Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний № 331/1966/15-ц Головуючий у 1 інстанції Смолка І.О.
Провадження № 22-ц/778/4530/15 Суддя-доповідач Дзярук М.П.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Крилової О.В.,

Суддів: Дзярука М.П.,

Трофимової Д.А.,

При секретарі Семенчук О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 09 червня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про витребування майна із чужого незаконного володіння, -

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про витребування майна із чужого незаконного володіння.

В позові зазначав, що з 2005р. він постійно мешкав з ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1. У 2007році був за цією адресою зареєстрований.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 померла.

09.07.2014р. Жовтневим районним судом М.Запоріжжя було задоволено позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3, про усунення перешкод в користуванні приватною власністю шляхом виселення та скасування ОСОБА_3 з державної реєстрації.

Відповідно до законодавства, для виконання рішення суду ОСОБА_4 повинен був звернутись до виконавчої служби.

Але, порушуючи законодавство, він 10.09.2014р., близько 12-00, зламавши замок на двері, з незнайомим йому чоловіком, зайшов до квартири. ОСОБА_3 довелось викликати робітника міліції. У присутності міліціонера ОСОБА_4 написав пояснення і пообіцяв, що звернеться до судового виконавця. Але, після того, як робітник міліції пішов, ОСОБА_4, почав ОСОБА_3 погрожувати і силою випхав із квартири.

Таким чином, він змушений був піти з квартири і не зміг забрати своє майно. Пізніше, він неодноразово звертався до ОСОБА_4 з проханням віддати майно. Але, постійно чув відмову.

Таким чином, ОСОБА_4 незаконно володіє його майном.

ОСОБА_4 заволодів грошима ОСОБА_3 у розмірі 51000грн і 14500 доларів США по курсу на 15.03.15р. 14500 х 22.5 = 326250грн. Ці гроші залишились від продажу квартири та зроблених ним заощаджень і знаходились у кімнаті під ковдрою.

Також, з 2005р. він за свої гроші робив ремонт квартири, що підтверджується копіями договорів, а саме: Договору № 214 від 11.10.2005р. на виконання оздоблюваних робіт балкона і вікон, вартістю 3600грн., копією Договору № 123 від 22.08.2008р на установку кондиціонера, вартістю 740грн., копією Договору № 152/09 від 18.03.2009р. про заміну вікон і дверей виходу на балкон, вартістю 4040грн.. Позивач також встановив металеві двері, вартістю 2190грн. Таким чином, вартість усіх робіт складає 10570грн.

Також зазначає, що він самостійно придбав матеріали та зробив ремонт у ванній кімнаті і на кухні (6000грн.)

ОСОБА_4 заволодів двома його куртками синього кольору, які той носив, та двома

головними уборами сірого кольору (900грн.), капюшоном для куртки (900грн.), 2 дерматиновими плащами зеленого та сірого кольору, 2 чорними чоловічими автоматичними зонтами (400грн.) а також особистими речами позивача, які позивач вивіз з проданої квартир і які були складені у картонну коробку (5000грн.), постільною білизною білого кольору (2500грн.).

Відповідач заволодів: кухонним посудом (ножі, виделки, тарілки, м'ясорубки, сковорідки тощо), яким позивач постійно користувався, а також посудом, який був складений у картонну коробку (5000грн,), двома вазами для квітів білого ті жовтого кольору (600грн.), пилососом червоного кольору фірми самсунг, сервантом, кофейним і чайним сервізами жовтого кольору, які були подаровані позивачу у 2004р., коли той виходив на пенсію (3000грн.), білизною з хутра особо цінного мериноса ( простирадло, покривало, та інше,) яке є дуже рідким та коштовним(18000грн.), двома ковдрами (одна знаходилась на підлозі, друга - на стіні (4000грн.), купленими позивачем меблями коричневого кольору( книжкові полки, шафа для книг, комод, та прихожа) загальною вартістю 4700грн., трансформатором трифазним для лікувальних цілей (2200грн.), люстрою Чижевського (1000грн.), великою радянською енциклопедією (9000грн.) та українською енциклопедією (4000грн.), годинником, подарованим позивачу студентами з ООН (2000грн.) Також, відповідач заволодів побутовою технікою: телевізор LG білого кольору, маленький(8000грн.), приймач багато хвильовий (700грн.), мікрохвильова піч, утюг, каструлі, ножі, які були подаровані на день народження (3830грн.), пральні машини LG (2500грн.), фотоапарат Кенон (1300грн.), машинка для гоління(300грн.) та коми' ютер (6000грн.).

Усі квитанції на придбання техніки, паспорти на неї та інструкції залишились у квартирі, коли ОСОБА_4 позивача вигнав.

Таким чином, загальна сума усіх речей складає 94200грн.

Разом з коштами загальна сума складає 470 450грн.

ОСОБА_3 також зазначає, що незаконні дії ОСОБА_4 призвели до заподіяння йому моральних та фізичних страждань, було порушено його нормальні життєві зв'язки, стосунки з людьми, тобто, нанесено моральну шкоду, яку він оцінює у розмірі 100 000грн.

Посилаючись на викладене, просив суд зобов'язати ОСОБА_4 повернути його майно; стягнути з ОСОБА_4 на свою користь вартість робіт по обладнанню квартири у розмірі 10570грн. та вартість ремонту у розмірі 6000 грн.; моральну шкоду у розмірі 100 000грн.

Рішенням Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 09 червня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в позові до ОСОБА_4, суд виходив з того, що позивач не довів своє право власності на речі, які начебто залишилися у квартирі АДРЕСА_1, їх вартість, їх існування та заволодіння ними відповідачем. Щодо стягнення вартості проведених робіт у спірній квартирі, суд виходив зі спливу строку давності, оскільки роботи виконувалися на протязі 2005-2009рр., а позов поданий у 2015р.

Утім повністю з таким висновком погодитися не можна, оскільки він не відповідає матеріалам справи і ґрунтується на поверховому з»ясуванні судом обставин спору, прав та обов»язків сторін та невірному застосуванні норм матеріального права.

Відповідно до ст.ст.317, 319, 328 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном на власний розсуд.

На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберігала його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути це майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Положення цієї глави застосовуються також до вимог про витребування майна власником із чужого незаконного володіння.

Статтею 387 ЦК України передбачено право власника витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

У розумінні ст. 387 ЦК України позивач повинен довести, а суд встановити факти, які не тільки доводять право власності позивача на майно, а і його право на витребування цього майна; вибуття майна з володіння позивача і знаходження його у відповідача; незаконність володіння відповідачем майном позивача; відсутність між позивачем і відповідачем зобов'язально-правових відносин щодо спірного майна.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_3 та ОСОБА_5 з 2005р. мешкали спільно у квартирі останньої за адресою: АДРЕСА_1. З 2007р. ОСОБА_3 був у зазначеній квартирі зареєстрований. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 померла. Після її смерті спадщину отримав її син відповідач по справі ОСОБА_4, тобто він став новим власником спірної квартири. Між сторонами з приводу користування спірною квартирою були судові спори, розв»язанням яких стало виселення позивача зі спірної квартири та скасування його реєстрації, про що 09.07.2014р. було винесено рішення Жовтневим районним судом м. Запоріжжя. 10.09.2014р. позивач був виселений зі спірної квартири.

Звертаючись з зазначеним позовом, позивач посилається на те, що його виселення було здійснено самим відповідачем у примусовому порядку без участі виконавчої служби, без завчасного попередження, внаслідок чого він опинився на вулиці без своїх речей та грошей, які знаходилися у квартирі, вартість та найменування яких зазначено позивачем у позові на загальну суму 571 450,00 грн. Неодноразові звернення до відповідача віддати його майно, позитивного результату не дали.

Позивач, як вірно встановив суд, і що не оспорюється відповідачем та підтверджується договорами, у період з 2005 року по 2009 року у спірній квартирі за свої кошти виконав оздоблювані роботи балкону і вікон вартістю 3 600,00 грн., установку кондиціонеру вартістю 740 грн., заміну вікон і дверей на балкон вартістю 4 040,00 грн., встановив металеві двері вартістю 2 190,00 грн., провів ремонт ванної та кухні вартістю 6 000,00 грн.

Виконання позивачем зазначених робіт у спірній квартирі здійснювалося з метою задоволення його житлових інтересів. На теперішній час, позивач позбавлений права користування спірною квартирою.

За таких умов право позивача щодо відшкодування йому витрат, понесених на проведення ремонтних робіт у спірній квартирі слід визнати порушеним, і таким, що підлягає поновленню.

Набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі.

У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість.

Отже з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 необхідно стягнути 16 570,00 грн. на відшкодування витрат на проведення ним робіт з поліпшення спірної квартири, яка на теперішній час перебуває у власності відповідача.

Висновки суду першої інстанції щодо спливу позовної давності щодо вимог про відшкодування витрат на ремонт є необґрунтованими, оскільки право позивача на користування спірною квартирою було припинено у липні 2014р. і саме з цього часу пішов відлік строку позовної давності.

Що стосується повернення позивачеві в натурі перелічених у позові речей та грошових коштів, то ці вимоги задоволені бути не можуть, оскільки, жодних доказів про їх існування, належність їх позивачу, їх вартість та перебування у відповідача суду не надано.

Також не підлягають задоволенню вимоги щодо стягнення з відповідача моральної шкоди, оскільки позивачем не надано доказів порушення прав позивача з боку відповідача, які призвели до моральних страждань.

Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Отже, з відповідача ОСОБА_4 підлягає стягненню на користь позивача ОСОБА_3 365,40 грн. судового збору, сплаченого за подання позову та апеляційної скарги.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову ОСОБА_3

Керуючись ст.ст. 303,307, 309, 313, 316,317,319 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 09 червня 2015 року у цій справі скасувати та ухвалити нове рішення наступного змісту.

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про витребування майна із чужого незаконного володіння - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 16 570,00 (шістнадцять тисяч п»ятсот сімдесят гривень 00 коп.) на відшкодування витрат на проведення ним робіт з поліпшення квартири АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 365,40 грн.

В іншій частині позову - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, проте може бути оскаржено протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: