Справа № 2-1269/10
пр.№ 6/464/138/15
У Х В А Л А

06.11.2015 Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючого - судді Горбань О.Ю.

при секретарі судових засідань ОСОБА_1

за участю: заявника ОСОБА_2

представника зацікавленої особи

Управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м.Львова ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові заяву ОСОБА_2 про заміну сторони виконавчого провадження, суд -

в с т а н о в и в:

Заявник ОСОБА_2 17.08.2015 з посиланням на статтю 1227 ЦК України звернулась до суду про заміну по справі № 2-1269/10 сторони виконавчого провадження, оскільки вона є донькою померлого батька ОСОБА_4

Мотивує заяву тим, що згідно рішення Сихівського районного суду м.Львова від 06 травня 2010 року позов ОСОБА_4 задоволено частково, зобовязано Управління Пенсійного фонду України у Галицькому районі нарахувати і виплатити з 09.07.2007 по 31.12.2007 та з 22.05.2008 по 06.05.2010 підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком на підставі положень ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», з врахуванням виплачених сум. На виконання зазначеного рішення суду ОСОБА_4 виданий виконавчий лист і предявлений ним до Сихівського відділу ДВС Львівського МУЮ в межах строку предявлення. 25 квітня 2015 року ОСОБА_4 помер і вона стала спадкоємицею за законом. Просить замінити стягувача ОСОБА_4 у виконавчому провадженні щодо виконання рішення суду від 06.05.2010 правонаступником ОСОБА_2.

В судовому засіданні заявниця заяву підтримала, надала пояснення, аналогічні викладеним у заяві.

Представник Управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м.Львова ОСОБА_3, діючи згідно довіреності, в судовому засіданні заяву заперечила. Вказала, що 25.08.2010 державний виконавець виніс постанову про відкриття виконавчого провадження, а 20.10.2010 - постанову про закінчення виконавчого провадження, оскільки Управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м.Львова оскаржило рішення суду 1-ї інстанції з клопотанням про поновлення строку подання апеляційної скарги. Вважає, оскільки виконавче провадження після розгляду апеляційною інстанцією не відновлювалось за зверненням позивача ОСОБА_4, тому відсутні підстави для заміни сторони в ньому. Також просить врахувати, що ОСОБА_4 до органів ДВС не звертався протягом тривалого часу, розпорядження про перерахунок пенсії відповідно не приймалось і таке нарахування Управлінням ПФУ не здійснювалось. Наполягає, що кошти, які не були нараховані померлому, не є належною пенсійною виплатою (неотриманою пенсією). Просить відмовити у задоволенні заяви.

Представник Сихівського ВДВС ЛМУЮ в судове засідання не зявився, заявою просить розгляд справи провести за його відсутності.

Відповідно до ч.2 ст.264 КАС України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Заслухавши пояснення заявниці, представника Управління ПФУ в Галицькому районі м.Львова, оглянувши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Як встановлено, заявниця просить замінити сторону виконавчого провадження правонаступником по справі, розглянутій в порядку цивільного судочинства з приводу зобов'язання проведення нарахування державної соціальної допомоги дитині війни.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України №19-рп/2010 від 09.09.2010, яким визнано положення в частині підвідомчості справ, пов'язаних із соціальними виплатами, суд розглядає дану заяву за правилами адміністративного судочинства.

Встановлено, що рішенням Сихівського районного суд м.Львова від 06 травня 2010 року частково задоволено позов ОСОБА_4 та зобовязано управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м.Львова нарахувати і виплатити ОСОБА_4 за період з 09.07.2007 по 31.12.2007 та з 22.05.2008 по 06.05.2010 підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком на підставі положень ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», з врахуванням виплачених сум. Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 31.10.2012 згадане рішення від 06.05.2010 залишено без змін.

У свідоцтві про смерть, серія І-СГ № 390219 зазначається, що ОСОБА_4 помер 25 квітня 2015 року.

Статтею 55 КАС України передбачено, що у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії адміністративного процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обовязкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обовязкові для особи, яку він замінив.

Процесуальним правонаступництвом є заміна сторони у разі переходу прав і обовязків від однієї особи до іншої (правонаступника) у відносинах, щодо яких виник спір.

При розгляді справи встановлено, що заявник просить здійснити заміну сторони на стадії виконання рішення суду.

Відповідно до ст.264 КАС України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд може замінити сторону виконавчого провадження її правонаступником.

З аналізу вказаної статті слідує, що заміна сторони виконавчого провадження його правонаступником можливо лише за наявності відкритого виконавчого провадження на підставі рішення суду від 06.05.2010 по справі № 2-1269/10.

В матеріалах справи відсутній доказ, що по виконавчому листу по справі №2-1269/10 відкрите виконавче провадження і що він перебуває на виконанні. Також заявницею не надано підтверджуючих документів про те, що саме вона являється правонаступником (відсутнє свідоцтво про право на спадкове майно після смерті батька).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 отримав виконавчий лист 04.08.2010, предявив такий до виконання у виконавчу службу, виконавче провадження відкрито за №20974214. Вказаний факт не оспорюється учасниками процесу.

З інформації, отриманої з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, наданої представником заінтересованої особи, вбачається, що 20.10.2010 виконавчий лист повернений без виконання, отже, стан виконавчого провадження завершено.

Згідно листа №21001 від 03.10.2015 вбачається, що матеріали виконавчого провадження знищені відповідно до п.9.9 «Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби».

Заявниця посилається на статтю 1227 ЦК України, яка надає членам сімї спадкодавця отримати соціальні виплати, які належали спадкодавцеві, але не були ним отримані за життя. Дійсно, цією нормою статті надано право членам сімї спадкодавця отримати вказані соціальні виплати. Проте, суд погоджується з позицією представника Управління ПФ України в Галицькому районі м.Львова, що ОСОБА_4 маючи право на матеріальні кошти у вигляді підвищення до пенсії, свідомо, протягом тривалого часу, будучи обізнаним про наслідки розгляду апеляційною інстанцією, не звернув рішення суду від 06.05.2010 до органів державної виконавчої служби.

Так, судом зясовано, що після набрання рішення суду законної сили, ОСОБА_4, будучи проінформованим належно (а.с.54), починаючи з 04.12.2012 (час повернення справи з апеляційної інстанції) до моменту смерті позивача (25.04.2015) письмово не звертався в суд для отримання виконавчого листа, не звертався ні до стягувача, ні у виконавчу службу, виконавчий лист не подавав, жодних розпоряджень про перерахунок йому пенсії Управлінням Пенсійного фонду України в Галицькому районі м.Львова не приймалось, нарахування не здійснювалось, підвищення до пенсії ОСОБА_4 як дитині війни в розмірі 30% встановленого ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» згідно заявленого ним позову Управлінням Пенсійного фонду України в Галицькому районі м.Львова у грошовому виразі при житті ОСОБА_4 не було нараховано.

Отже, на думку суду, позивач за життя мав право на матеріальні кошти у вигляді державного щомісячного 30-ти відсоткового підвищення до пенсії як дитині війни, проте ОСОБА_4 не реалізував своє право, а саме не звернувся за отриманням виконавчого листа, не отримав такий у встановленому законом порядку, не подав у виконавчу службу для примусового виконання рішення суду, тим самим не наполягав на виконанні рішення суду.

Жодних допустимих і належних доказів, які б свідчили про зворотнє заявницею суду не надано, а тому її пояснення оцінюються судом як голослівні.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для заміни сторони виконавчого провадження.

Керуючись ст.264 КАС України, ст.1227 ЦК України, рішенням Конституційного Суду України №19-рп/2010 від 09.09.2010, суд,

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_2 про заміну сторони виконавчого провадження залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали через Сихівський районний суд м.Львова до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Суддя О.Ю.Горбань