Справа №468/1851/14-ц 15.10.2015 15.10.2015
Провадження №22-ц/784/2315/15
Категорія 27 Єдиний унікальний номер 468/1851/14-ц
Номер провадження 22-ц/784/2315/15
Головуючий у І інстанції Копейка Т.О.
Доповідач в апеляційній інстанції Прокопчук Л.М.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2015 року місто Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі:

Головуючого судді Прокопчук Л.М.,

Суддів: Козаченка В.І., Царюк Л.М.

При секретарі судового засідання - Свіщук О.В., Горенко Ю.В.

За участю представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Баштанського районного суду Миколаївської області від 15 жовтня 2014 року по справі за позовом публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_3 про стягнення кредитної заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2013 року публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк») звернулось до суду з указаним позовом до ОСОБА_3 В обґрунтування вимог вказував на те, що 16 листопада 2007 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Комерційний банк «Дельта», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк», та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір №001-14074-161107, за умовами якого на ім'я відповідача було відкрито картковий рахунок НОМЕР_1 з відновлювальною кредитною лінією зі встановленням кредитного ліміту в розмірі 30 000 грн. та сплатою 29,9 % за користування кредитними коштами

У відповідності до договору відповідач зобов'язаний щомісячно в строки, визначені Правилами, здійснювати погашення частини суми заборгованості за Кредитною лінією, яка виникла за попередній місяць, а також здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості за овердрафтом, яка виникла за попередній звітний місяць, сплачувати всю суму процентів, нарахованих за користування кредитною лінією та/або попередній звітний місяць у разі порушення строків сплати заборгованості за кредитною лінією та/або овердрафтом та процентів за користування кредитною лінією.

Станом на 25.12.2012 року відповідач не виконує належним чином зобов'язання за кредитним договором, внаслідок чого виникла заборгованість на загальну суму 8110,93 грн., яка складається з тіла кредиту 2421,70 грн., заборгованість за відсотками 2210,67 грн., заборгованість за комісією 3478,56 грн. Просив стягнути загальну суму заборгованості, понесені судові витрати (а.с. 3-5).

Рішенням Баштанського районного суду Миколаївської області від 15 жовтня 2014 року позов задоволено, з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Дельта Банк» стягнуто заборгованість за кредитним договором №001-14074-161107 від 16.11.2007 року станом на 25.12.2012 року у розмірі 8110грн. 93 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат (а.с. 58-60).

Справа розглядалася судами неодноразово.

В апеляційній скарзі відповідач ставить питання про скасування рішення та відмову у задоволені позовних вимог ПАТ «Дельта Банк», посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права та невірність розрахунку боргу (а.с. 66-67).

В судовому засіданні апеляційного суду представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити.

Представник позивача належно повідомлений про розгляд справи, в судове засідання не з'явився. В письмових запереченнях на апеляційну скаргу повторює доводи позову, крім того, посилається на те, що в своїх розрахунках відповідач не визначає комісію, що є обов'язковим платежем відповідно до договору (а.с.79-80).

Заслухавши доповідача, пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення за таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 16 листопада 2007 року між ТОВ «КБ «Дельта», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк», та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № 001-14074-161107 відповідно до якого останній отримав платіжну картку з лімітом кредитної лінії в сумі 3000 грн. Відповідно до умов договору та тарифу, який є невід'ємною частиною договору, передбачено, що відповідач сплачує проценти за користування кредитною лінією або овердрафтом, а також зобов'язаний здійснювати оплату вартості послуг, які надаються банком при здійсненні розрахунково- касового обслуговування рахунку, в розмірі, строки та порядку, які визначені Правилами та Тарифами. Згідно з Тарифом відповідач зобов'язаний щомісяця погашати частину заборгованості у вигляді обов'язкового мінімального платежу, який складається із частки обов'язкового погашення тіла кредиту (7% від суми використаних коштів станом на день розрахунку), нарахованих процентів за кредит 29,9%, плати за обслуговування 2,99%, штрафу за прострочення заборгованості та суми заборгованості минулих періодів. Черговість погашення заборгованості визначена п. 3.8 договору. Своїх обов'язків по погашенню основної суми боргу відповідач не виконав у передбачений договором строк. Станом на 25.12.2012 року має прострочену заборгованість за кредитом в сумі 8110,93 грн. яка складається з заборгованості по тілу кредиту 2421,70 грн., заборгованості за відсотками 2210,67 грн., заборгованості за комісією 3478,56 грн.

Задовольняючи позов, суд виходив з доведеності позову.

Але з такими висновками суду погодитись не можна, оскільки судом не в повній мірі перевірено, чи відповідає наведений позивачем розрахунок заборгованості умовам договору.

Відповідно до частини першої статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Зі справи вбачається, що між сторонами 16 листопада 2007 року було укладено кредитний договір № 001-14074-16110, за умовами якого на ім'я відповідача було відкрито картковий рахунок НОМЕР_1 з відновлювальною кредитною лінією зі встановленням кредитного ліміту в розмірі 30000 грн. та сплатою 29,9% за користування кредитними коштами (а.с. 6-7).

ОСОБА_3 з листопада 2007 року по травень 2008 року користувався кредитними коштами та до грудня 2009 року здійснював плату щомісячних обов'язкових платежів (а.с. 14), які повинні були спрямовуватись на погашення складових кредиту відповідно до п.3.8 кредитного договору.

Згідно з п. 3.8 кредитного договору при надходженні на картковий рахунок коштів та наявності непогашеної кредитної заборгованості за рахунком, вони направляються на погашення заборгованості держателя в наступній черговості:1) на погашення овердрафту; 2) на погашення плати за прострочену заборгованість (пеню); 3) на сплату прострочених процентів, які нараховані за користування кредитом або овердрафтом; 4) на погашення простроченої заборгованості за кредитом; 5) на сплату поточних процентів за користування кредитом/овердрафтом; 6) на погашення поточної заборгованості за кредитом; 7) на сплату платежів за обслуговування карткового рахунку (комісія); 8) решта коштів зараховується на рахунок. При цьому, в першу чергу погашається прострочена заборгованість за цим договором, а потім поточна (а.с. 6).

Відповідно до Тарифів на обслуговування платіжної картки Тарифного пакету «Visa Класичний», які є невід'ємною частиною кредитного договору, частка обов'язкового погашення тіла кредиту становить 7% від суми використаних коштів станом на день розрахунку, процент за користування кредитною лінією становить 29,9%, плата за обслуговування кредитного залишку становить 2,99% від суми використаних кредитних коштів. Обов'язковий щомісячний мінімальний платіж складається із частки обов'язкового погашення тіла кредиту, нарахованих процентів за кредитом, плати за обслуговування, овердрафту, процентів за овердрафт, плати за прострочення заборгованості та суми заборгованостей минулих періодів (а.с. 8).

Відповідно до п. 3.14 кредитного договору та п. 2.18 Розділу 2 «Умови обслуговування» Правил здійснення операцій за картковими рахунками, відкритими фізичним особам, затвердженими 11 жовтня 2007 року, які є невід'ємною частиною кредитного договору (наданими апеляційному суду при розгляді справи після скасування рішення апеляційного суду ВССУ), перелік послуг, що надається банком, та їх вартість можуть бути змінені у випадку прийняття уповноваженим органом банку відповідного рішення. Про зміну тарифів у сторону збільшення банк повідомляє про це держателя картки шляхом розміщення відповідного оголошення та нового /зміненого змісту Тарифів, на офіційних стендах, що знаходяться у приміщеннях банку, та на сайті банку за 1 календарний місяць до вступу у дію таких змін. Про свою незгоду із зміненими Тарифами Держатель повинен повідомити банк у 15-денний строк після розміщення оголошення шляхом надання письмової заяви (п.2.19 Правил). Відповідно до п. 2.20 Правил у разі неотримання банком у вищезазначений строк письмового повідомлення нові Тарифи вважаються погодженими Держателем. Держатель зобов'язаний отримати в банку один примірник Договору /додаткової угоди до Договору з відповідними змінами із підписом відповідального працівника банку та печаткою банку (а.с. 175-180).

Таким чином, договором та Правилами визначено як порядок черговості зарахування платежів, так і порядок внесення змін до договору, який відповідає вимогам ст. 654 ЦК України.

Позивачем не надано додаткової угоди до Договору щодо зміни тарифу стосовно плати за обслуговування, який збільшено на підставі протоколу № 62 засідання тарифного комітету банку від 11 червня 2008 року до 3,99% з 01 серпня 2008 року (а.с. 181-192).

Отже слід прийти до висновку про те, що зміни до договору в порядку, визначеному самим договором та законом не вносились, а тому у позивача не було підстав для нарахування плати за обслуговування (комісії) з 01.08.2008 року в розмірі 3,99%.

Крім того, з наданого позивачем розрахунку заборгованості та виписки по рахунку вбачається, що позивачем порушувалась черговість зарахування платежів, встановлена п.3.8 договору, оскільки при надходженні на рахунок коштів, внесених відповідачем, позивач спочатку направляв їх на погашення процентів, потім на погашення комісії, потім на погашення тіла кредиту (а.с. 6), в той час як відповідно до умов 3.8 договору сплата платежів за обслуговування карткового рахунку (комісія) здійснюється після погашення частки тіла кредиту та процентів.

Розрахунку заборгованості, зробленого відповідно до п.3.8 договору позивачем не надано.

Порушення позивачем положень п.3.8 договору призвело до штучного збільшення заборгованості по тілу кредиту та по відсоткам, а тому колегія суддів погоджується з розрахунками, наданими відповідачем, з якого вбачається, що заборгованість станом на грудень 2009 року відсутня.

Зазначені вище обставини були неповно з'ясовані судом першої інстанції, не в повній мірі був перевірений наданий позивачем розрахунок, тобто вимоги ст.213 ЦПК України не були виконані, що призвело до ухвалення невірного рішення, тому рішення суду з підстав, передбачених п.1, 3, 4 ч.1 ст. 309 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову, а апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 303, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити..

Рішення Баштанського районного суду Миколаївської області від 15 жовтня 2014 року скасувати.

Позовні вимоги публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_3 про стягнення кредитної заборгованості залишити без задоволення.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий Судді: