Справа№592/7055/15-ц
Провадження №2/592/2121/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2015 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м.Суми у складі:

головуючого судді Чернобая О.І.,

за участю:

секретаря судового засідання Дегтяренко В.М.,

сторін, які брали участь у справі:

представника позивача-адвоката ОСОБА_1,

представника третьої особи ОСОБА_2,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Ковпаківського районного суду м.Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Приватного науково-виробничого підприємства «Промтехнус», третя особа: ОСОБА_4 про визнання трудових відносин припиненими, зобовязання провести розрахунок за фактично відпрацьований час, видати трудову книжку та копію наказу про звільнення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим що рішенням власника ПНВП «Промтехнус» від 05.09.2012 року, його призначено на посаду директора підприємства з 06.09.2012 року. Згідно п. 1.2 статуту відповідача (нова редакція) власником зазначеного підприємства є ОСОБА_4, юридичною адресою підприємства є АДРЕСА_1. У відповідності із п. 9.4 статуту в новій редакції із змінами всі працівники трудового колективу підприємства приймаються та звільняються з роботи за попереднім погодженням з засновником на підставі затвердженого ним контракту. Згідно п.7 рішення засновника відповідача від 14.04.2015 року його, як директора підприємства вирішено обмежити в його правах у відповідності до діючого статуту, а також заборонити йому здійснювати прийом та звільнення працівників підприємства без погодження із засновником. Наказом відповідача від 15.04.2014 року засновника підприємства ОСОБА_4 призначено на посаду фінансового директора та встановлено, що директор підпорядковується фінансовому директору та до його компетенції відносяться інші питання діяльності підприємства у відповідності до статуту, рішень засновника та повноважень засновника з урахуванням обмежень, визначених цим статутом, трудовим контрактом та рішенням засновника. Пунктом 9.9 цього статуту передбачено, що між директором та засновником укладається трудовий контракт. Прийом та звільнення директора з посади здійснюється за рішенням засновника. Трудовий контракт між відповідачем в особі його засновника з ним не укладався. 04.05.2015 року він у відповідності до положень статуту у новій редакції звернувся з письмовою заявою до фінансового директора підприємства, в якій просив звільнити його з посади директора підприємства за власним бажанням з 20.05.2015 року, провести розрахунок за фактично відпрацьований час, видати копію наказу про звільнення з роботи та трудову книжку. Зазначена заява була надіслана 04.05.2015 року на імя фінансового директора відповідача за адресою реєстрації підприємства. Крім того, 04.05.2015 року він звернувся до фінансового директора підприємства в якій просив надати частину щорічної відпустки тривалістю 14 календарних днів з 07.05.2015 року по 20.05.2015 року включно з наступним звільненням з посади директора підприємства, просив виплатити грошову компенсацію за невикористану частину щорічної відпустки, що складає 21 календарний день та ця заява була надіслана 04.05.2015 року за адресою реєстрації підприємства. Також 04.05.2015 року він направив засновнику відповідача повідомлення про надіслання ним на імя фінансового директора, як уповноваженого власником підприємства органу, якому підпорядкований директор підприємства, заяви про звільнення, що має відбутися не пізніше 20.05.2015 року. Однак, до цього часу відповідачем вищевказані заяви та повідомлення не задоволено. Вважає, що відповідачем порушено права позивача передбачені Конституцією України та КЗпП України. За таких обставин просить визнати його трудові відносини на посаді директора ПНВП «Промтехнус» відповідно до ст. 38 КЗпП України припиненими, зобовязати відповідача провести з ним розрахунок за фактично відпрацьований час у квітні 2015 року (30 днів) та в травні 2015 року (8 днів) в загальному розмірі 6089,16 грн., виплатити грошову компенсацію за невикористану ним відпустку у кількості 31 день у розмірі 5807,57 грн., видати йому трудову книжку, копію наказу про звільнення з роботи.

В судовому засіданні представник позивача-адвокат ОСОБА_1 позовні вимоги з підстав зазначених у позові підтримав та просить їх задовольнити. Також пояснив, що 06.03.2012 року позивач був призначений на посаду директора ПНВП «Промтехнус». У квітні 2015 року були внесені зміни до статуту, яким позивача позбавили ряду обовязків. Позивач звернувся до ОСОБА_4 по пошті, як до фінансового директора із заявою про звільнення. Також позивач надсилав поштою заяву про надання відпустки з подальшим звільненням, але до цього часу ніякої відповіді від відповідача не отримав, тому звернувся до суду. Після 21.05.2015 року позивач не здійснював ніякої діяльності на підприємстві. Контракт з позивачем не укладався з невідомих причин. Крім того, пояснив, що є рішення засновника від 14.04.2015 року, що ОСОБА_4 з 15.04.2015 року призначений фінансовим директором і з приводу цього є наказ. 16.06.2015 року ОСОБА_4, як засновник підприємства звертався до позивача з вимогою про надання копії документів щодо діяльності підприємства, 15.07.2015 року позивач йому відмовив, оскільки така вимога не може бути задоволена так як він не може прийняти таке рішення. Перед звільненням інвентаризацію на підприємстві позивач не проводив.

Відповідач повідомлявся про час та місце розгляду справи, однак представник до суду не зявився, про причини не явки суд не сповістив.

Представник третьої особи ОСОБА_4 - ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що засновником і директором ПНВП «Промтехнус» з 2001 року був ОСОБА_4 В силу свого віку ОСОБА_4 05.09.2012 року призначив директором свого зятя позивача по справі ОСОБА_3, але як тільки останній отримав посаду директора стосунки між ними погіршилися. Позивач не впускав ОСОБА_4 до офісу підприємства, не давав йому ніяких звітів. Трудової книжки позивача в ОСОБА_4 не має, так як всі документи знаходяться у самого позивача. ОСОБА_4 був вимушений зробити нові зміни до статуту з 14.05.2015 року, у тому числі щодо продажу майна. Позивач по теперішній час є керівником, тільки з відповідними обмеженнями, у прийняття та звільнення підлеглих йому працівників. Також пояснила, що позивачем заява про звільнення не надавалась та ОСОБА_4 ніяких заяв від позивача по пошті не отримував. Тому позивач не витримав порядок звільнення з посади директора підприємства, тобто не подав заяви на імя ОСОБА_4, як засновника. Також позивач перед звільненням не проводив інвентаризацію та всі «станки» підприємства розпродав, та перевів на свою фірму. Позивача було обмежено розпоряджатись коштами підприємства та відчужувати майно, оскільки всі кошти привласнював позивач.. Тому з зазначених підстав в задоволенні позову просить відмовити.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача-адвоката ОСОБА_1, представника третьої особи ОСОБА_4 - ОСОБА_2, дослідивши докази справи, вважає, що позов задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням від 05.09.2012 ОСОБА_4 будучи власником приватного науково-виробничого підприємства «Промтехнус» призначив позивача ОСОБА_3 на посаду директора цього підприємства з 06.09.2012 року (а.с.7)

При цьому ОСОБА_4 залишився засновником ПНВП «Промтехнус» володіючи 100% статутного фонду підприємства.

05.09.2012 року позивач наказом № 01-К призначений на посаду директора з 06.09.2012 року та прийняв на себе виконання посадових обовязків директора ПНВП «Промтехнус» (а.с.8)

14.04.2015 року рішенням засновника цього підприємства ОСОБА_4 було внесено зміни до статуту підприємства та викладено його пункти у новій редакції (а.с.9)

Відповідно до 9.7 статуту в новій редакції - оперативне управління підприємством здійснюється дирекцією підприємства. До складу дирекції входять фінансовий директор та директор.

До компетенції фінансового директора відноситься управління всіма розрахунковими рахунками підприємства у установах банків та розпорядження коштами підприємства. На посаду фінансового директора може бути призначений засновник.

Директор підпорядковується фінансовому директору та до його компетенції відноситься інші питання діяльності підприємства у відповідності до статуту, рішень засновника та повноважень засновника з урахуванням обмежень, визначених цим статутом, трудовим контрактом та рішенням засновника (а.с.16)

У звязку з зазначеними змінами до статуту підприємства, ОСОБА_4, як його засновник 15.04.2015 року видав наказ про призначення себе з 15.04.2015 року фінансовим директором ПНВП «Промтехнус» (а.с.18)

Тобто, після змін до статуту ПНВП «Промтехнус», позивач ОСОБА_3, як директор цього підприємства став підпорядкованим фінансовому директору, яким став засновник ОСОБА_4

Відповідно до приписів ст. 38 КЗпП України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні.

Як передбачено абз.1 п.9.9 статуту ПНВП «Промтехнус» між директором та засновником укладається трудовий контракт. Прийом та звільнення директора з посади здійснюється за рішенням засновника.

Тобто, позивач мав би попередити ОСОБА_4, як засновника про своє звільнення з посади директора ПНВП «Промтехнус» і ОСОБА_4 саме як засновник мав би прийняти відповідне рішення з приводу його заяви.

Натомість, 04.05.2015 року позивач надіслав поштою за адресою: АДРЕСА_1, тобто за адресою ОСОБА_4 на його імя, як фінансовому директору заяву про звільнення з посади директора ПНВП «Промтехнус» за власним бажанням з 20.05.2015 року та проведення розрахунку за фактично відпрацьований ним час, видачу копії наказу про звільнення з роботи та трудової книжки (а.с.20)

Того ж дня, 04.05.2015 року, позивач надіслав за тією ж адресою заяву на імя ОСОБА_4, як фінансовому директору заяву про надання щорічної відпустки тривалістю 14 календарних днів з 07.05.2015 року по 20.05.2015 року включно з наступним звільненням з посади директора ПНВП «Промтехнус» та просив виплатити за невикористану частину щорічної відпустки грошову компенсацію (а.с.21)

Виходячи з вищезазначеного слід прийти до висновку, що позивач не дотримався порядку свого звільнення з посади директора підприємства й не надав заяви про своє звільнення на імя ОСОБА_4, як засновника, як того вимагає п.9.9. статуту підприємства.

Тому, позивач не позбавлений можливості звернутися до засновника з заявою про своє звільнення.

Також суд звертає увагу на те що згідно посадової інструкції фінансового директора ПНВП «Промтехнус», затвердженої засновником від 14.04.2015 року фінансовий директор не має права: звільняти директора та інших працівників підприємства з посади (а.с.79)

Отже, ОСОБА_4, як фінансовий директор ПНВП «Промтехнус» у випадку отримання заяви позивача про звільнення не має законних підстав для його звільнення, так як це б суперечило посадовій інструкції.

Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Однак, позивачем та його представником не надано доказів про отримання ОСОБА_4, як засновником заяви позивача про звільнення, тобто, що власник (засновник) був попереджений про звільнення позивача в порядку ст. 38 КЗпП України та статуту підприємства.

Крім того, як передбачено абз. 2 п.9.9 статуту підприємства перед звільненням директора проводиться аудиторська перевірка діяльності підприємства, інвентаризація матеріальних цінностей, перевірка дотримання кадрової політики згідно цього статуту.

Судом встановлено, що позивач будучи директором підприємства не здійснив передбачені абз. 2 п. 9.9 статуту дії та в судовому засіданні представник позивача- адвокат ОСОБА_1 зазначив, що позивач інвентаризацію матеріальних цінностей підприємства не проводив, що свідчить про невиконання позивачем умов статуту підприємства перед звільненням.

Оскільки, позивачем не дотримано порядок свого звільнення, тому у відповідача не виникає обовязків передбачених ч.1 ст. 47 КЗпП України за якою - власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Таким чином, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову ОСОБА_3 про визнання його трудових відносин на посаді директора ПНВП «Промтехнус» відповідно до ст. 38 КЗпП України припиненими, зобовязання відповідача провести з ним розрахунок за фактично відпрацьований час у квітні 2015 року (30 днів) та в травні 2015 рок (8 днів) в загальному розмірі 6089,16 грн., виплатити грошову компенсацію за невикористану ним відпустку у кількості 31 день у розмірі 5807,57 грн., видати йому трудову книжку та копію наказу про звільнення з роботи слід відмовити за необґрунтованістю.

Керуючись ст.ст. 3,10,11,57,60,88,212-215 ЦПК України, ст.ст. 38,47,116 КЗпП України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_3 про визнання його трудових відносин на посаді директора Приватного науково-виробничого підприємства «Промтехнус» відповідно до ст. 38 КЗпП України припиненими, зобовязання Приватного науково-виробничого підприємства «Промтехнус» провести з ним розрахунок за фактично відпрацьований час у квітні 2015 року (30 днів) та в травні 2015 рок (8 днів) в загальному розмірі 6089,16 грн., виплатити грошову компенсацію за невикористану ним відпустку у кількості 31 день у розмірі 5807,57 грн., видати йому трудову книжку та копію наказу про звільнення з роботи відмовити за необґрунтованістю.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Сумської області через Ковпаківський районний суд м. Суми протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.І. Чернобай