Справа №300/505/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(в повному обсязі)

21.07.2015 року смт. Воловець

Воловецький районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді - Конепуд В.І., з участю секретаря с/з ОСОБА_1, позивача ОСОБА_2, її представника ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Воловець цивільну справу за позовом ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_3 до ОСОБА_5 дошкільного навчального закладу про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування заподіяної моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_3 звернулися в суд з вказаним позовом до ОСОБА_5 дошкільного навчального закладу про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування заподіяної моральної шкоди.

Позовні вимоги обгрунтовано тим, що 01.12.2008 року ОСОБА_2 була прийнята на роботу вихователем в ОСОБА_5 дошкільний навчальник заклад (ДНЗ) строком до 01.12.2009 року відповідно до наказу №2-к від 01.12.2008 року. 01.12.2009 року термін дії наказу було продовжено до 30.05.2010 року. 31.10.2012 року позивач була звільнена з роботи та на наступний день знову була прийнята на роботу на ту ж посаду. 29.05.2015 року завідуюча ОСОБА_5 ДНЗ повідомила ОСОБА_2 про звільнення з роботи. Позивач вважає, що працювала на умовах безстрокового трудового договору, підстав для укладення строкового трудового договору не існувало. Крім цього, при звільненні з нею не було проведено повний розрахунок.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_3 позовні вимоги підтримали повністю з підстав викладених у позовній заяві, просили позов задовольнити, враховуючи те, що звільнення ОСОБА_2 є незаконним, проведеним без законних підстав.

Представник відповідача завідуюча ОСОБА_5 ДНЗ ОСОБА_4 та в.о. обов,язки завідуючої ОСОБА_5 ДНЗ на час звільнення ОСОБА_2 - ОСОБА_6 позовні вимоги не визнали, просили суд відмовити в задоволенні позову. ОСОБА_5 ДНЗ ОСОБА_4 в судовому засіданні підтвердила, що у всіх наказах про прийняття ОСОБА_2 на роботу вносились вказівки із зазначенням строку дії трудового договору і ОСОБА_2 знала про це. Останній наказ про звільнення, ОСОБА_2 не хотіла підписувати з невідомих на те причин.

Суд заслухавши сторони, детально та всебічно дослідивши надані письмові докази, дійшов обгрунтованого висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_3 не підлягають задоволенню із слідуючих підстав.

Представники відповідача в судовому засіданні зазначили, що починаючи з 2008 року ОСОБА_2 постійно писала заяви про прийняття на роботу вихователем ОСОБА_5 ДНЗ на певний строк, тобто з нею укладався строковий трудовий договір.

Про укладення строкового трудового договору свідчать і накази про прийняття на роботу на певний строк. Про продовження строкового трудового договору від 31.12.2014 року позивач просила продовжити їй дію попереднього наказу та прийняти на посаду вихователя з окладом 0,53 ставки ( а.с.37).

Суд, ознайомившись із наказом №1 від 02.01.2014 року встановив, що в ньому міститься запис про призначення ОСОБА_2 на посаду вихователя ОСОБА_5 ДНЗ на 0,53 ставки з 02.01.2014р. по 31.12.2014р. Дія даного наказу носить строковий характер трудового договору.

Послідуючим своїм наказом від 02.01.2015 року продовжено дію наказу про прийняття ОСОБА_2 на посаду вихователя ОСОБА_5 ДНЗ з 02.01.2015р. по 29.05.2015р. Підставою вважати заяву ОСОБА_2 від 31.12.2014 року.

В даному випадку трудовий договір укладений з ОСОБА_2 повністю відповідає вимогам п.2 ст. 23 КЗпП України - укладений на визначений строк, встановлений за погодженням сторін.

Строковий трудовий договір може укладатися на будь-який строк, визначений за погодженням сторін.

Крім цього, п.3 ст.23 КЗпП допускає можливість укладення строкового трудового договору на час виконання певної роботи.

Наказом №7 від 29.05.2015 року ( а.с.39) ОСОБА_2 звільнено з посади вихователя ОСОБА_5 ДНЗ із закінченням строку договору згідно з п.2 ст. 36 КЗпП України з виплатою грошової компенсації за 27 днів невикористаної чергової відпустки та 10 днів додаткової відпустки.

З даним наказом ОСОБА_2 була ознайомлена, але зі слів завідуючої ОСОБА_5 ДНЗ ОСОБА_4, позивач відмовилася від підпису в книзі наказів, огляд книги наказів проводився в судовому засіданні.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 209, 212, 214-215 ЦПК України, п.2 ст.23, п.2 ст. 36 КЗпП України, суд , -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_3 до ОСОБА_5 дошкільного навчального закладу про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування заподіяної моральної шкоди - відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий:

СУДДЯ: Конепуд В.І.