Справа № 342/1341/14-ц
Провадження № 2/342/22/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2015 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Ничик Г.І.,

секретаря судового засідання Петруняк Н.А.,

з участю: позивача ОСОБА_1, її представника ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_4, представників третіх осіб на стороні відповідача ОСОБА_5, ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Городенка справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, Котиківської сільської ради, реєстраційної служби Городенківського районного управління юстиції, третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, - Приватного науково-виробничого підприємства «Укрспецтехнологія», управління держкомзему в Городенківському районі про скасування свідоцтва про право власності на землю та визнання незаконним рішення сільської ради,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3, Котиківської сільської ради, реєстраційної служби Городенківського районного управління юстиції, в якому просить скасувати видане ОСОБА_3 свідоцтво про право власності на земельну ділянку за адресою - АДРЕСА_1, індексний номер 10675550 від 11.10.2013 р. В позовній заяві зазначає, що вона 30 жовтня 2013 року на підставі договору купівлі-продажу придбала у ОСОБА_7 житловий будинок по АДРЕСА_2, право власності на придбане майно 30.10.2014 року було зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Попередній власник будинку ОСОБА_7 користувалася земельною ділянкою для будівництва та обслуговування жилого будинку площею 0,17 га, що стверджено довідкою Котиківської сільської ради № 642 від 20.11.2014 року. В квітні 2014 році позивачка звернулася в приватне науково-виробниче підприємство «Укрспецтехнологія» з метою виготовлення землепроектної документації на право власності на земельну ділянку, на якій розміщене придбане нею житлове господарство. З письмової відповіді ПНВП «Укрспецтехнологія», отриманої 13 жовтня 2014 року, вбачається, що технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) не може бути завершена в зв'язку з тим, що в процесі розробки з'ясувалася невідповідність меж в натурі та в технічній документації (проекті землеустрою щодо відведення земельної ділянки) суміжника - відповідача у справі ОСОБА_3. З доданої до відповіді експлікації земельних угідь та кадастрового плану видно, що межа між житловими господарствами схематично проходить від точки «Б» до точки «В», на місцевості та у фактичному землекористуванні ця межа має клиноподібну форму із заглибленням у бік господарства відповідача. У попередніх власників по цій межі проходила огорожа - металева сітка, вмонтована у бетонний мур. В даний час сітки немає, а мур залишився. Земельна ділянка відповідача розміщена вище земельної ділянки позивачки приблизно на 0,5 м. У технічній документації відповідача межа між господарствами позивачки та відповідача ОСОБА_3, позначена точками «Б» та «В», які сполучені між собою прямою лінією, внаслідок чого 22 кв.м. земельної ділянки позивачки (в т.ч. бетонний мур огорожі) за документами відійшли до відповідача, а тому має місце накладка, яка не дозволяє позивачці завершити виготовлення землепроектної документації. Її звернення до ОСОБА_3 щодо внесення змін в його землепроектну документацію відповідач відхилив, мотивуючи тим, що вже виготовив свідоцтво про право власності на свою земельну ділянку. Позивачка вважає, що згаданий документ підлягає скасуванню як незаконний з тих підстав, що виданий із помилкою, не відображає дійсних меж земельної ділянки, в результаті чого неправомірно захоплено частину належної позивачці земельної ділянки, оскільки неправильно виконані геодезичні виміри під час виготовлення технічної документації відповідача ОСОБА_3: при виконанні геодезичної зйомки не було враховано кривизну межі між земельними ділянками в натурі, взято до уваги та зазнято крайні точки ділянки, які з'єднали рівною лінією. Внаслідок спотворення реальної межі новостворена межа захоплює 22 кв. м земельної ділянки позивачки.

В заяві про збільшення позовних вимог позивачка зазначила, що після отримання заперечень реєстраційної служби Городенківського РУЮ та ОСОБА_3, вона дізналася, що підставою для видачі відповідачу оскаржуваного свідоцтва про право власності на земельну ділянку стало рішення Котиківської сільської ради № 583-14/2012 від 19.10.2012 року Приймаючи рішення, сесія затвердила землепроектну документацію відповідача, яка містила технічні помилки. Оскільки проміри земельної ділянки для обслуговування та будівництва житлового будинку, господарських будівель та споруд у свідоцтві про право власності на земельну ділянку відповідача не відповідають промірам земельної ділянки в натурі, внаслідок чого зменшена площа її земельної ділянки, позивачка просить визнати недійсним Рішення Котиківської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області № 583-14/2012 від 19.10.2012 р. «Про надання безоплатно у власність земельної ділянки ОСОБА_3 для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд по АДРЕСА_1».

Ухвалою суду від 12.02.2014 р. до участі в справі, як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, залучено приватне науково-виробниче підприємство (ПНВП) «Укрспецтехнологія», управління держкомзему в Городенківському районі.

В судовому засіданні позивачка та її представник підтримали позовні вимоги з наведених в позові підстав, просять позов задовольнити. Суду позивачка пояснила, що заміри земельної ділянки, на якій знаходиться придбаний нею будинок по АДРЕСА_2, проводив спеціаліст ПНВП «Укрспецтехнологія» в присутності відповідача, після того, як була очищена земельна ділянка. В той час спеціаліст ПНВП сказав, що при виготовленні землевпорядних документів на земельну ділянку відповідача були здійснені неправильні виміри, в результаті того, що біля межі не були вирубані зарослі. Виміри не відповідають тій території земельної ділянки, на якій відповідач придбав будинок. Одночасно пояснила, що згідно договору купівлі-продажу вона купила будинок, господарські споруди, огорожу. Відповідач згідно свого договору купівлі-продажу огорожу не купував. Коли прийшлось виготовляти документи на земельну ділянку, на якій знаходиться куплений будинок, виходить, що бетонна огорожа знаходиться на земельній ділянці сусіда - відповідача, хоча фактично належить позивачці. В договорі купівлі-продажу будинку по АДРЕСА_2 вказана площа земельної ділянки, на якій знаходиться будинок, - 0,15 га, а згідно довідки Котиківської сільської ради від 20.10.2014 р., виданої на підставі погосподарських книг сільської ради, розмір земельної ділянки складає 0,17 га.

Представник позивача суду пояснила, що земельна ділянка позивачки по рельєфу знаходиться нижче земельної ділянки відповідача. Продавцем обох житлових будинків по АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 є ОСОБА_7, в даний час вона проживає в Російській Федерації. Від її імені при укладенні договору купівлі-продажу з позивачкою діяв свекор ОСОБА_8. Останній вказував, що мур належить до господарства АДРЕСА_2, яке купила позивачка. По скайп-зв'язку позивачка зв'язалась із ОСОБА_7, яка направила заяву про те, що дійсно межа між господарствами проходила по бетонному мурі, який заливав її батько. Представник позивачки звертає увагу на те, що згідно договору купівлі-продажу, за яким покупцем є ОСОБА_3, він придбав житловий будинок, позначений літерою «А» та сарай, позначений літерою «Б». Позивачка згідно з договором купівлі-продажу придбала житловий будинок, зазначений в плані літерою «А», господарські будівлі та споруди, позначені різними літерами, вбиральня, позначена літерою «Г», а також огорожі, позначені №1, № 3, та № 4 - ворота. В технічному паспорті, посилання на який робить нотаріус, огорожа № 3 - сітка, яка монтувалась до бетонного муру, сітка не збереглась, зберігся тільки мур, покладений батьком продавця, який є межею. Позивачка купила житлове господарство з земельною ділянкою, яка належала продавцю. Довідки Котиківської сільської ради стверджують, що згідно погосподарських книг за житловим господарством по АДРЕСА_2 рахувалась земельна ділянка 0,17 га, а за житловим господарством під АДРЕСА_1 по цій же вулиці - площею 0,06 га. Приймаючи рішення про затвердження землевпорядної документації сільська рада не врахувала, що органом місцевого самоврядування не приймалось рішення про збільшення площі земельної ділянки по АДРЕСА_1 до 0,0805 га.

Так як розміри фактичного землекористування відповідача ОСОБА_3 не відповідають розміру, зазначеному в рішенні сільської ради та в свідоцтві про право власності на його земельну ділянку, внаслідок чого частина придбаних позивачкою будівель знаходиться на земельній ділянці відповідача, тому землевпорядна документація відповідача і рішення сільської ради про її затвердження порушують права та інтереси позивача, так як частина господарських будівель позивача мала би відійти до відповідача, що суперечить договору купівлі-продажу, за яким позивачка є покупцем житлового будинку і не відповідає її фактичному землекористуванню.

Відповідач ОСОБА_3 вважає позов безпідставним, таким, що не підлягає до задоволення. Суду пояснив, що він купив у ОСОБА_7 житловий будинок по АДРЕСА_1. Продавцем межа земельної ділянки з господарством під АДРЕСА_2 була вказана по прямій лінії, а не так, як фактично вона проходить на місцевості. Зазначений в погосподарських книгах сільської ради розмір його земельної ділянки не відповідає фактичному розміру, тому що площа земельних ділянок його господарства та господарства позивачки має бути такою, яка значиться в карті, яку він отримав у відділі держземагенства. Одночасно пояснив, що на час виготовлення для нього проекту землеустрою його суміжником була не позивачка, а ОСОБА_7. Остання передала йому свою земельну документацію, виготовлену для неї землевпорядною організацією. Акт встановлення та узгодження зовнішніх меж його землекористування фактично не проводився, використали акт, що був складений, коли продавець ОСОБА_7 приватизовувала земельну ділянку, а потім сусіди поставили підписи. Акт встановлення та узгодження зовнішніх меж його землекористування від 05.06.2012 р. від імені ОСОБА_7 підписував ОСОБА_8 по довіреності. Однак, йому не відомо чому записаний номер паспорта ОСОБА_7. Після придбання житлового будинку по АДРЕСА_2, суміжним землекористувачем є позивачка ОСОБА_1 (в плані меж земельної ділянки від точки, позначеної буквою «Г» до точки, позначеної буквою «В»).

Відповідач ствердив, що представник ПНВП «Укрспецтехнологія» не проводив обміри придбаної ним земельної ділянки в ОСОБА_7, а використав раніше проведені обміри для виготовлення техдокументації продавцю, також ствердив, що акт прийому-передачі межових знаків був підписаний без фактичної їх передачі. Про те, яка конфігурація земельної ділянки, що є заглиблення в його сторону, дізнався тільки тоді, коли ОСОБА_1 приступила до виготовлення техдокументації.

Представник відповідача - Котиківської сільської ради, сільський голова Котелко І.М. позов не визнав. Суду пояснив, що житловий будинок по АДРЕСА_1 покупець ОСОБА_3 придбав в 2011 р., проектна документація на земельну ділянку була виготовлена, присвоєний кадастровий номер, площу земельної ділянки 0,08 га було взято із технічної документації, виготовленої власницею земельної ділянки. Житловий будинок по АДРЕСА_2 був придбаний в 2013 р., площа земельної ділянки 0,15 га. Продавала обидва двори одна і та ж господиня - ОСОБА_7 Сільська рада точні заміри земельних ділянок провести не може, точні виміри робить землевпорядна організація. При затвердженні на сесії сільської ради рішення № 583-14/2012 від 19.10.2012 р. сільська рада не вийшла за межі своїх повноважень. Рішення про надання ОСОБА_3 безоплатно у власність земельної ділянки по АДРЕСА_1 на 0,0805 га було прийнято згідно технічної документації, виготовленої ліцензованою землевпорядною організацією. Щодо встановлення та узгодження зовнішніх меж землекористування ОСОБА_3 від 05.06.2012 р. пояснив, що свій підпис і печатку сільської ради ставив в сільській раді, погоджуючи, що власник не «заліз» на територію земель сільської ради. Також ОСОБА_4 ствердив, що господарство АДРЕСА_2 по рельєфу місцевості нижче від господарства АДРЕСА_1 приблизно на 30-40 см.

Реєстраційна служба Городенківського районного управління юстиції подала суду заперечення, в якому зазначила, що свідоцтво про право власності на земельну ділянку, що належить ОСОБА_3, видане у відповідності до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та згідно Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, п.37 якого визначено, що документом, який підтверджує виникнення речового права на земельну ділянку є рішення Котиківської сільської ради № 583-14/2012 від 19.10.2012 р. Вважає, що реєстраційна служба є неналежним відповідачем, зазначає, що належним відповідачем має бути ПНВП «Укрспецтехнологія», яке виготовляло проект із землеустрою. Одночасно просить справу розглядати без участі представника реєстраційної служби.

Представник третьої особи - відділу Держземагенства в Городенківському районі вважає, що відсутні підстави для задоволення позову. Суду пояснив, що проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_3 був складений на підставі Рішення Котиківської сільської ради від 25.04.2012 р. По матеріалах документації орієнтована площа 0,0805 га, документація містить кадастровий план, акт встановлення та узгодження меж від 05.06.2012 р. вказана площа 0,0805 га, погоджена з суміжниками, відповідає тій площі, яка вказана в договорі купівлі-продажу. Оскільки документація із землеустрою була належним чином погоджена, сільською радою затверджена, тому відділ Держземагенства її зареєстрував. Земельній ділянці присвоєний кадастровий номер.

Представник третьої особи ПНВП «Укрспецтехнологія» суду пояснив, що в вересні 2011 р. до ПНВП «Укрспецтехнологія» звернулась ОСОБА_7 з приводу обміру земельної ділянки по АДРЕСА_1 для присвоєння кадастрового номеру ділянці з метою подальшого продажу належного їй будинку, який там знаходиться. 26.09.2011 р. він виїхав до земельної ділянки по АДРЕСА_1. Була присутня замовник ОСОБА_7, яка одночасно була власником будинку АДРЕСА_2 по цій же вулиці, її свекор ОСОБА_8, чоловік замовниці та ще однин молодий чоловік. Провести її обміри було дуже складно, так як тривалий час ніхто в цих господарствах не жив, земельні ділянки заросли високорослими травами, кущами, чагарниками. Присутній молодий чоловік допомагав частково вирубувати просіки до поворотних точок. Коли він робив зйомку, там було 10 поворотних точок, 1-2 з них зробити було взагалі складно. На запитання, як проходить межа між господарствами АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2, отримав відповідь - по підмурку, а на запитання, чи пряма межа, присутні, в т.ч. замовниця, сказали брати по прямій, так як ніяких претензій не буде, бо дві ділянки належать замовниці, а якщо будуть продавати, то продадуть одному покупцю. Коли проводили зйомку, йому не говорили про те, що там викривлення. Було зазнято крайні точки ділянки рівною лінією, не врахувавши конфігурації земельної ділянки. Погодженні межі підписала сама замовниця як власник сусіднього господарства. Кадастровий план, виготовлений за результатами зйомки, підписали всі суміжники, сільська рада, управління держкомзему та архітектура.

Також ОСОБА_5 пояснив, що після того, як ОСОБА_7 продала житловий будинок ОСОБА_3, для виготовлення проекту землеустрою ОСОБА_3 було використано ту документацію, яка була в 2011 р. виготовлена для ОСОБА_7 Рішення сільської ради про надання дозволу ОСОБА_3 на складання проекту відведення земельної ділянки з метою отримання безоплатно у власність було прийняте 25.04.2012 р. Роботи по виготовленню документації тривають приблизно півроку.

02.04.2014 р. він виконував роботи по обміру земельної ділянки по АДРЕСА_2 для замовника ОСОБА_1 для виготовлення технічної документації на приватизацію землі. При цьому обмірі ділянки були розчищені від кущів, чагарників, дерев, був доступ до всіх поворотних точок. Тоді стало замітно, що між ділянками за АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 є злам, а не пряма лінія. В присутності чоловіка замовниці та ОСОБА_3 повідомив про те, що в документації ОСОБА_3 є помилка, що не відповідає фактичному землекористуванню. Пропонував сторонам залишити так як є, щоб не переробляти документацію ОСОБА_3, але укласти угоду, що межа буде проходити по існуючому підмурку, так як вона є фактично між господарствами сторін, але сторони на це не погодились. Земельна ділянка ОСОБА_3 мала би бути меншою на 19-20 кв. м.

Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь в справі, свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів, серед інших, можуть бути: визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Ст. 3 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 152 ЗК України - власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 має у власності житловий будинок за адресою - АДРЕСА_2, який придбала у ОСОБА_7 30 жовтня 2013 року на підставі договору купівлі-продажу, нотаріально посвідченого приватним нотаріусом Городенківського РНО, від імені продавця на підставі довіреності діяв представник ОСОБА_8 (а.с.61-63). Згідно з договором, витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності індексний номер 11902700, технічним паспортом, позивачка придбала житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, в т.ч. огорожу (а.с. 7-14). Довідкою № 642, виданою 20.10.2014 р. виконкомом Котиківської сільської ради стверджено, що за господарством по АДРЕСА_2 згідно з даними погосподарських книг сільської ради числилась земельна ділянка: за 2006 - 2010 р. - площею 0,17 га, за 2011 - 2015 роки - площею 0,1720 га (а.с. 18).

Відповідач ОСОБА_3 має у власності житловий будинок за адресою - АДРЕСА_1, який придбав у ОСОБА_7 09 грудня 2011 року на підставі договору купівлі-продажу, нотаріально посвідченого приватним нотаріусом Городенківського РНО, від імені продавця на підставі довіреності діяла представник ОСОБА_10, згідно з договором ним придбаний житловий будинок та сарай (а.с.45). Договір купівлі-продажу зареєстрований в Обласному комунальному підприємстві «Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації»: номер запису 1419 в книзі 9, власник житлового будинку в АДРЕСА_1 - ОСОБА_3 (а.с.48). Довідкою № 4/02.2-19, виданою 12.01.2015 р. виконкомом Котиківської сільської ради стверджено, що за господарством ОСОБА_7 по АДРЕСА_1 згідно з даними погосподарських книг сільської ради за 1997 - 2000 р.р., за 2001-2005р.р., 2006 - 2010 р.р. - числилась земельна ділянка площею 0,06 га (а.с. 67).

Свідоцтвом про право власності індексний номер 10675550 від 11.10.2013 р. та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності стверджено, що власником земельної ділянки за адресою - АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_1: 01:001:0134, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,0805 га є ОСОБА_3 (а.с. 46-47).

Відповідно до ст. 377 ЦК України та ст.120 Земельного кодексу України - у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Згідно з п. а ч. 3 ст. 116 ЗК України - безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян. П. г ч.1 ст. 121 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), в розмірі, у селах - не більше 0,25 гектара. Порядок безоплатної приватизації земельної ділянки громадянами визначений ст. 118 ЗК України.

З метою виготовлення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки ОСОБА_1 звернулась до приватного науково-виробничого підприємства (ПНВП) «Укрспецтехнологія». З повідомлення ПНВП «Укрспецтехнологія» від 13 жовтня 2014 року слідує, що технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ОСОБА_1 на земельну ділянку по АДРЕСА_2 не може бути завершена в зв'язку з тим, що в процесі її розробки вияснилася невідповідність меж в натурі (на місцевості) та в технічній документації (проекті землеустрою щодо відведення земельної ділянки) гр. ОСОБА_3, який є власником земельної ділянки по АДРЕСА_1, яка межує з земельною ділянкою ОСОБА_1, що підтверджено графічними матеріалами (а.с.15-17).

Допитані судом свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_8 ствердили, що бетонний мур був зведений батьком ОСОБА_7 - ОСОБА_11, який проживав в АДРЕСА_2. Цей будинок перейшов у власність ОСОБА_7 як спадкове майно.

В судовому засіданні встановлено, що на межі суміжних належних сторонам земельних ділянок в АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 збудований мур, який відноситься до господарства АДРЕСА_2, він слугував підмурком під огорожею між господарствами, при цьому згідно рельєфу земельна ділянка по АДРЕСА_2 розташована нижче земельної ділянки по АДРЕСА_1 приблизно на 0,3 - 0,5 м. При виготовленні проекту із землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки по АДРЕСА_1 ОСОБА_3 межа між житловими господарствами АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 вказана помилково, без врахування того, що бетонний мур, який був збудований батьком продавця житлового будинку ОСОБА_11, фактично належить до господарства під АДРЕСА_2, межа не йде по прямій лінії, що стверджено викопіюванням із Плану впорядкування присадибних та громадських земель радгоспу «Зоря» с. Котиківки Городенківського району Івано-Франківської області», складеного на основі горизонтальної зйомки, проведеної в 1965 р. Івано-Франківською землевпорядною експедицією Республіканського проектного інституту по землевпорядкуванню «Укрземпроект» 1966 р. (а.с. 133, 135, 137).

Рішенням Котиківської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області № 583-14/2012 від 19.10.2012 р. «Про надання безоплатно у власність земельної ділянки ОСОБА_3 для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд по АДРЕСА_1» було надано земельну ділянку у розмірі, збільшеному в порівнянні з тим розміром, який перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_3, за рахунок частини земельної ділянки, яка перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_1, що свідчить про порушення прав позивачки на землю.

Ст. 155 ЗК України визначено, що у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Враховуючи наведене, Рішення Котиківської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області № 583-14/2012 від 19.10.2012 р. слід визнати недійсним.

Згідно з ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (ст. 126 ЗК України).

В постанові Верховного Суду України від 4 червня 2014 р. у справі № 6-46цс14), прийнятій за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах згідно ст. 360-7 ЦПК України, що є обов'язковим для судів України, визначено, що у спорах, пов'язаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватись як зазначені рішення, угоди на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки.

Право власності ОСОБА_3 на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_1: 01:001:0134 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,0805 га зареєстроване державною реєстраційною службою Городенківського районного управління юстиції Івано-Франківської області 11.10.2013 р., про що свідчить Свідоцтво про право власності індексний номер 10675550. Із наданого реєстраційною службою заперечення встановлено, що документом, який підтверджує виникнення речового права ОСОБА_3 на земельну ділянку є рішення Котиківської сільської ради № 583-14/2012 від 19.10.2012 р.

Оскільки судом визнається недійсним Рішення Котиківської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області № 583-14/2012 від 19.10.2012 р. «Про надання безоплатно у власність земельної ділянки ОСОБА_3 для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд по АДРЕСА_1», згідно з яким ОСОБА_3 видане свідоцтво про право власності на згадану земельну ділянку, тому є підстави для задоволення позову в частині скасування згаданого свідоцтва.

На підставі ст.ст. 116, 118, 120, 121, 125, 126, 152, 155 Земельного кодексу України, ст.ст.16, 377 ЦК України, керуючись ст. ст. 3, 4, 10, 11, 60, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати недійсним Рішення Котиківської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області № 583-14/2012 від 19.10.2012 р. «Про надання безоплатно у власність земельної ділянки ОСОБА_3 для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд по АДРЕСА_1».

Скасувати видане ОСОБА_3 свідоцтво про право власності індексний номер 10675550 від 11.10.2013 р. на земельну ділянку за адресою - АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_1: 01:001:0134 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,0805 га.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Івано-Франківської області через Городенківський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Ничик Г.І.