Справа №: 398/2453/15-ц
"03" вересня 2015 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі: головуючого судді Тимченко Л.М.
з участю секретаря Міщенко С.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Олександрія цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк»
до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
ПАТ КБ «Приватбанк» як правонаступник закритого акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (надалі позивач або банк) в травні 2015 року звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 (надалі відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що згідно умов укладеного договору без № від 24 травня 2013 року ОСОБА_1 отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку із встановленим кредитним лімітом, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Вона підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ним та банком Договір, що підтверджено підписом в заяві. Порушуючи умови кредитного договору відповідач продовжувала не сплачувати відсотки за користування коштами, внаслідок чого виникла заборгованість за кредитом станом на 28 лютого 2015 року в сумі 21 710 грн. 35 коп. Наявна заборгованість не зменшилась після звернення до суду і складає: заборгованість за кредитом в сумі 11 453 грн. 96 коп.; заборгованість по відсоткам за користування кредитом в сумі 8 146 грн. 37 коп. а також заборгованість за пенею та комісією за користування кредитом в сумі 500 грн. 00 коп., а також штрафи - штраф в сумі 500 грн. (фіксована частина) та в сумі 1 010 грн. 02 коп. (процентна складова).
В судове засідання представник позивача не з'явився, в листі до суду просить розглянути справу без участі представника позивача, на позовних вимогах наполягає посилаючись на викладені обставини та наполягає на стягненні саме вказаної суми та судових витрат. Не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач двічі в судове засідання не з'явилася, про причини неявки суд не повідомила. Суд вважає, що відповідач була належним чином повідомленою про дату, час, та місце розгляду справи в суді, оскільки поштові відправлення за останнім відомим місцем реєстрації її проживання повернулись до суду з відміткою пошти «за закінченням строку зберігання» та про особисте отримання поштової кореспонденції.
За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Дослідивши докази у сукупності з іншими матеріалами справи, з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
За змістом ст. 10 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до вимог ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.
За змістом ст.ст. 60, 61 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести перед судом ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог чи заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
При вирішенні даного спору суд, виходячи з принципу диспозитивності цивільного судочинства, розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін.
Правовідносини сторін врегульовані ст.ст. 610-612, 614, 615,617,625, 1054 ЦК України.
Cтаттею 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Отже, об'єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес, саме вони є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Такі способи захисту передбачені відповідно статтею 16 ЦК України.
У відповідності до вимог ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов ти вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.
Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. У разі порушення виконання зобов'язання наступають правові наслідки, встановлені договором або договором, зокрема і сплата неустойки.
За змістом ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його не виконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.
За змістом ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Судом встановлено, що згідно умов укладеного кредитного договору б/н від 24 травня 2013 року ОСОБА_1 отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку із встановленим кредитним лімітом, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Вона підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ним та банком Договір, що підтверджено підписом в заяві. Порушуючи умови кредитного договору відповідач продовжувала не сплачувати відсотки за користування коштами, внаслідок чого виникла заборгованість за кредитом станом на 28 лютого 2015 року в сумі 21 710 грн. 35 коп. Наявна заборгованість не зменшилась після звернення до суду і складає: заборгованість за кредитом в сумі 11 453 грн. 96 коп.; заборгованість по відсоткам за користування кредитом в сумі 8 146 грн. 37 коп. а також заборгованість за пенею та комісією за користування кредитом в сумі 500 грн. 00 коп., а також штрафи - штраф в сумі 500 грн. (фіксована частина) та в сумі 1 010 грн. 02 коп. (процентна складова).
Сторонами дотримано форми кредитного договору. Позивачем заздалегідь вжито заходів для повернення кредиту.
Суд вважає, що відповідач ухиляється від взятих на себе зобов'язань по сплаті заборгованості по кредиту. За викладених обставин суд вважає, що сума боргу за договором кредиту підлягає стягненню з відповідача на користь банку, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.
Звернення до суду з вимогою про повернення всіх сум за кредитним договором у зв'язку з порушенням умов договору не означає односторонньої відмови від договору, а це є наслідком невиконання чи неналежного виконання боржником своїх договірних зобов'язань. Суд враховує, що це є спосіб цивільно-правової відповідальності боржника.
За викладених обставин суд дійшов висновку, що сума боргу за договором кредиту підлягає стягненню з відповідача на користь банку, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі в сумі 21 710 грн. 35 коп.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. З відповідача суд вважає необхідним стягнути судовий збір.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4- 11, 15, 16, 22, 509, 526, 530, 546, 549, 551, 610-612, 614, 615, 617, 625, 651, 1054, 1055 ЦК України, ст.ст. 3-11, 15, 57-60, 84-88, 212-215, 224 ЦПК України, суд,-
Позов задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором без № від 24 травня 2013 року, станом на 28 лютого 2015 року в сумі 21 710 грн. 35 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.
Копію рішення направити сторонам не пізніше п'ятиденного строку.
На рішення може бути подана апеляція до апеляційного суду Кіровоградської області через Олександрійський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня проголошення або протягом цього ж часу з дати отримання копії рішення.
Суддя: