Справа № 346/3657/14-ц
Провадження № 22-ц/779/392/2015
Головуючий у 1 інстанції Обідняк В. Д.
Суддя-доповідач Проскурніцький П.І.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2015 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

Головуючого: Проскурніцького П.І.

Суддів: Вакарук В.М., Горейко М.Д.

за участю секретаря: Драганчук У.В.

сторін: представника позивача ПАТ КБ "Приватбанк" Рокетської С.В., представника відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" (далі - ПАТ КБ "Приватбанк") до ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_5 про звернення стягнення, за апеляційною скаргою представника ПАТ КБ "Приватбанк" на рішення Коломийського міськрайонного суду від 23 грудня 2014 року,-

в с т а н о в и л а :

03.07.2014 року представник ПАТ КБ "Приват Банк" звернувся до суду із зазначеним позовом посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору від 28.12.2007 року ОСОБА_5 отримала кредит в розмірі 300 000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення 28.12.2026 року. В забезпечення виконання зобов'язань, Банк та ОСОБА_3 28.12.2007 року уклали договір іпотеки, відповідно до умов якого в іпотеку було передано нерухоме майно, а саме - будинок загальною площею 117,50 кв.м., житловою площею 65,40 кв.м., який знаходиться в АДРЕСА_1. В порушення умов кредитного договору позичальник свої зобов'язання

2

належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 23.06.2014 року заборгованість за кредитним договором становить 323 529 грн. 09 коп. Позичальнику та іпотекодавцю

надсилались вимоги про виконання порушеного зобов'язання. Однак, вимоги Банку не були виконані.

Просило задовольнити позов, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу вказаного предмету іпотеки, з укладенням від свого імені договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією правочину купівлі-продажу предмету іпотеки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення Банком всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для предмету іпотеки. Виселити відповідача та інших осіб, які зареєстровані та проживають у будинку, та стягнути судові витрати.

Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 23.12.2014 року в задоволенні позову відмовлено за безпідставністю позовних вимог.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, представник ПАТ КБ "Приватбанк" подав апеляційну скаргу, в якій посилається на те, що воно є незаконним та необгрунтованим, ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що вартість предмета іпотеки перевищує суму боргу за кредитним договором, що не відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Позивач не погоджується із таким висновком суду. У зв'язку із порушенням умов кредитного договору, а саме - несвоєчасної та не в повному обсязі сплати чергових платежів, у Банку виникло право на захист свого порушеного права шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Зазначив, що оскаржуване рішення суду не вмотивоване, чи завдало допущене боржником чи іпотекодавцем порушення основного зобов'язання чи іпотечного договору збитків іпотекодержателю, чи змінює обсяг його прав. Тому суд дійшов передчасного висновку про відмову в позові в частині звернення стягнення на предмет іпотеки.

Більше того, вирішуючи питання співмірності заборгованості за кредитним договором та вартості предмету іпотеки, в порушення ст.ст.212-214, 303 ЦПК України, суд першої інстанції не взяв до уваги, що вартість предмета іпотеки оцінена станом на 28.12.2007 року,

3

тоді як з позовом Банк звернувся у 2014 році. Крім того, посилання суду на неспівмірність розміру заборгованості та вартості предмета іпотеки не є підставою для відмови у позові про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Таким чином, на підставі ч.1 ст.33 Закону України "Про іпотеку" у позивача виникло право на захист свого порушеного права шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Суд першої інстанції у своєму рішенні не вмотивував обставини співмірності між розміром заборгованості та вартості предмета іпотеки і дійшов до передчасного висновку, що допущене порушення основного зобов'язання боржником не завдає збитків іпотекодержателю.

Більше того, відповідно до вимог ст. 38 Закону України "Про іпотеку", порядок розподілу коштів від продажу предмета іпотеки між іпотекодержателем та іншими особами, що мають зареєстровані права чи вимоги на предмет іпотеки, здійснюється відповідно до приорітету та розміру цих прав чи вимог. Решта коштів повертається іпотекодавцю.

Просив скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі.

Колегія суддів, вислухавши доповідача, представників сторін, перевіривши матеріали справи, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що відповідно до укладеного договору № IFА0GІ від 28.12.2007 року ОСОБА_5 отримала кредит в ПАТ КБ "Приватбанк" у розмірі 300 000 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення 28.12.2026 року.

В забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_5, ПАТ КБ "Приватбанк" та ОСОБА_3 28.12.2007 року уклали договір іпотеки, відповідно до умов якого в іпотеку було передано нерухоме майно, а саме - будинок загальною площею 117,50 кв.м., житловою площею 65,40 кв.м. в АДРЕСА_1. Обумовлена сторонами договору іпотеки ціна предмету іпотеки - 299 000 грн.

В порушення умов кредитного договору позичальник свої зобов'язання належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 23.06.2014 року заборгованість за кредитним договором становить 323 529 грн. 09 коп., і складається із: 280 537,18 грн. - заборгованість за кредитом; 13023,76 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом;

4

556,41 грн. - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором; 29411,74 грн. - штраф (процентна складова).

Відповідно до вимог ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним

чином, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Згідно зі ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.575 ЦК України, іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Статтею 1 ЗУ "Про іпотеку" передбачено, що іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно якого іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки.

Відповідно до ст.33 Закону України "Про іпотеку", у разі невиконання або неналежного виконання боржником зобов'язання, забезпеченого іпотекою, іпотекодержатель вправі задовільнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. За рахунок предмета іпотеки він має право задоволити в повному обсязі свої вимоги з урахуванням сплати відсотків, неустойки, збитків та іншого. Звернення стягнення здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Відповідно до ч.3 ст.39 Закону України "Про іпотеку", суд вправі відмовити у задоволенні позову іпотекодержателя про дострокове звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо допущене боржником або іпотекодавцем, якщо він є відмінним від боржника, порушення основного зобов'язання чи іпотечного договору не завдає збитків іпотекодержателю і не змінює обсяг його прав.

Відповідно до ч. 1 ст.12 ЗУ "Про іпотеку" у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання звернути стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно п.39 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" з урахуванням положень ч.3 ст.33, ст.36, ч.1 ст.37 ЗУ "Про іпотеку", іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права

5

власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання.

Як видно з договору іпотеки, відповідно до п. 2.1.5 цього договору, іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за рахунок предмета іпотеки у випадку невиконання іпотекодавцем зобов'язань, а також в інших випадках, передбачених цим Договором, за рахунок предмета іпотеки у порядку, передбаченому чинним законодавством (а.с. 28-30).

Згідно Договору іпотеки, звернення стягнення здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса, позасудового врегулювання у відповідності до умов цього договору та ЗУ "Про іпотеку", з інших підстав передбачених законодавством України.

Вирішуючи питання співмірності заборгованості за кредитним договором та вартості предмету іпотеки, в порушення ст.ст.212-214, 303 ЦПК України, суд першої інстанції не взяв до уваги, що вартість предмета іпотеки оцінена станом на 28.12.2007 року (299 000 грн.), тоді як з позовом Банк звернувся у 2014 році, коли заборгованість становила 323 529 грн. 09 коп. Крім того, посилання суду на неспівмірність розміру заборгованості та вартості предмета іпотеки не є підставою для відмови у позові про звернення стягнення на предмет іпотеки.

В результаті неналежного виконання позичальником взятих на себе зобов'язань щодо своєчасного та в повному обсязі повернення кредиту у позичальника виникла заборгованість, а в банку, як іпотекодержателя (відповідно до умов договору іпотеки та ст.33 та 35 ЗУ "Про іпотеку"), виникло право на звернення стягнення на іпотечне майно.

22 травня 2014 року іпотекодавцю ОСОБА_3 було направлено повідомлення про наявну заборгованість за кредитним договором і вказано на те що у випадку її непогашення в тридцятиденний строк з дня отримання вимоги буде звернуто стягнення на предмет іпотеки і необхідно добровільно звільнити нерухоме майно, а саме житловий будинок, який є предметом іпотеки ( а.с., а.с. 15 - 20).

Позивач разом із позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки заявив вимогу про виселення.

Згідно з частиною четвертою, ст. 109 Житлового кодексу України, статтей 39-40 Закону України "Про іпотеку" виселення мешканців із житлового будинку чи житлового приміщення, яке є предметом іпотеки, проводиться в порядку, встановленому законом.

6

Як вбачається із досліджених у справі доказів, відповідач добровільно не звільнив житлове приміщення, на яке звернуто стягнення як на предмет іпотеки, протягом місяця з часу отримання повідомлення про виселення. Інших строків сторонами не було погоджено, а тому він підлягає виселенню без надання іншого житла.

Висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, а тому відповідно до вимог ст. 309 ЦПК України рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення.

Розглянувши справу в межах заявленого позову та в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку що апеляційна скарга підлягає до задоволення, рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, п.2 ч.1 ст. 307, 309, 313, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" задовольнити.

Рішення Коломийського міськрайонного суду від 23 грудня 2014 року скасувати і ухвалити нове рішення яким позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" задовольнити в повному обсязі.

В рахунок погашення заборгованості за договором про надання кредиту № IFА0GІ від 28 грудня 2007 року, в сумі 323 529 ( триста двадцять три тисячі пятьсот двадцять девять) грн. 09 коп, звернути стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки від 28 грудня 2007 року, а саме: будинок загальною площею 117,50 кв.м., житловою площею 65,40 кв.м., який знаходиться в АДРЕСА_1, Івано-Франківської області, що належить ОСОБА_3 на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу, виданого державним нотаріусом Коломийського державної нотаріальної контори Івано-Франківської області 30.08.1996 року за №1-2812, зареєстрованого в Коломийському міжрайонному бюро технічної інвентаризації за №1278, шляхом продажу вказаного предмету іпотеки з укладенням від свого імені договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією правочину купівлі-продажу

7

предметів іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форми власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ "ПриватБанк" всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки. Початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності, незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Виселити ОСОБА_3 із будинку АДРЕСА_1 без надання іншого житла.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" витрати, пов'язані зі сплатою судового збору, в сумі 1 827 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено сторонами в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: П.І. Проскурніцький

Судді: В.М. Вакарук

М.Д. Горейко