Справа № 462/7577/14 Головуючий у 1 інстанції: Галайко Н.М.
Провадження № 22-ц/783/1076/15 Доповідач в 2-й інстанції: Бермес І. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

Головуючого: Бермеса І.В.

суддів: Мусіної Т.Г., Савуляка Р.В.

за участі секретаря: Щербая В.П.

без участі сторін

розглянула у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 27 жовтня 2014 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи: ОСОБА_6, ОСОБА_3, Приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_7, Приватний нотаріус Львівського нотаріального округу ОСОБА_8 про визнання договору дарування недійсним, -

встановила:

Оскарженою ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 27 жовтня 2014 року в задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову відмовлено.

Ухвалу суду оскаржив представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3.

В апеляційній скарзі зазначає, що існує велика ймовірність того, що за час розгляду справи по суті третьою особою - ОСОБА_6 може бути відчужене спірне майно - квартира АДРЕСА_1, чи передане у заставу, що утруднить або зробить неможливим виконання рішення суду, яке може бути ухвалене по даній справі на користь позивача.

Просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1.

Сторони в судове засідання апеляційної інстанції не з'явились, хоча належним чином з дотриманням положень ст.ст. 74-76 ЦПКбули повідомлені про дату судового засідання, тому відповідно до положень ч.2 ст. 305 ЦПК Україниїх неявка не перешкоджає розглядові справи, який проводився без фіксування судового засідання технічними засобами згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши доводи осіб, що беруть участь у справі в їх сукупності в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Згідно ч.1 ст. 151 ЦПК Українисуд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 151 ЦПК Україниу заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 152 ЦПК Українипозов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Відповідно до ч.3 ст. 152 ЦПК Українивиди забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до ч.5 ст. 153 ЦПК Українипро вжиття заходів забезпечення позову суд постановляє ухвалу, в якій зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання, порядок виконання, розмір застави, якщо така призначена. Копія ухвали надсилається заявнику та заінтересованим особам негайно після її постановлення.

Згідно змісту п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову"розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як вбачається із заяви про забезпечення позову, позивач просив накласти арешт на на квартиру АДРЕСА_1.

Мотивував свою заяву тим, що ОСОБА_6 може відчужити спірне майно, що утруднить виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Із змісту оскарженої ухвали вбачається, що відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що в порушення процесуальних норм та роз'яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України заявником не надано доказів існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

На думку колегії суддів, згадані висновки суду першої інстанції зроблені у відповідності до вимог закону та підстав для скасування оскаржуваної ухвали немає.

При цьому судова колегія враховує і те, що ОСОБА_6 є третьою особою в справі, а норми ст.ст.151,152 ЦПК Українине поширюються на третіх осіб.

Як вбачається із виділених матеріалів цивільної справи, що надійшли на розгляд до апеляційного суду, що були оглянуті колегією суддів, жодних обґрунтованих причин, у зв'язку з якими необхідно забезпечити позов шляхом накладення арешту на квартиру, яка належить третій особі по справі - ОСОБА_6, позивачем не наведено.

Враховуючи вказане, доводи апеляційної скарги слід визнати необґрунтованими та таку відхилити, а оскаржувану ухвалу як таку, що постановлена з додержанням вимог закону - залишити в силі.

Керуючись п.1 ч.2 ст.307, п.1 ч.1 ст.312, п.4 ч.1 ст.314, ст.315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - відхилити.

Ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 27 жовтня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ухвали законної сили.

Головуючий: Бермес І.В.

Судді: Мусіна Т.Г.

Савуляк Р.В.