Справа № 359/1892/15 Головуючий у І інстанції Журавський В.В.
Провадження № 22-ц/780/3123/15 Доповідач у 2 інстанції Волохов Л. А.
Категорія 49 07.09.2015
РІШЕННЯ

Іменем України

07 вересня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого Волохова Л.А.,

суддів: Мельника Я.С., Іванової І.В.,

при секретарі Микитенко Д.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості по сплаті аліментів та пені за апеляційною скаргою ОСОБА_2на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 08 квітня 2015 року,

встановила:

В березні 2015 року ОСОБА_2 звернулась до суду з вказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, заборгованість по сплаті аліментів з урахуванням інфляції в сумі 13663,80 гривні та пеню в розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення виконання обов'язку в загальній сумі 89930,0 гривень.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що відповідно до рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 15.05.2012 року вирішено стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 у розмірі 1000,0 гривень щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12.04.2012 року до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до розрахунку державного виконавця від 06.02.2015 року фактична заборгованість по аліментах станом на 01.02.2015 року з урахуванням аліментів за лютий становить 10 000 гривень.

Враховуючи, що відповідач умисно не сплачував аліменти на утримання дитини, ухилявся від їх сплати, внаслідок чого утворилась існуюча заборгованість та станом на 01.03.2015 року сума пені у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення виконання обов'язку щодо їх сплати на утримання дитини, що підлягає обов'язковому стягненню з відповідача становить 89930,0 гривень.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 08 квітня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтуванні своїх вимог посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами , які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що відповідно до рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 15.05.2012 року відповідач має сплачувати аліменти на користь позивача на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі 1000,0 гривень щомісячно, починаючи з часу подання позовної заяви 12.04.2012 року і до досягнення дитиною повноліття.

Суд І інстанції, відмовляючи в задоволенні позовних вимог, керувався тим, щопозивач не надав жодного доказу на підтвердження своїх позовних вимог та що згідно з довідки-розрахунку заборгованості з аліментів за період з 12.04.2012 року по 07.04.2015 року за № 16560 від 07.04.2015 року, станом на 07.04.2015 року заборгованість по сплаті аліментів відповідача відсутня.

Проте колегія суддів не погоджується з такими висновками суду І інстанції з наступних підстав.

13.07.2015 рокупостановою начальника ВДВС Бориспільського МРУЮ про перевірку виконавчого провадження була скасовано довідка- розрахунок заборгованості з аліментів за період з 12.04.2012 року по 07.04.2015 року за № 16560 від 07.04.2015 року.

Згідно з довідкою-розрахунком заборгованості з аліментів за період з 12.04.12 по 12.07.15 року від 14.07.2015 року за № 30631, 30632, заборгованість ОСОБА_3 по сплаті аліментів станом на 12.07.15 року складає 7000 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Згідноп. 17 постанови ПВС України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно.

ВСУ у справі № 6-149цс14 зробив правовий висновок про те, що, оскільки зобов'язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинно виконуватися щомісяця, то при розгляді спорів про стягнення на підставі ч. 1 ст. 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з'ясувати розмір несплачених аліментів по кожному з цих періодичних платежів, встановити строк, до якого кожне із цих зобов'язань мало бути виконано, та з урахуванням встановленого обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

Таким чином, розмір пені за прострочення сплати аліментів слід розраховувати наступним чином: сума заборгованості х 0.01 процент пені х на кількість днів прострочення.

Згідно наданого представником позивача розрахунку пені від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення станом на 08.04.2015 року становить 92 050 гривень.

Разом з тим, за правилами ст. ст. 195, 196 Сімейного кодексу України (далі - СК України), який набув чинності з 1 січня 2004 року, заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається державним виконавцем виходячи з фактичного заробітку (доходу), одержаного боржником за час, протягом якого стягнення не провадилося, або одержуваного ним на момент визначення розміру заборгованості. Якщо боржник у цей період та на час визначення заборгованості не працював, така заборгованість визначається, виходячи з середньої заробітної плати для даної місцевості. У разі спору розмір заборгованості визначається судом. При виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Відповідно до роз'яснень, наданих у п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених ст. 197 СК України умов - повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості.

За змістом ч. 2 ст. 196 СК України суду надано право зменшити неустойку з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених ст. 197 СК України умов - повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для зменшення нарахованої пені з урахуванням його матеріального та сімейного стану, розмір неустойки слід зменшити до 10 000 грн.

Колегія вважає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з порушенням норм матеріального права та процесуального, а тому згідно з ст. 309 ч. 1 ЦПК України колегія скасовує рішення суду першої інстанції, та ухвалює нове про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 209, 218, 309 ЦПК України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 08 квітня 2015 рокускасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити частково та стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою:АДРЕСА_2, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючою за адресою: 08300, АДРЕСА_1, на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 заборгованість по сплаті аліментів у сумі 8600 (вісім тисяч шістсот) гривень, а також неустойку за прострочення сплати аліментів в розмірі 10000 (десять тисяч) гривень.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати в сумі 243 гривні 60 копійок.

Судове рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене у касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий Волохов Л.А.

Судді Мельник Я.С.

Іванова І.В.