Справа №: 398/1626/15-ц
Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:
судді - Нероди Л.М.,
секретарі - Соловйовій Л.Є.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Олександрійської міської ради Кіровоградської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом,
У березні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області з позовом до Олександрійської міської ради Кіровоградської області про визнання права власності в порядку спадкування.
Позов мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивача - ОСОБА_2. Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, зокрема на квартиру АДРЕСА_1. За життя померла ОСОБА_2 не встигла належно оформити майно, тому позивач просить визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру НОМЕР_2, яка знаходиться у будинку АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2, якій належала на підставі Свідоцтва на право власності на житло виданого Виконкомом Олександрійської міської Ради народних депутатів 26.03.1993 року, виданого на підставі розпорядження (наказу) від 15.02.1993 року, №177.
У судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задоволити.
Представник відповідача у судове засідання не з'явився, а надав письмову заяву у якій просить справу розглянути у його відсутність та не заперечує щодо задоволення позовних вимог.
Згідно ч. 2 ст. 77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин.
Відповідач або представник відповідача у судове засідання не з'явилися, про час і місце розгляду повідомлялися належним чином.
Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов задовольнити у повному обсязі.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_2, відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 виданого 29.07.2014 року.
Згідно свідоцтва на право на власність на житло від 26.03.1993 року, квартира АДРЕСА_1 належить ОСОБА_2.
Однак, архівна довідка №178 від 26.02.2015 року вказує, що квартира АДРЕСА_1 не зареєстровано за ОСОБА_2.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 не здійснила реєстрацію належним чином та померла.
Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_4, ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1. Мати - ОСОБА_2.
Свідоцтво про укладення шлюбу серії НОМЕР_5, підтверджує той факт, що ОСОБА_1 уклала шлюб з ОСОБА_4. Прізвище після укладення шлюбу - ОСОБА_1.
Відповідно до Постанови державного нотаріуса Олександрійської міської державної нотаріальної контори Кіровоградської області №1 від 05.03.2015 року відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно. Після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2, так як відсутня реєстрація права власності в установленому законом порядку.
Оскільки спадкодавець за життя не оформив право власності на квартиру та не забезпечив його державної реєстрації, вирішити питання визнання права власності на зазначену квартиру у встановленому законом позасудовому порядку, визначеному главою 89 ЦК України, неможливо, тому воно підлягає судовому розгляду.
Судом встановлено, що обставини, викладені в позові відповідають дійсності та підтверджені документальними доказам.
У відповідності до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Відповідно до ст. 15 Закону України «Про власність» від 07.02.1991 року №697-XII, втратив чинність 20.06.2007 року, наймач жилого приміщення в будинку державного чи громадського житлового фонду та члени його сім'ї мають право придбати у власність відповідну квартиру або будинок шляхом їх викупу або на інших підставах, передбачених законодавством України.
Громадянин, який став власником цього майна, має право розпоряджатися ним на свій розсуд: продавати, обмінювати, здавати в оренду, укладати інші угоди, не заборонені законом.
Згідно ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» від 19.06.1992 року №2482-XII, приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд.
Передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім'ї, які постійно мешкають у цій квартирі (будинку), житловому приміщенні у гуртожитку, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов'язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку), житлового приміщення у гуртожитку.
Передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина.
Згідно ст. 1 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Стаття 15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: 1) захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.
Суд дійшов висновку, що позивач захищає порушене право у такий спосіб, у даному випадку позивач є добросовісним учасником цивільних правовідносин.
Стаття 11 ЦК України вказує, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.
У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду.
Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків. Встановлених статтею 61 цього Кодексу.
Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.
Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Стаття 10 ЦПК України вказує, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.
Суд дійшов висновку, що позивач, зазначені обставини у позовній заяві довела, чим виконала вимоги ст. 10 ЦПК України.
На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги задовольнити.
Керуючись ст. ст. 10, 30, 57, 58, 64, 88, 212-215, 224 ЦПК України, ст. ст. 1216, 1218, 1261 ЦК України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 задоволити частково.
Визнати за ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків за даними Державного реєстру фізичних осіб - платників податків - НОМЕР_1) право власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування, яка належала ОСОБА_2, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2, на підставі Свідоцтва на право власності на житло виданого виконавчим комітетом Олександрійської міської Ради народних депутатів 26.03.1993 року на підставі розпорядження №177 від 15.02.1993 року.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Кіровоградської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, особи, які не були присутні під час проголошення рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку.

СУДДЯ: Л.М. НЕРОДА