Справа № 667/4647/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2015 року м. Херсон

Комсомольський районний суд м. Херсона у складі:

головуючого - судді Черниш О.Л.

при секретарі Сільчик Т.В.

за участю відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

встановив:

Позивач звернувся до суду із позовною заявою, у якій просить стягнути із ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором на загальну суму 1728,49 гривень.

На обґрунтування позовних вимог зазначив такі обставини:

20.03.2007 року публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», яке є правонаступником товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційний банк «Дельта», та відповідач уклали кредитний договір №001-81000-300307, за умовами якого банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 1079 гривень на умовах, визначених законом, зі сплатою відсотків у розмірі 24% річних.

Станом на 08.05.2015 року відповідач не виконав належним чином зобов'язання за кредитним договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість.

За розрахунком банку заборгованість за кредитним договором складає 1728,49 гривень, з яких: заборгованість за кредитом 1079 гривень, - за відсотками 144,57 гривень; за комісіями 504,92 гривні.

Представник позивача у судове засідання не з'явився, у позовній заяві зазначив, щоб справа розглядалася без його участі.

Відповідач позов не визнав, пояснив, що кредит ним був погашений, але квитанції не збереглися, надав письмові заперечення на позов, у яких просив застосувати строк позовної давності.

Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив, що 30 березня 2007 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Комерційний банк Дельта», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір, за умовами якого позивальнику було надано кредитні кошти у розмірі 1079 гривень на строк до 29 березня 2008 року, що підтверджується меморіальним ордером (а.с.8) і визнається відповідачем.

Згідно розрахунку, наданого банком, і не спростованого відповідачем, відповідач не повернув банку, отримані кредитні кошти, не сплатив відсотки та комісії, визначені умовами договору.

На обґрунтування твердження, що кредитні кошти були повернуті, відповідач не надав жодних доказів.

Частиною 1 ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій само кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

Таким чином, позовні вимоги позивача є обґрунтованими, проте задоволенню не підлягають через пропуск строку позовної давності.

Свій висновок суд обґрунтовує наступним:

Кредитний договір між сторонами був укладений 30 березня 2007 року на строк до 29 березня 2008 року.

На час закінчення договору кредитні кошти не були повернуті банку, тобто, починаючи з 30 березня 2008 року, банк знав про порушення свого права на повернення кредитних коштів.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Позивач звернувся до суду 17 червня 2015 року.

Згідно ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Відповідач надав заяву про застосування позовної давності.

Крім того, згідно п. 31 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» зазначається, що, враховуючи положення п. 7 ч. 13 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», суди мають виходити з того, що у спорах щоо споживчого кредитування кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту. строк давності якого минув.

Таким чином, позов задоволенню не підлягає через пропуск ним строку позовної давності.

Керуючись ст.ст. 11, 60, 179, 209, 212 ЦПК України, на підставі ч. 3 ст. 257 ЦК України, суд, -

вирішив:

Відмовити публічному акціонерному товариству «Дельта Банк» у задоволенні позову до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №001-81000-300307 від 30.03.2007 року.

Рішення протягом десяти днів з дня його проголошення може бути оскаржено до апеляційного суду Херсонської області шляхом подачі апеляційної скарги через Комсомольський районний суд м. Херсона. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Черниш О.Л.