АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/710/15 Справа № 182/7378/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - Багрова А. Г. Доповідач - Варенко О.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.02.2015 колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Варенко О.П.,

суддів - Городничої В.С., Лаченкової О.В.,

при секретарі - Назаренко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 листопада 2014 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки за несплату пені,

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2014 року позивач звернулася до суду з зазначеним позовом до відповідача, в обґрунтування вимог посилалася на те, що рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20.07.2001 року з ОСОБА_2 на її користь стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно, починаючи стягнення з 09.07.2001 року. Відповідач працює, має мінливий заробіток, але аліменти на утримання дитини сплачує не регулярно та не в повному обсязі, у зв'язку з чим виникла заборгованість зі сплати аліментів, яка станом на 01.08.2014 року складає 24804 грн. Посилаючись на положення ч. 1 ст.196 СК України, просить стягнути з відповідача на свою користь пеню за несплату аліментів на утримання дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 22 925,70 грн. та судові витрати.

Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 листопада 2014 року позов - задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 пеню за несплату аліментів в розмірі 22925,70 грн.

Вирішено питання про стягнення судового збору.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення, яким відмовити ОСОБА_2 у задоволенні позовних вимог.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав:

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20.07.2001 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно, починаючи стягнення з 09.07.2001 року. (а.с.7,10).

Згідно розрахунку заборгованості по аліментам по виконавчому листу №2-3284, наданому відділом державної виконавчої служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції, ОСОБА_2 має заборгованість зі сплати аліментів за період з 01.01.2012 по 01.08.2014 року у розмірі 24804 грн. (а.с.9).

Згідно довідки Управління праці та соціального захисту № 179/2 від 29.01.2015 року, ОСОБА_2 отримує тимчасову допомогу на утримання дитини ОСОБА_4, 1998 року народження, у зв'язку з ухиленням батька від сплати аліментів.

З копії матеріалів виконавчого провадження, відкритого за виконавчим листом №2-3284 виданого 14.08.2001 року Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області (а.с.16-27), вбачається, що ОСОБА_2 був обізнаний про рішення суду, періодично сплачував аліменти, але від виконання обов'язку по сплаті аліментів у повному обсязі регулярно ухилявся, на виклики державного виконавця не з'являвся, доказів сплати аліментів та інформацію про місце своєї роботи чи отримання доходу до відділу державної виконавчої служби не надавав.

Згідно копії довідки про доходи, ОСОБА_2 працює у ТОВ "Кронос-Логістікс" з 03.12.2012 року (а.с.33), проте оригіналу зазначеної довідки матеріали справи не містять.

ОСОБА_2 просить стягнути з ОСОБА_2 на свою користь пеню за несплату аліментів за період з липня 2013 року по липень 2014 року у розмірі 22925,70грн.

Вирішуючи даний спір в межах позовних вимог, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі з'ясував права та обов'язки сторін, обставини справи, перевірив доводи сторін та дав їм належну оцінку, виходячи з вимог ст.196 СК України, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами та поясненнями самих сторін.

Згідно розрахунку заборгованості по аліментам неустойка (пеня) за несплачені відповідачем аліменти нараховується з липня 2013 року по липень 2014 року включно і складає 22925,70 грн.:

Місяць, рікНараховано, грн.Сплачено, грн.Заборгова-ність, грн.Кількість простроче- них днівНеустойка (пеня)
Липень 2013 р.835,000,00835,00394 835,00х394х1%=3289,9
Серпень 2013 р.835,000,00835,00365835,00х365х1%=3047,7
Вересень 2013 р.835,000,00835,00334835,00х334х1%=2788,9
Жовтень 2013 р.835,000,00835,00304835,00х304х1%=2538,4
Листопад 2013 р.835,000,00835,00273835,00х273х1%=2279,5
Грудень 2013 р.835,000,00835,00243835,00х243х1%=2029,0
Січень 2014 р.816,000,00816,00212816,00х212х1%=1729,9
Лютий 2014 р.816,000,00816,00181816,00х181х1%=1476,9
Березень 2014 р.816,000,00816,00153816,00х153х1%=1248,5
Квітень 2014 р.816,000,00816,00122816,00х122х1%=995,5
Травень 2014 р.816,000,00816,0092816,00х92х1%=750,7
Червень 2014 р.816,000,00816,0061816,00х61х1%=497,8
Липень 2014 р.816,000,00816,0031816,00х31х1%=253,0

Посилання відповідача в апеляційній скарзі на те, що він надає матеріальну допомогу на утримання дитини у вигляді аліментів та грошових коштів, які перераховував на банківську картку, не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки доказів зазначеним обставинам відповідач суду не надав.

Доводи ОСОБА_2 в апеляційній скарзі про те, що державний виконавець належним чином не повідомляв його про існуючу заборгованість зі сплати аліментів не можуть бути підставою для відмови у позові, оскільки відповідачу було достеменно відомо про стягнення з нього аліментів на користь дитини і про наявність заборгованості по аліментам через їх несплату, від явки до державного виконавця відповідач ухилявся. Доказів того, що заборгованість по аліментам виникла не з його вини - відповідач суду не надав.

Решта доводів апеляційної скарги щодо невідповідності висновків суду дійсним обставинам справи також не можуть бути прийняті до уваги, оскільки зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці та особистого тлумачення апелянтом норм права.

Порушень матеріального чи процесуального права, які могли б призвести до скасування рішення суду першої інстанції, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів ,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 листопада 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з цього часу.

Головуючий: О.П.Варенко

Судді: В.С.Городнича

О.В.Лаченкова