РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

30 вересня 2015 року Франківський районний суд м.Львова в складі:

головуючого судді -Кузь В.Я.

при секретарі - Янковській С.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні , в залі суду, в місті Львові цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Кредобанк до ОСОБА_1 про стягнення на користь банку заборгованості по договору банківського рахунку ,-

В с т а н о в и в :

Позивач звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення на користь банку заборгованості по договору банківського рахунку № 648 від 27.07.2005 року.

Позовні вимоги мотивує тим, що 27.07.2005 року між Відкритим акціонерним товариством Кредобанк правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Кредобанк" та відповідачем ОСОБА_1 було укладено договір банківського рахунку № 684.

29.01.2008 року на підставі п.3.5. договору банківського рахунку між сторонами було укладено додатковий договір до договору банківського рахунку № 684, згідно якого, встановлено кредитний ліміт в розмірі 2900,00 грн. на весь строк дії платіжної картки, яка видана на підставі Договору банківського рахунку № 684 від 29.01.2008 року, але не довше строку перебування відповідача в трудових відносинах з ПП "ВІП-2".

Позичальник зобов'язався повертати суму заборгованості та сплачувати відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановленим кредитним договором.

Умовами договору передбачена відповідальність позичальника за невиконання або неналежне виконання своїх зобовязань.

Відповідно до п.3.1 договору, за користування кредитом клієнт сплачує банку процентну ставку, згідно із тарифом.

Відповідно до п.3.3, клієнт повинен сплачувати проценти щомісяця при поступленні коштів на рахунок.

Відповідно до п.3.5 додаткових договорів, у випадку прострочення сплати клієнтом платежів, передбачених договором, на вимогу банку клієнт сплачує пеню.

Відповідно до п. 4.9, додаткового договору, у випадку невиконання клієнтом зобов'язань передбачених договором, банк вправі вимагати дострокового повернення кредиту, процентів, комісій та інших належних платежів, передбачених договором.

03.09.2013 року позичальнику надіслано претензію № 9326 із вимогою повернути несплачену суму заборгованості за додатковим договором від 29.01.2008 року, однак така останнім проігнорована.

Станом на 30.01.2014 року заборгованість відповідача перед позивачем по договору № 684 від 29.01.2008 року становить: 7973,19 грн., з яких: 2897,53 грн. - неповернута сума кредиту, 2854,66 грн. - прострочені відсотки, 2221,00 пеня нарахована за період з 31.01.2013 року по 309.01.2014 року.

Оскільки відповідачем умов договору не виконано, то банк змушений звернутися до суду для стягнення суми заборгованості за договором , у звязку з істотним порушенням його умов .

Просить стягнути із відповідача дану заборгованість та судові витрати.

В судове засідання представник позивача не зявився , надіслав до суду заяву про слухання справи у його відсутності . Просить позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не прибув, не повідомив про причини неявки, хоч належно був повідомлений про час та місце слухання справи, клопотання щодо слухання справи у його відсутності суду не надіслав. З матеріалів справи вбачаються права та взаємовідносини сторін, тому суд вважає за можливе справу слухати у їх відсутності та згідно ст.ст. 169 ч.4 ,224 ЦПК України, постановити заочне рішення .

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі їх права та обов'язки, попереджає про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених ЦПК України.

Згідно ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема є договори та інші правочини.

Згідно ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується , що 29.01.2008 року на підставі п.3.5. договору банківського рахунку між сторонами було укладено додатковий договір до договору банківського рахунку № 648, згідно якого, встановлено кредитний ліміт в розмірі 2900,00 грн. на весь строк дії платіжної картки, яка видана на підставі Договору банківського рахунку № 648 від 29.01.2008 року, але не довше строку перебування відповідача в трудових відносинах з ПП "ВІП-2" (а.с.9-10).

Однак, покликання позивача на договір банківського рахунку № 684 від 27.07.2005 року не знаходить свого підтвердження, оскільки такий в матеріалах справи відсутній,що позбавляє суд можливості об»єктивно оцінити докази по справі та наявність заборгованості, яку просить стягнути позивач.

Крім того, із змісту позовної заяви випливає, що заборгованість слід стягнути із відповідача по договору карткового рахунку № 684 від 29.01.2008 року, а не № 648 від 29.01.2008 року.

Відповідно до п.4.1. додаткового договору, клієнт зобов"язаний повернути кредит в повному обсязі до кінця строку дії банківської платіжної картки, яка видана на підставі договору банківського рахунку № 648 від 27.07.2005 року, але не пізніше наступного робочого дня, що передує дню звільнення із організації, виконати свої зобов"язання по сплаті процентів за користування кредитом та поверненню отриманих коштів.

Однак, позивачем не надано суду жодних доказів, які б підтвердили строк дії банківської платіжної картки відповідача та припинення його трудових відносин із ПП "ВІП-2".

Крім того, в матеріалах позову відсутня претензія № 9326 із вимогою повернути несплачену суму заборгованості за додатковим договором від 29.01.2008 року, а також відомості про отримання такої відповідачем , про що міститься покликання в позовній заяві.

Статтею 57 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, письмових доказів.

Частина 1 статті 58 ЦПК України передбачає, що належними є доказами, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Незважаючи на визнання судом обов'язковою явки представника позивача у судове засідання , останній жодного разу до суду не з'явився, подавав неодноразові клопотання про розгляд справи у його відсутності, , що позбавляє суд прийняти рішення відповідно до вимог ст. 207 ЦПК України.

З урахуванням вищенаведеного, у зв'язку з відсутністю доказів, якими позивач обгрунтовує предмет та підстави позову , суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю такого.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.15,60,169, 208-210,212-215, 224 ЦПК України, суд,-

В и р і ш и в :

В позові Публічного акціонерного товариства "Кредобанк до ОСОБА_1 про стягнення на користь банку заборгованості по договору банківського рахунку відмовити за безпідставністю такого.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана в загальному порядку , встановленому процесуальним законодавством.

Суддя Кузь В.Я.