АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/5821/15 Головуючий 1 інстанції: Руднєва О.О.
Категорія: договірні
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2015 року

Судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області у складі :

головуючого судді - Пшенічної Л.В.

суддів колегії ОСОБА_1, ОСОБА_2

за участю секретаря Давидової О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 12 листопада 2014 року

за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и л а :

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом, в якому просило стягнути з ОСОБА_3 суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 37 026,12 грн., а також судовий збір у сумі 370,26 грн.

Заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 12 листопада 2014 року позов ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» суму заборгованості за кредитним договором № DNX4КР75580423 від 03 вересня 2006 року у сумі 37 026,12 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» суму судових витрат, яка була сплачена, а саме 370,26 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 посилається на те, що судом порушено норми матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду.

В обґрунтування апеляційної скарги вказують на те, що позивач пропустив строк позовної давності.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, що зявились в судове засідання, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що вона підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач має заборгованість за кредитним договором, яка підлягає стягненню.

Судова колегія не погоджується з висновками суду першої інстанції і згідно с. п.3 ч. 1 ст. 309 ЦПК України скасовує рішення з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи і ухвалює нове рішення.

Судовим розглядом встановлено, що між позивачем та відповідачем 03.09.2006 року укладено кредитний договір, сума заборгованості за яким станом на 07.07.2014 року складає 37026 грн.12 коп.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідачем не заперечується отримання ним грошових коштів за вказаним договором.

Відповідно до ст.. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства

З розрахунку заборгованості за кредитним договором вбачається, що розмір заборгованості станом на 07.07.2014 року становить 37026 грн.12 коп., який відповідачем не оспорюються.

Таким чином, наявність заборгованості у відповідача перед позивачем є доведеною.

Відповідач заперечує проти позовних з посиланням на пропуск позивачем строку позовної давності, що є доводом апеляційної скарги.

У суді першої інстанції заявити про застосування строку позовної давності відповідач не мав можливості, оскільки справу розгляду заочному порядку.

Статтею 256 ЦК України передбачено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно зі ст.. 257 вказаного Кодексу загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

В кредитному договорі від 03 вересня 2006 року в розділі «Банківські послуги» сторони обумовили, що кредит в сумі 3939грн. надається позичальнику на строк 42 місяця по 03.03.2010 року (а.с. 6).

Строк позовної давності сплинув 04.03. 2013 року. Позивач звернувся до суду з позовом 13.08.2014 року. Питання щодо поновлення строку позовної давності позивач у суді першої інстанції не ставив.

Судова колегія приходить до висновку, що право позивача підлягає захисту, але відмовляє у задоволені позову, оскільки пропущено строк, протягом якого позивач міг звернутися до суду за захистом свого права чи інтересу.

Згідно зі ст. ст.. 10 і 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а ст. 11 ЦПК України передбачає, що суд розглядає цивільні справи на підставі доказів поданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Таким чином, судова колегія дійшла висновку, що позивач не довів свій позов.

Керуючись ст..ст. 303, 304, п.2 ч. 1 ст. 307, п. ч. 1 ст. 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Заочне рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 12 листопада 2014 року скасувати.

В задоволенні позову Публічному акціонерному товариству комерційний банк «ПриватБанк» відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальний справ протягом 20 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя

Судді колегії