Провадження №2/761/1227/2015
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

13 січня 2015 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Фролової І.В.,

при секретарі - Вітріщаку Р. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк" про стягнення банківського вкладу,-

В С Т А Н О В И В:

В листопаді 2014 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк" на його користь банківський вклад та нараховані проценти за договором банківського вкладу "Марафон лояльності_Подвійний дохід" № 804047/2014 в сумі 209 254,23 грн., пеню у розмірі 0,01 % річних за кожен день прострочення платежу, 3 % річних та інфляційні втрати, зобов'язати Публічне акціонерне товариство "Всеукраїнський акціонерний банк" надати виписку по особовому рахунку на день розгляду справи по суті, а також стягнути з Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк" на користь позивача понесені ним судові витрати.

Пізніше позовні вимоги були уточнені в частині розрахунку сум, що підлягають стягненню, а саме позивач просив стягнути з Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк" на його користь банківський вклад та нараховані проценти за договором банківського вкладу "Марафон лояльності_Подвійний дохід" № 804047/2014 в сумі 131 352,22 грн., понесені збитки у сумі 406,76 грн., 3 % річних за період прострочення виконання зобов'язання за період з 05 жовтня 2014 року по 15 грудня 2014 року у сумі 891,39 грн. та інфляційні втрати за період прострочення виконання зобов'язання станом на 01 грудня 2014 року у сумі 5 816,15 грн., моральну шкоду у розмірі 20 000 грн., зобов'язати Публічне акціонерне товариство "Всеукраїнський акціонерний банк" надати виписку по особовому рахунку на день розгляду справи по суті, а також стягнути з Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк" на користь позивача понесені ним судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 04 червня 2014 року між ОСОБА_1 (далі - позивач) та Публічним акціонерним товариством "Всеукраїнський Акціонерний Банк" (надалі - відповідач) було укладено Договір банківського вкладу "Марафон лояльності_Подвійний дохід" № 804047/2014, згідно умов якого позивач вніс на депозит 200 000 грн., строком на 1 (один) місяць до 04 липня 2014 року під 25 % річних. Однак, сума вкладу та нарахованих процентів по закінченню строку дії договору позивачу у повному обсязі повернута не була.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити з підстав, викладених у позові.

Відповідач в судове засідання не з'явився, на адресу суду направив заперечення, у яких проти позовних заперечує та просить відмовити у їх задоволенні у повному обсязі з огляду на ту обставину, що позивач був належним чином ознайомлений з умовами договору банківського вкладу, про що свідчить його підпис. Зокрема, п. 9.1.1 Правил відкриття та обслуговування вкладних та поточних рахунків фізичних осіб ПАТ "ВіЕйБі Банк" передбачено певні обмеження стосовно деяких операцій, а тому відповідач вважає свої дії законними, а позовні вимоги позивача необґрунтованими та безпідставними. Крім того, зазначив, що на підставі постанови Правління Національного банку України від 20 листопада 2014 року № 733 "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Акціонерний Банк" до категорії неплатоспроможних", виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 20 листопада 2014 року № 123 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "ВіЕйБі Банк", згідно з яким з 21 листопада 2014 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в Публічне акціонерне товариство "Всеукраїнський Акціонерний Банк", а тому відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку.

Суд, керуючись вимогами ст. ст. 169, 224 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача на підставі наявних в справі доказів, ухваливши заочне рішення, отримавши на це згоду позивача.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено і це вбачається із матеріалів справи, що 04 червня 2014 року між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством "Всеукраїнський Акціонерний Банк" було укладено Договір банківського вкладу "З любов'ю VAB "Піврічний"" № 804047/2014.

У відповідності до основних умов договору, а саме: п.п.1.1, 1.3, 1.5 та 1.7 вищезгаданого договору банківського вкладу даний договір є строковий та укладений на строк на один місяць під 25 % річних. Сума вкладу становить 200 000 грн.

Відповідно до платіжного доручення № 128494 від 04 червня 2014 року відповідач прийняв на депозит від позивача 200 000 грн.

Станом на 12 листопада 2014 року заборгованість згідно виписки по процентному рахунку до договору банківського вкладу становить 131 352,22 грн.

18 вересня 2014 року позивач звернувся до банку із заявою про повернення банківського вкладу та нарахованих процентів.

Згідно ч. 1 ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення.

Відповідно до ч. 2 ст. 1060 ЦК України за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором.

За ч. 1 ст. 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом.

Як передбачено ч. 3 ст. 1068 ЦК України банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом.

Грошові кошти згідно договору депозиту належать позивачеві на праві приватної власності.

Згідно ст. 317 ЦК України змістом права власності є права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Як зазначено у ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

За змістом ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Дії Банку є незаконними та такими, що порушують право вільно розпоряджатися грошовими коштами відповідно до умов Договору.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач повинен повернути позивачеві суму депозитного внеску та нарахованих процентів у розмірі на загальну суму 131 352,22 грн.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За період з 05 жовтня 2014 року по 15 грудня 2014 року три проценти річних від простроченої суми становить 891,39 грн. з розрахунку: 209 254,23 грн. * 3% / 365 дн. * 11 дн. = 189,19 грн.; 194 341,62 грн. * 3% / 365 дн. * 1 дн. = 15,97 грн.; 179 341,62 грн. * 3% / 365 дн. * 3 дн. = 44,22 грн.; 164 341,62 грн. * 3% / 365 дн. * 1 дн. = 13,50 грн.; 159 341,62 грн. * 3% / 365 дн. * 1 дн. = 13,10 грн.; 154 341,62 грн. * 3% / 365 дн. * 1 дн. = 12,69 грн.; 139 341,62 грн. * 3% / 365 дн. * 1 дн. = 11,45 грн.; 138 341,62 грн. * 3% / 365 дн. * 10 дн. = 113,70 грн.; 137 341,62 грн. * 3% / 365 дн. * 1 дн. = 11,29 грн.; 136 352,22 грн. * 3% / 365 дн. * 1 дн. = 11,21 грн.; 135 352,22 грн. * 3% / 365 дн. * 1 дн. = 11,12 грн.; 134 352,22 грн. * 3% / 365 дн. * 1 дн. = 11,04 грн.; 133 352,22 грн. * 3% / 365 дн. * 6 дн. = 65,76 грн.; 132 352,22 грн. * 3% / 365 дн. * 1 дн. = 10,88 грн.; 131 352,22 грн. * 3% / 365 дн. * 33 дн. = 356,27 грн.

За період з 03 листопада 2014 року по 13 листопада 2014 року Банк повернув позивачеві 7 000 грн., тому: 102,4 (індекс інфляції за жовтень 2014 р.) %: 7 000 грн. * 1,024 (102,4/100) = 7 168 грн., а тому інфляційні нарахування на суму вкладу, яку Банк повернув позивачеві складає: 7 168 - 7 000 = 168 грн.

За листопад 2014 року індекс інфляційних втрат складає: 131 352,22 грн. * 1,043 ((102,4/100) * (101,9 / 100)) = 137 000,37 грн., а тому 137 000,37 - 131 352,22 = 5 648,15 грн.

Таким чином, сума інфляційних втрат станом на 01 грудня 2014 року становить: 168 грн. + 5 648,15 грн. = 5 816,15 грн.

Варто зазначити, що доводи відповідача щодо ознайомлення позивача з умовами договору депозиту та Правилами відкриття та обслуговування вкладних та поточних рахунків фізичних осіб ПАТ "ВіЕйБі Банк", зокрема, п. 9.1.1 щодо можливості Банку вводити певні обмеження стосовно деяких операцій, критично оцінюються судом з огляду на ту обставину, що правила вказаного пункту не розповсюджуються на право вкладника отримати належні йому грошові кошти до закінчення строку дії договору банківського вкладу.

Крім того, посилання відповідача на запровадження в ПАТ "Всеукраїнський акціонерний банк" з 21 листопада 2014 року тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в Публічне акціонерне товариство "Всеукраїнський Акціонерний Банк", та на п. 1 ч. 5 ст. 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", не може прийматись судом до уваги з огляду на ту обставину, що позивач за захистом свого порушеного права звернувся до суду 04 листопада 2014 року, тобто до запровадження у Банку тимчасової адміністрації. З огляду на зазначене, положення п. 1 ч. 5 ст. 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" не поширюються на спірні правовідносини.

Разом з тим, позовна вимога з приводу стягнення моральної шкоди у розмірі 20 000 грн. не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів.

Ст. 23 ЦК України закріплює загальні положення про відшкодування моральної шкоди як способу захисту суб'єктивних цивільних прав. Спори про відшкодування заподіяної моральної (немайнової шкоди) розглядаються судами, коли право на відшкодування моральної шкоди безпосередньо передбачено нормами Конституції України або випливає з її положень, або закріплене законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди.

Проте, законодавець також передбачив, що відшкодування завданої моральної шкоди може бути закріплено умовами відповідного договору, навіть якщо таке право не передбачено спеціальними нормами, що регулюють конкретні відносини.

За умовами ст. 611 ЦК України у випадку порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, серед яких - відшкодування моральної шкоди.

З огляду на положення ст. 611 ЦК України, відшкодування моральної шкоди в зобов'язальних правовідносинах можливе у разі встановлення такого правового наслідку порушення зобов'язання безпосередньо в договорі.

Умовами Договору банківського вкладу "Марафон лояльності_Подвійний дохід" № 804047/2014 від 04 червня 2014 року не передбачено правового наслідку у вигляді відшкодування моральної шкоди, а тому, зважаючи, що між сторонами існують договірні правовідносини, а положення ст. 1167 ЦК України регулюють порядок та підстави відшкодування потерпілому моральної шкоди в деліктних правовідносинах, суд приходить до висновку про необґрунтованість та незаконність такої вимоги.

Вимога позивача щодо зобов'язання Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк" надати виписку по особовому рахунку на день розгляду справи по суті, не підлягає задоволенню, адже такий спосіб захисту цивільних прав не передбачений ст. 16 ЦК України.

Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

За ч. 1 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

У відповідності до п. 3 ч. 3 ст. 79 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать: витрати сторін та їх представників, що пов'язані з явкою до суду.

Так, позивачем витрачено на проїзд до Києва на судові засідання на загальну суму 406,76 грн., що підтверджується чеком № 299832 від 29 жовтня 2014 року, посадочними документами 000В392А-355F-D7F7-0001 від 24 жовтня 2014 року, 000В3937-FD79-5741-0001 від 06 листопада 2014 року, серія ЛД № 949800 від 02 листопада 2014 року.

Таким чином, враховуючи сплачену суму позивачем судового збору на загальну суму 2 092,54 грн., а також витрати позивача, пов'язані з явкою до суду у розмірі 406,76 грн., з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати у розмірі 2 499,30 грн.

З огляду на зазначене, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 88, 169, 212, 213, 215, 224 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк" про стягнення банківського вкладу - задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк" на користь ОСОБА_1 банківський вклад та нараховані проценти за договором банківського вкладу "Марафон лояльності_Подвійний дохід" № 804047/2014 від 04 червня 2014 року в сумі 131 352,22 грн.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк" на користь ОСОБА_1 3 % річних за період прострочення виконання зобов'язання у розмірі 891,39 грн. та інфляційні втрати за період прострочення виконання зобов'язання у сумі 5 816,15 грн.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк" на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 499,30 грн.

У задоволення решти позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: