Справа № 755/6761/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"13" травня 2015 р.Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючої судді Антипової Л.О.

при секретарі Філімоновій Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус», треті особи, без самостійних вимог: ОСОБА_2, ОСОБА_3, про стягнення страхового відшкодування, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус», про стягнення страхового відшкодування у розмірі 50000,00 грн та судового збору в розмірі 500,00 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначав, що 12.01.2015 р. близько 13 год. 16 хв. в м. Києві на мосту Московський, поблизу електроопори № 8 мала місце дорожньо-транспортна пригода (надалі - ДТП) за участю автомобіля «Фольцваген» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 (Третя особа 1), автомобіля «Акура» д.н.з. НОМЕР_2, автомобіля «СангЙонг» д.н.з. НОМЕР_3, автомобіля «Фольцваген» д.н.з. НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_3 (Третя особа 2) та автомобіля «Мерседес» д.н.з. НОМЕР_5, який на праві приватної власності належить ОСОБА_1 (Позивач). Внаслідок зазначеної ДТП автомобілю позивача було завдано значних механічних ушкоджень. Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 на момент настання ДТП була застрахована ТДВ «Альянс Україна» згідно із Полісом № АІ/0804382. Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 на момент настання ДТП була застрахована ТзДВ «СТзДВ «Глобус» згідно із Полісом № АІ/7335688. Оскільки цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 на момент настання ДТП була застрахована ТДВ «Альянс Україна», Позивач, дотримуючись положень Закону України «Про обов'язкове страхування» подав до ТДВ «Альянс Україна» усі документи, що передбачені ст. 35 Закону України «Про обов'язкове страхування», зокрема останнім документом, що вимагає ст.35 Закону України «Про обов'язкове страхування» була Заява про виплату страхового відшкодування. 23.02.2015 р. за результатами розгляду поданої Позивачем заяви ТДВ «Альянс Україна» виплатила Позивачу страхове відшкодування у розмірі 50 000 грн. 00 коп., чим виконала свої обов'язки відповідно Закону України «Про обов'язкове страхування». Позивач розуміючи, що розмір завданої їй шкоди є значним та на момент первісної оцінки становив близько 160 000 грн. 00 коп., та зважаючи на той факт, що шкоду було завдано обопільно двома водіями, Позивач 18.02.2015 р. також звернулась із заявою про виплату страхового відшкодування до Відповідача. Листом вих. № 1000-ВРСВ від 10.03.2015 р. Відповідач повідомив Позивача, що Відповідачем було розглянуто матеріали Страхової справи та заяву щодо виплати страхового відшкодування стосовно ДТП від 12.01.2015 р. За результатами розгляду Відповідач повідомив Позивача, що не може прийняти рішення про виплату страхового відшкодування та послався на ч. 3 ст. 1188 ЦК України. Однак дане твердження на думку Позивача, а фактично відмова у виплаті страхового відшкодування, є необґрунтованим та не опирається на норми чинного законодавства, а відтак порушує право Позивача на отримання страхового відшкодування.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд задовольнити вимоги позивача з підстав викладених у позовній заяві, проти винесення заочного рішення не заперечував

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

В судовому засіданні третя особа - ОСОБА_3 вимоги позивача підтримав, просив суд позов задовольнити.

Третя особа - ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомила.

Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Враховуючи зміст наведеної норми та викладені вище обставини, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, пояснення третьої особи - ОСОБА_3, дослідивши матеріали справи вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст.979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно п. 26.1 ст. 26 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Судовим розглядом беззаперечно встановлено, що 12.01.2015 р. близько 13 год. 16 хв. в м. Києві на мосту Московський, поблизу електроопори № 8 мала місце дорожньо-транспортна пригода (надалі - ДТП) за участю автомобіля «Фольцваген» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 (Третя особа 1), автомобіля «Акура» д.н.з. НОМЕР_2, автомобіля «СангЙонг» д.н.з. НОМЕР_3, автомобіля «Фольцваген» д.н.з. НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_3 (Третя особа 2) та автомобіля «Мерседес» д.н.з. НОМЕР_5, який на праві приватної власності належить ОСОБА_1.

Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 10.02.2015 р. винними у настанні означеної вище ДТП було визнано обопільну вину ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у настанні означеної вище ДТП.

Стосовно інших учасників ДТП адміністративні матеріали не складалися та справи не розглядалися, відповідно в їх діях не вбачалася винна причетність до ДТП.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 на момент настання ДТП була застрахована ТДВ «Альянс Україна» згідно із Полісом № АІ/0804382.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 на момент настання ДТП була застрахована ТзДВ «СТзДВ «Глобус» згідно із Полісом № АІ/7335688.

Оскільки цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 на момент настання ДТП була застрахована ТДВ «Альянс Україна», Позивач, дотримуючись положень Закону України «Про обов'язкове страхування» подав до ТДВ «Альянс Україна» усі документи, що передбачені ст. 35 Закону України «Про обов'язкове страхування».

23.02.2015 р. за результатами розгляду поданої Позивачем заяви ТДВ «Альянс Україна» виплатила Позивачу страхове відшкодування у розмірі 50 000 грн. 00 коп., чим виконала свої обов'язки відповідно Закону України «Про обов'язкове страхування».

Відповідно до наданого ТДВ «Альянс Україна» Страхового акту № 712-1885-15 від 23.02.2015 р. розмір вартості відновлювального ремонту автомобіля Позивача становить 167 415 грн. 50 коп., знос не враховується. Таким чином розмір матеріального збитку завданого Позивачу становить 167 415 грн. 50 коп., що також підтверджується наданою ТОВ «АЕК «Довіра» калькуляцією вартості відновлювального ремонту та рахунком фактурою № КА-1500119 виданим ПАТ «Українська Автомобільна Корпорація».

18.02.2015 р. Позивач звернулась із заявою про виплату страхового відшкодування до Відповідача.

Листом вих. № 1000-ВРСВ від 10.03.2015 р. Відповідач повідомив Позивача, що Відповідачем було розглянуто матеріали Страхової справи та заяву щодо виплати страхового відшкодування стосовно ДТП від 12.01.2015 р. За результатами розгляду Відповідач повідомив Позивача, що не може прийняти рішення про виплату страхового відшкодування та послався на ч. 3 ст. 1188 ЦК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Разом з тим, Відповідачем ігнорується ч. 2 ст. 1188ЦК України, відповідно до якого, якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, особи, які спільно завдали шкоди, зобов'язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини.

Згідно ст. 36.3 Закону України «Про обов'язкове страхування» встановлено, що у разі якщо відповідальними за заподіяння неподільної шкоди взаємопов'язаними, сукупними діями є декілька осіб, розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за кожну з таких осіб визначається шляхом поділу розміру заподіяної шкоди на кількість таких осіб.

Стаття 29 Закону України «Про обов'язкове страхування» регулює виплату страхового відшкодування у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу, визначаючи, що У зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Таким чином, страховик (Відповідач), надаючи послуги зі страхування, у разі настання страхового випадку виплачує страхову виплату, розмір якої визначається на підставі розміру матеріального збитку.

Таким чином розмір матеріального збитку, що повинен бути відшкодований ОСОБА_3 становить: 167 415 грн. 50 коп. / 2 учасники = 83 707 грн. 75 коп.

Відповідно до умов Полісу № АІ/7335688 ліміт відповідальності Страховика за шкоду заподіяну майну становить 50 000 грн. 00 коп.

Оскільки розмір завданого збитку перевищує ліміт відповідальності Страховика, то Відповідач повинен здійснити виплату страхового відшкодування на користь Позивача у розмірі цього ліміту, тобто - 50 000 грн. 00 коп.

Відповідно до вимог статті 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно із п. 3 статті 20 Закону № 85/96-ВР при настанні страхового випадку Страховик зобов'язаний здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Згідно із статтею 979 ЦК України, за договором страхування страховик зобов'язується у разі настання страхового випадку виплатити страхувальнику грошову суму (страхову виплату).

Стаття 988 ЦК України встановлює, що у випадку настання страхового випадку страховик зобов'язаний здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Згідно із статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Таким чином, судовим розглядом встановлено, що страхова компанія прийняті на себе зобов'язання за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності не виконала, тому наявні достатні підстави для стягнення з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» суми страхового відшкодування у розмірі 50000,00 грн,

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 88, 208, 209, 212-215, 218, 223, 224-226, 294 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус», треті особи, без самостійних вимог: ОСОБА_2, ОСОБА_3, про стягнення страхового відшкодування - задовольнити.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» на користь ОСОБА_1 суму страхового відшкодування в розмірі 50000,00 грн.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 500,00 грн.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10-ти днів з дня отримання його копії.

Суддя: