Справа № 639/8306/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2015 року Жовтневий районний суд м. Харкова

в складі: головуючого - судді Труханович В.В.

за участю секретаря - Антохіної О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Жовтневе трамвайне депо», 3-тя особа ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди, суд

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду м. Харкова звернулась ОСОБА_1 з позовом до КП «Жовтневе трамвайне депо», 3-тя особа ОСОБА_2, в якому просила суд стягнути з відповідача на свою користь матеріальну шкоду у розмірі 17 786,56 грн., витрати за проведення авто товарознавчого дослідження у розмірі 1 107 грн., витрати на правову допомогу у розмірі 400 грн., та моральну шкоду у розмірі 10 000 грн., а також стягнути з відповідача судовий збір.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 06 червня 2015 року о 18.20 годині ОСОБА_2 керуючи трамваєм в м. Харкові по вул. М. Конєва в районі перехрестя з вул. Нетеченська набережна, не обрав безпечну швидкість руху, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем «Hyundai І30», яким керувала позивач і який належить їй на праві приватної власності. Постановою Жовтневого районного суду м. Харкова від 07.07.2015 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Внаслідок ДТП автомобіль позивача отримав пошкодження. Вартість відновлювального ремонту становить 17 786,56 грн. За проведення авто товарознавчого дослідження позивачем було сплачено 1 107 грн.

Позивач вказує, що крім матеріальних збитків їй також було завдано моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях, у зв'язку із пошкодженням автомобіля, та неможливості протягом тривалого часу ним користуватися.

У зв'язку з викладеним, позивач і була змушена звернутися до суду з даним позовом.

Позивач в судовому засіданнізаявлений позов підтримала, просила суд його задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3, який діє на підставі довіреності від 30.09.2015 року, в судовому засіданні позовні вимоги щодо відшкодування матеріальної шкоди визнав в повному обсязі, проти відшкодування моральної шкоди заперечував, у зв'язку з відсутністю доказів.

Третя особа ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, причина неявки суду невідома.

Вислухавши пояснення сторін, та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

В судовому засіданні було встановлено, що автомобіль марки «Hyundai», модель «І30», реєстраційний номер №АХ5470ЕЕ, зареєстровано на ім'я ОСОБА_1. (а.с. 6)

06 червня 2015 року о 18.20 годині ОСОБА_2, керуючи трамваєм в м. Харкові по вул. Маршала Конєва в районі перехрестя з вул. Нетеченська набережна, не обрав безпечну швидкість руху, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем «Hyundai», номерний знак НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Зазначені обставини встановлені постановою Жовтневого районного суду м. Харкова від 07.07.2015 року. Постанова набрала законної сили 20.07.2015 року. (а.с. 5)

Даною постановою ОСОБА_2 було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 124 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у сумі 400 грн.

Відповідно до ч.4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

В судовому засіданні було встановлено, що внаслідок ДТП автомобіль марки «Hyundai», модель «І30», реєстраційний номер №АХ5470ЕЕ отримав механічні пошкодження.

Згідно Висновку експертного автотоварознавчого дослідження №7879 від 12.08.2015 року, вартість матеріальних збитків, спричинених власнику автомобіля НОМЕР_2, пошкодженого в результаті ДТП (06.06.2015), становить 17 786,56 грн. (а.с. 8-16)

За проведення даного автотоварознавчого дослідження позивачем було сплачено 1 107 грн. (а.с. 5а)

Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною 1 ст. 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. (ч.2 ст. 1187 ЦК України)

При цьому, особою, яка зобов'язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. (п. 6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки»)

Відповідно до ч.1 ст. 1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Як було встановлено в судовому засіданні ОСОБА_2 перебуває в трудових відносинах КП «Жовтневе трамвайне депо», а тому вартість матеріальних збитків, спричинених власнику автомобіля «Hyundai І30» у розмірі 17 786,56 грн. та вартість проведення автотоварознавчого дослідження у розмірі 1 107 грн. підлягає стягненню з КП «Жовтневе трамвайне депо».

Позивач, також, просила суд стягнути моральну шкодуз КП «Жовтневе трамвайне депо» у розмірі 10 000 грн.

В обґрунтування завдання моральної шкоди позивач в тексті позову зазначає, що така шкода полягає у душевних стражданнях, у зв'язку із пошкодженням автомобіля, та неможливості протягом тривалого часу ним користуватися. Крім того, ОСОБА_1 пояснила суду, що під час ДТП в салоні знаходилася її малолітня дитина, за яку вона хвилювалась.

Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку із знищенням чи пошкодженням майна.

Згідно п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.01.1995 р. під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до абз. 2 п. 5 цієї ж постанови відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Судом встановлено, що внаслідок протиправних дій ОСОБА_2 було пошкоджено майно позивача, у зв'язку з чим вона зазнала певних душевних страждань. Також, позивача була змушена витрачати час на встановлення вартості матеріального збитку.

Відтак, в судовому засіданні було встановлено, що протиправні дії відповідача ОСОБА_2 знаходяться у причинному зв'язку зі спричинення ОСОБА_1 майнової шкоди, у зв'язку з чим їй завдано моральну шкоду, яку суд оцінює у розмірі 1 000 гривень, та яка підлягає стягненню з відповідача КП «Жовтневе трамвайне депо».

Разом з тим, суд не знаходить підстав для задоволення позовних вимог в частині відшкодування витрат на правову допомогу, у зв'язку з наступним.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, зокрема належать витрати на правову допомогу. (ч. 1,2 ст. 79 ЦПК України)

Витратами на правову допомогу є витрати повязані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права. (ч.1 ст. 84 ЦПК України)

Але, в порушення вимог ст. 10,60 ЦПК України, матеріали справи не містять жодних належних та допустимих доказів тих обставин, що вартість правової допомоги у розмірі 400 грн. була сплачена на користь особи, яка її надавала.

Вимоги щодо стягнення з відповідача судового збору суд вважає обґрунтованими, оскільки відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

За таких обставин, судовий збір, сплачений ОСОБА_1 в сумі 1 705,20 грн., підлягає стягненню з відповідача КП «Жовтневе трамвайне депо».

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач знайшли свого часткового підтвердження під час судового засідання, суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 5, 8, 10, 11, 15, 57-60, 84, 88 208, 209, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 23, 1166, 1167, 1172, 1187 ЦК України, п. 6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», п. 3, 5 п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.01.1995 року, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Жовтневе трамвайне депо», 3-тя особа ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди задовольнити частково.

Стягнути з Комунального підприємства «Жовтневе трамвайне депо» на користь ОСОБА_1 в якості відшкодування матеріальної шкоди 17 786,56 грн. (сімнадцять тисяч сімсот вісімдесят шість гривень пятдесят шість копійок).

Стягнути з Комунального підприємства «Жовтневе трамвайне депо» на користь ОСОБА_1 в якості відшкодування моральної шкоди 1 000 грн. (одну тисячу гривень).

Стягнути з Комунального підприємства «Жовтневе трамвайне депо» на користь ОСОБА_1 витрати понесені з оплатою авто товарознавчого дослідження в розмірі 1 107 грн. (одну тисячу сто сім гривень)

Стягнути з Комунального підприємства «Жовтневе трамвайне депо» на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 1705,20 грн. (одну тисячу сімсот пять гривень двадцять копійок).

У задоволені іншої частини позову ОСОБА_1 відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Жовтневий районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10-ти днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутні в судовому засіданні у той же строк з моменту одержання його копії.

Суддя В.В. Труханович