АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого: Корчевного Г.В.,

суддів: Лапчевської О.Ф., Слободянюк С.В.,

при секретарі Івченко О.М.,

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в Публічному акціонерному товаристві «Комерційний банк «Актив-Банк» - Шевченка Олександра Володимировича на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 17 жовтня 2014 року в цивільній справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Авенір - Інвест» про заміну сторони виконавчого провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Актив-Банк» до ОСОБА_2, третя особа:ОСОБА_3, про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

УСТАНОВИЛА:

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 14 листопада 2012 року, частково зміненим рішенням Апеляційного суду м. Києва від 14 лютого 2013 року, задоволено позовні вимоги ПАТ «КБ «Актив-Банк» та в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 0713/03 від 13 липня 2007 року звернуто стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1, вирішено питання судових витрат (а.с. 172-176, 235-239).

24 травня 2013 року Голосіївським районним судом м. Києва видано виконавчий лист на виконання вищезазначеного судового рішення та 13 червня 2013 року державним виконавцем ВДВС Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві відкрито виконавче провадження № 38471408.

24 вересня 2014 року до суду із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні звернулось ТОВ «Компанія з управління активами «АВЕНІР-ІНВЕСТ». В обґрунтування своєї заяви вказало на те, що 08 серпня 2014 року між ТОВ «Компанія з управління активами «АВЕНІР-ІНВЕСТ» та ПАТ «КБ «Актив-Банк» укладено договір № ВПВ - 08/08/14юр про відступлення права вимоги, за яким ТОВ «Компанія з управління активами «АВЕНІР-ІНВЕСТ» одержало право грошової вимоги відносно осіб, які були боржниками ПАТ «КБ «Актив-Банк», у тому числі і за кредитним договором № 0713/03 від 13 липня 2007 року.

Унікальний номер справи: 752/16081/14-ц
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/15615/2014
Головуючий у суді першої інстанції: Пасинок В.С.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Корчевний Г.В.
Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 17 жовтня 2014 року заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «АВЕНІР-ІНВЕСТ» про заміну сторони виконавчого провадження у справі позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Актив-Банк» до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено. Замінено сторону виконавчого провадження, а саме: стягувача - Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Актив-Банк» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «АВЕНІР-ІНВЕСТ» справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Активів Банк» до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3, про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду, уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в Публічному акціонерному товаристві «Комерційний банк «Актив-Банк» - ШевченкоО.В. звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить дослідити нові докази, неподання яких до суду першої інстанції зумовлено відсутністю повідомлення апелянта про розгляд заяви про заміну сторони у виконавчому провадженні, скасувати ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 17 жовтня 2014 року та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні заяви про заміну сторони у виконавчому провадженні відмовити.

Свою апеляційну скаргу мотивує тим, що ухвала суду 1-ї інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права.

Посилається, що на адресу ПАТ «КБ «АКТИВ-БАНК» не надходило жодної судової повістки по справі № 752/16081/14-ц про дату призначення та розгляду справи, тому апелянта було позбавлено права надати письмові та усні заперечення по справі.

Зазначає, що виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02.09.2014р. за №79 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «АКТИВ-БАНК», згідно з яким з 03.09.2014 р. запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «КБ «АКТИВ-БАНК»). Тимчасову адміністрацію в ПАТ «КБ «АКТИВ-БАНК» запроваджено строком на 3 місяці з 03.09.2014р. по 03.12.2014р. , та відповідно до ч. 2 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» протягом дії тимчасової адміністрації уповноваженою особою Фонду досліджено Договір № ВПВ-08/08/14юр про відступлення права вимоги за кредитними договорами у зобов'язанні між ПАТ «КБ «АКТИВ-БАНК» та TOB «КОМПАНІЯ З УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ «АВЕНІР-ІНВЕСТ» від 08.08.2014р., відповідно до ч. 3 ст. 38 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», останній мав явні ознаки нікчемності (в силу ч. 3. ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»), у зв'язку з чим на адресу ТОВ «КУА «АВЕНІР ІНВЕСТ», від імені уповноваженої особи на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «АКТИВ БАНК» було надіслано повідомлення про нікчемність правочину.

Колегія суддів, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає апеляційну скаргу такою, що підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Установлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд повинен свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 4 ст. 60 ЦПК України).

Статтею 57 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів і висновків експертів.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до вимог ч. 1 ст. 37 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу.

Згідно ч. 1 ст. 378 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов'язкові тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції необґрунтованими, з огляду на таке.

Відповідно до ст. 512 ЦК України, підставами заміни кредитора у зобов'язанні є: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов'язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов'язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов'язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов'язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 378 ЦПК України, суд у десятиденний строк розглядає питання про заміну сторони виконавчого провадження у судовому засіданні з повідомленням сторін та заінтересованих осіб.

Як вбачається з матеріалів справи, відсутні докази належного повідомлення ПАТ «КБ «Актив - Банк», як сторону у виконавчому провадженні, про день та час розгляду справи.

Таким чином, обгрунтованими є доводи апеляційної скарги, що в силу того, що ПАТ «КБ «АКТИВ БАНК» не знав про розгляд судом вищезазначеної заяви ТОВ «КУА «АВЕНІР-ІНВЕСТ» про заміну сторони у виконавчому провадженні, і як наслідок був позбавлений права долучити у суді першої інстанції до справи письмові заперечення, або будь-які пояснення по справі.

Крім того, колегія суддів вважає, що судом порушено крім норм процесуального права і норми матеріального права, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті. Згідно з ч. 4 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» уповноважена особа Фонду: 1) протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів; 2) вживає заходів до витребування (повернення) майна (коштів) банку, переданого за такими договорами; 3) має право вимагати відшкодування збитків, спричинених їх укладенням.

Як вбачається з матеріалів справи, виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02.09.2014р. за №79 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «АКТИВ-БАНК», згідно з яким з 03.09.2014 р. запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «КБ «АКТИВ-БАНК»). Тимчасову адміністрацію в ПАТ «КБ «АКТИВ-БАНК» запроваджено строком на 3 місяці з 03.09.2014р. по 03.12.2014р.

З огляду фактичні обставини справи, обґрунтованими є доводи апеляційної скарги, що відповідно до ч. 2 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» протягом дії тимчасової адміністрації уповноваженою особою Фонду досліджено Договір № ВПВ-08/08/14юр про відступлення права вимоги за кредитними договорами у зобов'язанні між ПАТ «КБ «АКТИВ-БАНК» та TOB «КОМПАНІЯ З УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ «АВЕНІР-ІНВЕСТ» від 08.08.2014р. Оскільки відповідно до ч. 3 ст. 38 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», останній мав явні ознаки нікчемності (в силу ч. 3. ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»), на адресу ТОВ «КУА «АВЕНІР ІНВЕСТ», від імені уповноваженої особи на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «АКТИВ БАНК» було надіслано повідомлення про нікчемність правочину.

Відповідно ч. 5 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», у разі отримання повідомлення уповноваженої особи Фонду про нікчемність правочину на підставах, передбачених частиною третьою цієї статті, кредитор зобов'язаний повернути банку майно (кошти), яке він отримав від такого банку, а у разі неможливості повернути майно в натурі - відшкодувати його вартість у грошових одиницях за ринковими цінами, що існували на момент вчинення правочину.

Також вбачається з матеріалів справи, що жодних дій, зазначених у вищезазначеній статті ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», ТОВ «КУА «АВЕНІР ІНВЕСТ» не здійснило, тому ПАТ «КБ «АКТИВ БАНК» змушене було звернутися до Господарського суду міста Києва, яким порушено провадження по справі за позовом ПАТ «КБ «АКТИВ БАНК» до ТОВ «КУА «АВЕНІР ІНВЕСТ» про визнання договору відступлення права вимоги ВПВ-08/08/14юр від 08.08.2014 року нікчемним (т. 2 а.с. 58-59).

Відповідно до ст. 527 ЦК України кожна із сторін у зобов'язанні має право вимагати доказів того, що обов'язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред'явлення такої вимоги.

Враховуючи вищевказане, колегія суддів вважає, що всилу існування спору, що розглядається господарським судом міста Києва, з приводу визнання нікчемним договору відступлення права вимоги 08/08/14юр від 08 серпня 2014 року, між ПАТ «КБ «АКТИВ БАНК» та ТОВ «КУА «АВЕНІР ІНВЕСТ», заміна сторони у виконавчому провадженні порушує права ПАТ «КБ «АКТИВ-БАНК», як належного кредитора.

Відповідно до вимог ст. 214 ЦПК Українипід час ухвалення рішення суд вирішує чи мали місце обставини, якими обгрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

Згідно положень ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Відповідно до ч.1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суду приходить до висновку про наявність підстав для задоволення вимог апеляційної скарги про скасування ухвали Голосіївського районного суду міста Києва від 17 жовтня 2014 року та про постановлення нової ухвали про відмову у задоволенні заяви про заміну сторони у виконавчому провадженні.

Відповідно до ч.1 ст. 309 ЦПК України Апеляційний суд задовольняє апеляційну скаргу і скасовує рішення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Згідно з ст. 314 ЦПК України, розглянувши справу, апеляційний суд постановляє ухвалу у випадку скасування ухвали та вирішення питання по суті.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 309, 312, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в Публічному акціонерному товаристві «Комерційний банк «Актив-Банк» - Шевченка Олександра Володимировича - задовольнити.

Ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 17 жовтня 2014 року - скасувати.

Постановити нову ухвалу наступного змісту: в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Авенір - Інвест» про заміну сторони виконавчого провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Актив-Банк» до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3, про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

Ухвала набирає чинності негайно, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів з моменту проголошення шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: