Справа № 439/672/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 вересня 2015 р. Бродівський районний суд Львівської області

в складі: головуючої - судді Бунда А.О.,

при секретарі Музичка Л.Т.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Броди цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, суд, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про поділ спільного майна подружжя, в якому просить розділити між нею та відповідачем майно, що перебуває у спільній сумісній власності подружжя, визнавши за нею право власності на ? частину незавершеного будівництва в АДРЕСА_1.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі з 11.11.1979 року. В даний час сторони не підтримують подружніх відносин, тому має намір розірвати шлюб і поділити майно. Двоє дітей, які народилися в шлюбі є дорослими. Під час подружнього життя відповідачу було виділено земельну ділянку в АДРЕСА_1 під будівництво індивідуального житлового будинку. Подружжя розпочало будівництво будинку, однак його не завершило. Всі документи оформлялися на відповідача, однак вважає, що майно, яке придбано в шлюбі є спільною сумісною власністю, тому просить позов задовольнити.

В подальшому позивач уточнила позовні вимоги просить розділити між нею та відповідачем майно, що перебуває у спільній сумісній власності подружжя, визнати за нею право власності на ? ідеальну частину незавершеного будівництва в АДРЕСА_1 (22% готовності) та просить визнати за відповідачем право власності на ? ідеальну частину незавершеного будівництва в АДРЕСА_1 (22% готовності).

В судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_1 - адвокат Мочульська Г.І. позовні вимоги підтримала та пояснила, що спірне незавершене будівництво житлового будинку побудоване позивачем та відповідачем за спільні кошти за час перебування у шлюбі, який розірваний відповідно до рішення Миколаївського районного суду Львівської області 15.07.2015 року. Так як незавершений житловий будинок набутий ними під час шлюбу, за спільні кошти, він належить їм на праві спільної сумісної власності. На збільшення частки у спільному майні подружжя позивачка не претендує. Оскільки частки дружини та чоловіка є рівними, вважає, що слід поділити незвершене будівництво по 1/2 частині кожному з подружжя. Відповідачем не доведено, що незавершене будівництво було збудовано виключно за його кошти та кошти його родини, оскільки платіжні документи про придбання будівельних матеріалів та довідки про необхідність придбання таких матеріалів, інші платіжні документи прямо не вказують на те, що придбані речі використовувались саме для будівництва спірного житлового будинку. Крім цього просить врахувати пояснення відповідача наведені у запереченні на позов про розірвання шлюбу, де він чітко вказує, що будинок у АДРЕСА_1 вони збудували за спільні сімейні кошти. Просить позов задовольнити.

Відповідач та його представник в судому засіданні позов не визнали та пояснили, що спірний будинок будувався виключно родиною відповідача, допомагали коштами та робочою силою батьки, сестри та брат. Родина позивачки у будівництві участі не приймала, позивачка не працювала, тому не має підстав стверджувати, що будинок побудований спільними коштами подружжя, у зв'язку з цим просить у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши представника позивачки, відповідача та його представника, свідків, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст.ст. 60, 69, 70 СК України майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частка майна дружини та чоловіка є рівними.

Ст. 372 ЦК України передбачає, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували в шлюбі з 11.11.1979 р., що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.27), шлюб між ними розірвано 15.07.2015 р. даний факт сторонами не заперечувався.

Рішенням виконкому Лешнівської сільської ради Бродівського району №32 від 20.07.1988 р. виділено земельну ділянку для будівництва індивідуального житлового будинку ОСОБА_2 в АДРЕСА_1 пл.1200 кв.м. (а.с.10).

Рішенням виконкому Бродівської районної ради Львівської області №236 від 24.11.1988 р. дано дозвіл на будівництво індивідуального житлового будинку ОСОБА_2 в АДРЕСА_1 (а.с.9,13).

З копії технічного паспорта та інформації КП ЛОР «Золочівського міжрайонного бюро технічної інвентаризації» від 13.05.2015 р. №124 вбачається, що житловий будинок по АДРЕСА_1 незавершений будівництвом 44% готовності, вартість незавершеного будівництвом житлового будинку становить 165731 грн., відомості про реєстрацію даного житлового будинку відсутні.

Оскільки незавершений будівництвом житловий будинок по АДРЕСА_1 збудований під час перебування ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у шлюбі, суд приходить до висновку, що він належить їм на праві спільної сумісної власності подружжя.

Твердження відповідача, що будинок будувався без участі дружини, яка постійно хворіла та не працювала, спростовується письмовими запереченнями проти позову про розірвання шлюбу як самого відповідача (а.с.42-46), так і доводами представника позивача про те, що позивачка постійно була зайнята трудовою діяльністю, про що підтвердила копією трудової книжки, із записів якої вбачається, що ОСОБА_1 в період перебування у шлюбі з ОСОБА_2 постійно працювала, крім цього у подружжя народилося двоє дітей, які потребували догляду, тому суд не дає віри твердженням відповідача.

Крім цього суд також не приймає до уваги показання свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, які ствердили, що будинок будувався виключно за кошти відповідача та його родини, оскільки в суду є всі підстави вважати, що дані свідки заінтересовані у вирішенні справи на користь відповідача, оскільки вони є близькими родичами з відповідачем, з позивачкою перебувають у неприязних відносинах у зв'язку із розірванням шлюбу з їх братом ОСОБА_2, тому в суду є сумніви у достовірності та правдивості фактів повідомлених свідками.

Суд також не приймає до уваги платіжні документи про придбання будівельних матеріалів, оскільки з даних документів не вбачається, що вони придбані саме для будівництва спірного будинку.

Враховуючи те, що при поділі майна, що належить подружжю на праві спільної сумісної власності, дружина і чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, частки дружини та чоловіка є рівними, позивачка не просить про збільшення розміру її частки, суд не вбачає підстав для відступу від засад рівності часток подружжя у їхньому спільному майні.

Щодо вимог позивачки про визнання саме права власності на незавершене будівництво, то суд приходить до висновку, що такі вимоги на даний момент є передчасними, оскільки відповідно до вимог ст.331 ЦК України, якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. А тому суд вважає за можливе вирішити питання щодо права на незавершене будівництво.

Оскільки спірний будинок на даний час будівництвом не завершений, до експлуатації не прийнятий, суд вважає за можливе лише виділити із такого частки, як із спільно нажитого майна подружжя.

На підставі ст.ст.60,69 ч.1,70 СК України, ст.ст.331,372 ЦК України, керуючись ст.ст.8,10,11,60,209,212-215,218 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Поділити спільне майно подружжя, а саме: незавершене будівництво, яке знаходиться за адресою АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_1 право на ? частину незавершеного будівництва, яке знаходиться за адресою АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_2 право на ? частину незавершеного будівництва, яке знаходиться за адресою АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Бродівський районний суд Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: А. О. Бунда