституції України.

На підставі викладеного заявник просить визнати неправомірними дії, бездіяльність та рішення АНД ВДВС ДМУЮ у виконавчому провадженні №43028933 з примусового виконання рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 24 лютого 2014 року у справі за позовом ОСОБА_1 до КП «Коменергосервіс» Дніпропетровської міської ради на підставі виконавчого листа №199/13735/13, виданого 02 квітня 2014 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська; зобовязати АНД ВДВС ДМУЮ видати ОСОБА_1 постанову державного виконавця Зарожевської І.Г. про закінчення виконавчого провадження №43028933 з примусового виконання виконавчого листа №199/13735/13, виданого 02 квітня 2014 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м.Дніпропетровська.

У судове засідання заявник не зявився, надав заяву щодо розгляду справи за його відсутності.

Заінтересована особа - Амур-Нижньодніпровський відділ державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції до суду свого представника не направила, про причини неявки суд не сповістили.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступного.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; водночас основи організації та діяльності державної виконавчої служби, її завдання, правовий статус працівників органів державної виконавчої служби та умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначені Законами України «Про державну виконавчу службу» та «Про виконавче провадження».

Згідно з ч. 1 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або до керівника відповідного органу державної виконавчої служби вищого рівня чи до суду.

За ст.383 ЦПК України сторони виконавчого провадження, мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Судом встановлено, що 22 квітня 2014 року державним виконавцем Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_2 була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження №43028933 про примусове виконання виконавчого листа №199/13735/13ц 2/199/953/2014, виданого 02.04.2014 Амур-Нижньодніпровським районним судом м.Дніпропетровська по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Коменергосервіс» Дніпропетровської міської ради про зобовязання надати інформацію та відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ч.1 ст.31 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження, що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

На виконання вимог Закону державним виконавцем надіслано постанову сторонам виконавчого провадження.

23 січня 2015 року державним виконавцем Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_4 була винесена постанова про закінчення виконавчого провадження №43028933 у звязку з виконанням рішення суду, що відповідає вимогам ст. 49,50 Закону України «Про виконавче провадження». Державний виконавець Зарожевська І.Г. постанови про закінчення виконавчого провадження не виносила, прізвище останньої в Єдиному реєстрі виконавчих проваджень внесено із-за відсутності можливості доступу державного виконавця Кисельова Б.В. до реєстру.

Оскільки заявник ОСОБА_1 скаргу не уточнив, в судове засідання не зявився, суд позбавлений можливості зясувати вимоги заявника, що знайшло також своє відображення в ухвалі апеляційного суду Дніпропетровської області від 27 травня 2015 року. Заходи процесуального примусу в частині уточнення вимог заявником законом не передбачені.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про відмову в задоволення скарги в повному обсязі.

Відповідно до вимог ч.1 ст.388 ЦПК України судові витрати, пов'язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на відділ державної виконавчої служби, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

Разом з тим, Закон України «Про судовий збір» містить вичерпний перелік заяв та скарг за подання яких до суду справляється судовий збір. В даному переліку відсутні скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця, у звязку з чим суд позбавлений можливості визначити розмір судового збору в даному випадку, а тому судові витрати відносяться на рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 209, 210, 383-388 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на неправомірні дії та бездіяльність Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції - відмовити в повному обсязі.

Судові витрати віднести на рахунок держави.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська шляхом подачі в 5-денний строк з дня отримання копії ухвали апеляційної скарги.

Суддя В.В.Руденко