Справа № 535/547/15-ц
Провадження № 2/535/242/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2015 року Котелевський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Загнійко А.В.,

при секретарі Момот Г.І.,

з участю сторін ОСОБА_1, ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Котельва справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи позов припиненням подружніх відносин, у звязку з чим вона не має наміру підтримувати подружні відносини у майбутньому і зберегти сімю.

У судовому засіданні ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала повністю і пояснила, що не підтримує подружніх відносин з відповідачем близько трьох років через відсутність взаєморозуміння один з одним. На примирення з метою зберегти сімю категорично не погоджується, оскільки використані нею в позасудовому порядку заходи для збереження сімї не дали позитивного результату. Спору про спільне сумісне майно подружжя не має. Після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище «Сипко».

Відповідач позов визнав у повному обсязі, та пояснив, що можливість зберегти сімю вичерпано, оскільки позивачка не бажає цього. Спору про спільне сумісне майно подружжя не має.

Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, приходить до переконання, що позов слід задовольнити повністю з таких підстав.

08.05.1987 року сторони зареєстрували шлюб у Великорублівській сільській раді Котелевського району Полтавської області за №7. Дошлюбне прізвище позивачки Бочарова.

Сторони неповнолітніх дітей не мають.

Спору щодо поділу спільного сумісного майна подружжя сторони не мають.

Частина 2 статті 104 Сімейного кодексу України передбачає припинення шлюбу внаслідок його розірвання.

Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Як встановлено в судовому засіданні, позивачка та відповідач не підтримують подружніх відносин, не бажають примиритися і зберегти сімю, а використані ними заходи для примирення в позасудовому порядку не призвели до примирення, у звязку з чим суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам.

Позивачка не має бажання змінювати прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається.

Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки слід стягти судові витрати по сплаті судового збору.

На підставі ст.ст.10, 11, 60, 61, ч.1 ст.88, ст.ст.212, 214 ЦПК України, ст.ст.104, 105, 110-112 Сімейного кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, задовольнити повністю.

Шлюб, зареєстрований 08.05.1987 року у Великорублівській сільській раді Котелевського району Полтавської області за №7 між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, розірвати.

Прізвище позивачки ОСОБА_1 під час внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб, не змінюється.

Стягти з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 243,60 грн. (двісті сорок три грн. 60 коп).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Полтавської області через Котелевський районний суд Полтавської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя