Справа № 433/1778/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.10.2015 року, року Троїцький районний суд Луганської області у складі:

головуючого - судді Крівоклякіної Н.В.,

за участю секретаря - Рєзнікової Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи - Служба у справах дітей Рубіжанської міської Ради, ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 посилаючись на те, що його батько ОСОБА_2 не виконує обов'язки по його вихованню, просив суд позбавити останнього батьківських прав відносно нього та залишити його проживати разом із бабусею ОСОБА_3.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що з народження він проживав з мамою та бабусею, які піклувались про нього. Після смерті матері ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 всі питання по його вихованню здійснює бабуся ОСОБА_3, з якою він залишився проживати . Відповідач проживає окремо, в іншому місті, ухиляється від його виховання: не піклується про фізичний та духовний розвиток ; не приділяє увагу його здоров,ю , емоційному стану, підготовці до самостійного життя; матеріальну допомогу не надає; аліменти не сплачує.

У судове засідання позивач, треті особи та прокурор не з,явились, надали заяви про розгляд справи у їх відсутність.

Позивач у своїй заяві просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

3-я особа ОСОБА_3 також просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник 3-ої особи - Служби у справах дітей Рубіжанської міської Ради зазначила в заяві, що з позовними вимогами згодна у повному обсязі.

Прокурор просив задовольнити позовні вимоги.

Відповідач до суду не з,явився, причину неявки суду не повідомив, про розгляд справи був повідомлений належним чином шляхом розміщення оголошення про судовий розгляд в газеті « Урядовий кур, єр» , а також шляхом розміщення оголошень про розгляд справи на офіційному Веб- сайті суду ( на 31.08.2015 року, на 09.10.2015 року).

Дослідивши письмові докази по справі суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Судом встановлено, що відповідач - ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 - є батьком неповнолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2, а матір,ю є - ОСОБА_4 , що підтверджується даними копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 ( а.с.3).

Згідно з копією свідоцтва про смерть від 24.12.2014 року Серії НОМЕР_2 ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 ( а.с.5).

З даних довідки Жовтневого відділу державної виконавчої служби Луганського міського управління юстиції від 20.06.2013 року за № 10039 загальна сума заборгованості по аліментам, які були стягнуті з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 на утримання сина ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 ,згідно з виконавчим листом № 2-2674 від 22.09.2001 року виданим Рубіжанським міським судом Луганської області, станом на 20.06.2013 року складала - 14 954 гривень 04 копійки. ( а.с.4).

З наданого висновку служби у справах дітей Рубіжанської міської ради від 20.07.2015 року № 195 вбачається, що ОСОБА_3 є бабусею неповнолітнього ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, які разом мешкають за адресою : АДРЕСА_1. Мати неповнолітнього ОСОБА_1 померла. Батько - ОСОБА_2 з сином не проживав, має реєстрацію за адресою: АДРЕСА_2 згідно довідки Головного управління юстиції у Луганській області від 05.04.2013 року за № В.461-4.3. Службою встановлено, що неповнолітній ОСОБА_1 з 2005 року навчався у Рубіжанській СШ № 7, за період навчання його батько участі у вихованні сина не приймав, до школи не з,являвся. Вихованням сина займалась його мати - ОСОБА_4. З 01.10.2014 року неповнолітній ОСОБА_1 навчається у ВП « РПК ім. О.Є. Порай- Кошиці ім. Т.Г. Шевченка» . Батько до коледжу не приходив, успіхами дитини не цікавився, вихованням сина не займається . Згідно із довідкою МУЮ Головного управління юстиції у Луганській області з 05.10.2012 року по 30.06.013 року останнім було сплачено аліменти на утримання ОСОБА_1 лише у сумі 250,00 гривень. До служби ОСОБА_2 за будь-якими дозволами чи висновками не звертався. ( а.с. 8)

Правовідносини сторін врегульовані нормами законодавства України з сімейних правовідносин. Відповідно до статті 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини , її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї.

Відповідно до частин 2, 3 статті 11 Закону України N 2402-III від 26.04.2001 року «Про охорону дитинства» …. кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Відповідно до статті 12 вищевказаного Закону … «виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці».

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Згідно з пунктом 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» … ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

За приписами статті 167 СК України якщо дитина проживала з тим із батьків, хто позбавлений батьківських прав, суд вирішує питання про можливість їхнього подальшого проживання в одному житловому приміщенні. Якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха , вітчим.

За таких обставин суд приходить до висновку про обґрунтованість і доведеність заявлених позовних вимог в частині позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 по відношенню до ОСОБА_1. Встановлені у судовому засіданні обставини приводять суд до переконання у тому, що ОСОБА_2 свідомо ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню сина. Відповідач про забезпечення інтересів дитини не турбується, про здоров'я, фізичний, духовний розвиток дитини, її навчання тривалий час не піклується, має заборгованість по аліментам. Отже ця вимога позивача є цілком обґрунтованою і підлягає задоволенню.

Щодо позовної вимоги про залишення неповнолітнього ОСОБА_1 проживати разом з його бабусею ОСОБА_3, то суд вважає, що вона є передчасною, враховуючи наступне : неповнолітній ОСОБА_1 не проживав разом із батьком, відповідачем у справі ; не може бути переданий другому з батьків, матері, у зв.язку із її смертю. Але враховуючи також те, що в матеріалах справи відсутня заява від його бабусі ОСОБА_3 про її згоду про подальше проживання неповнолітнього ОСОБА_1 разом із нею, дана позовна вимога не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України, ст. 11,12 Закону України «Про охорону дитинства», статтями 164, 166 , 167 Сімейного кодексу України,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи - Служба у справах дітей Рубіжанської міської Ради, ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав, -задовольнити частково.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1, батьківських прав у відношенні неповнолітнього сина - ОСОБА_1 ,ІНФОРМАЦІЯ_2.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Луганської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя : Н.В. Крівоклякіна.