Справа № 357/7488/15-ц Головуючий у І інстанції Кошель Л. М.
Провадження № 22-ц/780/5249/15 Доповідач у 2 інстанції Сліпченко О. І.
Категорія 49 10.11.2015
УХВАЛА

Іменем України

10 листопада 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого: Сліпченка О.І.,

суддів: Дмитрієвої Л. Д., Олійника В.І.,

при секретарі: Петленко І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19 червня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та коштів на особисте утримання,-

Заслухавши доповідь судді Апеляційного суду, вислухавши учасників процесу, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів,-

встановила:

У травні 2015 року позивач звернулась до суду з зазначеним позовом посилаючись на те, що 02.12.2011 року зареєструвала з відповідачем шлюб, від спільного життя у них народилася донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 В даний час не працює, здійснює догляд за дитиною віком до 3-х років. Оскільки відповідач не надає коштів на утримання дитини та самої позивачки, вона просила в судовому порядку стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 700 грн., щомісячно до повноліття дитини та кошти на своє особисте утримання в твердій грошовій сумі у розмірі 300 грн. щомісячно починаючи з дня вступу рішення суду в законну силу і до досягнення дитиною трирічного віку.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19 червня 2015 року позов задоволено.

У своїй апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на необґрунтованість рішення та порушення норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову.

Апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду першої інстанції без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції правильно виходив з положень ст.ст. 180, 84 Сімейного Кодексу України та враховуючи визнання відповідачем позову стягнув з відповідача на користь позивача аліменти на утримання доньки, а також кошти на її особисте утримання в твердій грошовій сумі.

Колегія суддів погоджується із такими висновками, так як вони відповідають обставинам справи і вимогам закону.

Відповідно до вимог ст.180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч.1 ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

На врахування судом цих обставин при вирішенні питання щодо розміру аліментів звернув увагу і Пленуму Верховного Суду України в своїх роз'ясненнях, які містяться в п.17 (абз.3) постанови №3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів".

Згідно ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом першої інстанції встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 02 грудня 2011 року, від якого мають неповнолітню доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, дитина перебуває на утримання матері, відповідач добровільно грошових коштів на утримання дитини не надає. Встановлено, що позивач не працює, здійснює догляд за дитиною, потребує матеріальної допомоги, кошти на утримання дружини на період її догляду за дитиною віком до 3-х років відповідач не надає, хоча має таку можливість, інших утриманців не має.

Відповідач направив до суду заяву в якій позов визнав у повному обсязі, просив справу розглядати у його відсутності (а/с 16).

Доводи апелянта про те, що вказана заява написана під впливом сторонніх осіб не підтверджується наявними матеріалами справи.

Крім того, враховуючи працездатність відповідача за віком та станом здоров`я, його матеріальний стан, наявність у нього мінливого заробітку, розмір прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, як обставини, що передбачені ч.1 ст.182 СК України, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно визначив розмір аліментів на утримання дитину у розмірі 700 грн.

Відповідно до ч.2 ст.84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Даних про те, що відповідач не може надавати матеріальну допомогу на утримання позивача, з якою проживає дитина матеріали справи не містять і таких доказів відповідно до ст.ст.57, 60 ЦПК України відповідач суду не надав.

Інші зазначені в апеляційній скарзі обставини, зокрема, про відсутність доказів його працевлаштування, необхідність врахування прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, відсутність доказів на підтвердження його можливості надавати допомогу дружині, на переконання апеляційного суду, в даному випадку, правового значення для правильного вирішення спору не мають і не свідчать, у силу викладеного, про обґрунтованість апеляційних вимог.

Твердження апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не дав належної оцінки тим обставинам, що він на даний час не працює, допомагає своїм батькам, інвалідам ЧАЕС 1 групи вести домашнє господарство, не враховано стан його здоров'я, матеріальне становище, потребу у гасінні кредитів не заслуговують на увагу, оскільки ці обставини не спростовують висновків суду про наявність правових підстав для стягнення аліментів на утримання дитини та дружини.

Відтак, викладені у апеляційній скарзі доводи суд другої інстанції відносить до числа формальних, а тому оскаржуване рішення, ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, не може бути скасоване у відповідності до положень ст. 308 ЦПК України.

Окрім цього, згідно вимог ч. 3 ст. 309 ЦПК України порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо порушення призвело до неправильного вирішення справи, чого судом не виявлено.

Таким чином доводи апеляційної скарги про неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення судом норм матеріального і процесуального права, не знайшли свого підтвердження при апеляційному розгляді справи.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, розглядаючи спір повно та всебічно дослідив і оцінив обставини справи, вірно послався на закон, що регулює спірні правовідносини, дійшов правильного висновку про задоволення позову і ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: