УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О.,
суддів: Ізмайлової Т.Л.,Кадєтової О.В.,
Мартинюка В.І.,Мостової Г.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до публічного акціонерного товариства «Мегабанк», приватного підприємства «Спеціалізоване підприємство «Юстиція», відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Хмельницькій області, треті особи: ОСОБА_7, ОСОБА_8, служба у справах дітей Хмельницької міської ради, про визнання недійсними прилюдних торгів, визнання недійсним свідоцтва про право власності, за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Мегабанк» на рішення апеляційного суду Хмельницької області від 14 травня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2014 року ОСОБА_6 звернулася до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 24 січня 2012 року державним виконавцем Першого MB ДВС Хмельницького МРУЮ було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження по виконавчих листах, виданих Київським районним судом м. Харкова.

В порушення вимог п. 3.7 Тимчасового положення про порядок прoвeдeння прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27 жовтня 1999 року, державним виконавцем не з'ясовано наявність неповнолітньої дитини зареєстрованої за об'єктом прилюдних торгів, не отримано дозвіл органу опіки та піклування на таку реалізацію.

Всупереч вимогам Закону України «Про іпотеку» не повідомлено ОСОБА_7, що мав зареєстровані права вимоги на предмет іпотеки, про день, час і місце проведення прилюдних торгів та про початкову ціну продажу, не надіслано протокол проведення прилюдних торгів, не дотримано процедури щодо публікації в засобах масової інформації повідомлення про проведення прилюдних торгів, нерухомість виставлена на торги за відсутності покупців.

У зв'язку з цим, позивач просила суд визнати недійсними прилюдні торги, проведені 21 жовтня 2013 року з реалізації нерухомого майна - житлового будинку та земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, яке належить ОСОБА_6, визнати недійсним свідоцтво про право власності від 23 грудня 2013 року.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30 січня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Хмельницької області від 14 травня 2015 року рішення першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов задоволено.

Визнано недійсними прилюдні торги, проведені 21 жовтня 2013 року з реалізації нерухомого майна - житлового будинку та земельної ділянки, розташованих за адресою: вул. Ґонти, 13, м. Хмельницький.

Визнано недійсним свідоцтво про право власності ПАТ «Мегабанк» на земельну ділянку від 23 грудня 2013 pоку.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ПАТ «Мегабанк» просить скасувати судове рішення апеляційного суду, мотивуючи свої вимоги порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, та залишити в силі рішення першої інстанції.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, обговоривши доводи касаційної скарги та перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що підстави для визнання прилюдних торгів та свідоцтва про право власності на нерухоме майно недійсними відсутні.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та задовольняючи позовні вимоги, суд апеляційної інстанції виходив з того, що в ухвалах та виконавчому листі вказано про задоволення вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки, в той час як у рішенні постійно діючого третейського суду при Асоціації «Слобожанська перспектива» від 15 березня 2010 року вказана вимога відсутня.

Проте повністю з такими висновками апеляційного суду погодитися не можна з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 12 вересня 2008 року між ПАТ «Мегабанк» та ОСОБА_6 було укладено іпотечний договір № ГД-07/2008-з1, за яким ОСОБА_6 передала в іпотеку житловий будинок НОМЕР_1 та земельну ділянку площею 0,1000 га за адресою АДРЕСА_1, в рахунок забезпечення ТОВ «Ельбрус» своїх зобов'язань за Генеральним договором на здійснення кредитних операцій від 12 вересня 2008 року.

За рішенням постійно діючого третейського суду при асоціації «Слобожанська перспектива» від 15 березня 2010 року позовну заяву ПАТ «МЕГАБАНК» до ТОВ «Ельбрус» та ОСОБА_6 задоволено в повному обсязі. Стягнуто солідарно з ТОВ «Ельбрус» та ОСОБА_6 на користь ПАТ «МЕГАБАНК» заборгованість за кредитними договорами. Стягнуто з ТОВ «Ельбрус» на користь ПАТ «МЕГАБАНК» заборгованість за договором застави рухомого майна № ГД-07/2008-з2 від 15 вересня 2008 року. Для задоволення вимог ПАТ «МЕГАБАНК» за кредитним договором № 06-ВЛЮ/2008 від 12 вересня 2008 року станом на 10 лютого 2010 року у сумі 347 250,00 грн та за кредитним договором № 05-НЛЮ/2008 від 12 вересня 2008 року станом на 10 лютого 2010 року у сумі 3 658 704,40 грн звернуто стягнення на предмети забезпечувального обтяження, переданими у заставу за договором застави рухомого майна № ГД-07/2008-з2 від 15 вересня 2008 року, а саме: товари в обігу, шпалери на суму 1 500 300,00 грн, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_2, шляхом укладання ПАТ «МЕГАБАНК» договору купівлі-продажу від імені ТОВ «Ельбрус» з іншими особами. Для здійснення позивачем продажу предметів забезпечувального обтяження зобов'язано ТОВ «Ельбрус» передати у володіння ПАТ «МЕГАБАНК» предмети забезпечувального обтяження, а також надати ПАТ «МЕГАБАНК» всі права продавця для реалізації права продажу предметів забезпечувального обтяження будь-якій особі. Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ПАТ «МЕГАБАНК» заборгованість за іпотечним договором № ГД-07/2008-з1 від 12 вересня 2008 року станом на 10 лютого 2010 року у сумі 686 941,00 грн. Стягнуто солідарно з ТОВ «Ельбрус» та ОСОБА_6 на користь ПАТ «МЕГАБАНК» витрати по сплаті третейського збору у розмірі 5,00 грн (п'ять гривень 00 коп.) та витрати на листування третейського суду у розмірі 22,00 грн (двадцять дві гривні 00 коп.). Зобов'язано ПАТ «МЕГАБАНК» рішення від 15 березня 2010 року надіслати відповідачам.

Ухвалами Київського районного суду міста Харкова від 17 травня та 19 жовтня 2010 року задоволено заяву ПАТ «МЕГАБАНК» про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення постійно діючого третейського суду при Асоціації «Слобожанська перспектива» від 15 березня 2010 року про солідарне стягнення з ТОВ «Ельбрус» та ОСОБА_6 на користь ПАТ «МЕГАБАНК» заборгованості за кредитним договором № 06-ВЛЮ/200 від 12 вересня 2008 року в розмірі 347 250,00 грн за кредитним договором № 05-НЛЮ 2008 від 12 вересня 2008 року в розмірі 3 658 704,40 грн за договором застави рухомого майна № ГД-072008-з2 від 15 вересня 2008 року у розмірі 225 045,00 грн за іпотечним договором № ГД-07/2008-ЗІ від 12 вересня 2008 року у розмірі 686 941,00 грн та звернення стягнення на предмет іпотеки.

На підставі вказаних судових рішень 13 січня 2012 року Київським районним судом м. Харкова було видано виконавчі листи № 6-247/10/09 та № 6-384/10/10.

28 листопада 2013 року, в результаті вчинення виконавчих дій, іпотечні об'єкти нерухомого майна за адресою АДРЕСА_1, належні позивачу, передано у власність ПАТ «Мегабанк» в рахунок погашення заборгованості 2 291 593,00 грн, відповідно до ст. 49 Закону України «Про іпотеку», про що державним виконавцем складено акт про реалізацію предмета іпотеки.

23 грудня 2013 року приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу видано свідоцтво про право власності банку на житловий будинок та земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно зі ч. 1 ст. 389-11 ЦПК України за результатами розгляду заяви про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду суд постановляє ухвалу про видачу виконавчого листа або про відмову у видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду за правилами, встановленими цим Кодексом для ухвалення рішення.

Статтею 17 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою такі виконавчі документи, зокрема, виконавчі листи, що видаються судами, і накази господарських судів, у тому числі на підставі рішень третейського суду та рішень Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті і Морської арбітражної комісії при Торгово-промисловій палаті.

Згідно зі ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону.

Оскільки з матеріалів справи вбачається, що на момент проведення прилюдних торгів ухвали Київського районного суду міста Харкова від 17 травня 2010 року та 19 жовтня 2010 року, які є судовими рішеннями в розумінні ст. 208 ЦПК України, були чинними та ніким не оскаржені, а питання про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню не ставилося, колегія суддів приходить до висновку, що оспорювані прилюдні торги проведені у порядку, передбаченому законом, а підстави для визнання їх недійсними відсутні.

З урахуванням наведеного, висновок суду апеляційної інстанції, щодо наявності підстав для задоволення позову, з підстав відсутності рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки, не можна визнати обґрунтованим.

Разом з тим, апеляційний суд у порушення ст. 303 ЦПК України не перевірив законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, та не з'ясував чи порушено порядок проведення прилюдних торгів, що є підставою для визнання їх недійсними.

Допущені судом апеляційної інстанції порушення норм процесуального права унеможливили встановлення фактичних обставин справи, що мають значення для правильного її вирішення, з огляду на що судове рішення суду апеляційної інстанції на підставі ч. 2 ст. 338 ЦПК України підлягає скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Мегабанк» задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Хмельницької області від 14 травня 2015 року скасувати справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді:В.О. Кузнєцов Т.Л. Ізмайлова О.В. Кадєтова
В.І. Мартинюк
Г.І. Мостова