Справа № 463/1773/15 Головуючий у 1 інстанції: Нор Н.В.
Провадження № 22-ц/783/5077/15 Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді Савуляка Р.В.,

суддів: Бермеса І.В., Мусіної Т.Г.,

за участі секретаря: Фейір К.О.,

з участю: відповідача Стень Я.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Личаківського районного суду м. Львова від 15 червня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Інспектора ДПС взводу №6 БДПС ДАІ ГУ МВСУ у Львівській області Стень Ярослава Ярославовича про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 15 червня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_3

В апеляційній скарзі посилається на те, що судом порушено норми матеріального та процесуального права. Вважає, що відеоматеріали, які надав відповідач, здобуті незаконним шляхом. Зазначає, що покази відповідача не відповідають дійсності.

Просить рішення Личаківського районного суду м. Львова від 15 червня 2015 року скасувати та задовольнити позов.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення відповідача Стень Я.Я. на заперечення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом та матеріалами справи установлено, що 18 серпня 2014 року на автодорозі Львів-Краковець ОСОБА_3, який керував автомобілем марки ГАЗ 3110, д.н.з. НОМЕР_1, було зупинено працівниками ДПС. (а.с.9-11)

Згідно відповіді Департаменту охорони здоров'я Львівської обласної державної адміністрації від 27.02.2015 року, ОСОБА_4 18 серпня 2014 року доставлено в кабінет оглядів на стан сп'яніння диспансеру.

В акті №0000747/1951 від 18.08.2014 року описані обставини, що передували огляду гр. ОСОБА_3: скарги на біль в ногах, зі слів обстежуваного вживав алкоголь (180г горілки). (а.с.14)

Постановою Личаківського районного суду м.Львова від 18 листопада 2014 року, залишеною без змін постановою Апеляційного суду Львівської області від 15 квітня 2015 року (а.с. 84-86), ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України та обрано йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 грн. в дохід держави (а.с.9-11).

Висновком службового розслідування за результатами розгляду звернення ОСОБА_3 від 18 вересня 2014 року встановлено, що факти, викладені у зверненні ОСОБА_3 щодо побиття та незаконного розміщення його автомобіля на арешт майданчику, інспекторами ДПС взводу №6 БДПС ДАІ ГУМВС старшиною міліції Калиновським Т.І. та старшим сержантом міліції Стень Я.Я. свого підтвердження не знайшли, порушень діючого законодавства та нормативних актів МВС України не вбачається; дії інспекторів щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення за ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_3 та відсторонення його від керування транспортним засобом відповідають вимогам наказів МВС України №77/2009 «Про затвердження інструкції з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху», 111/2009 «Про затвердження Інструкції з питань діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС», Кодексу України про адміністративні правопорушення. (а.с.64-68)

Постановою старшого слідчого відділу прокуратури Львівської області від 23 грудня 2014 року закрито кримінальне провадження від 21 серпня 2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.365 КК України у зв'язку відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення. (а.с.69-74)

Згідно з ч. 3 ст. 10, ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Згідно зі ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

За загальним правилом статті 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Частиною 1 ст.1167 ЦК України встановлено відшкодування моральної шкоди, завданої фізичній чи юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, особою, яка її завдала, за наявності її вини

Статтею 1 ЗУ «Про міліцію» встановлено, що міліція в Україні - державний озброєний орган виконавчої влади, який захищає життя, здоров'я, права і свободи громадян, власність, природне середовище, інтереси суспільства і держави від протиправних посягань.

Відповідно до ст.5 ЗУ «Про міліцію» відшкодування моральної шкоди провадиться у разі, коли незаконні дії або бездіяльність працівників міліції завдали моральної втрати громадянинові, моральних страждань, призвели до порушення його нормальних життєвих зв'язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру.

Відповідно до ст. 1 Положення «Про державну автомобільну інспекцію міністерства внутрішніх справ» Державна автомобільна інспекція є головним органом, на який покладається забезпечення безпеки дорожнього руху в Україні, що входить до системи органів Міністерства внутрішніх справ України. Державна автомобільна інспекція Міністерства внутрішніх справ України не відноситься до органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду.

Однією з обов'язкових умов для відшкодування шкоди посадовою особою органу державної влади є неправомірність поведінки такої особи, якою можна вважати будь-яку поведінку, яка суперечить вимогам чинного законодавства в сфері виконання службових обов'язків. Крім цього, також обов'язковою умовою для цивільно-правової відповідальності за цими нормами є безпосередній причинний зв'язок між шкодою і неправомірними діями особи, що її завдала.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції обґрунтовано виходив з безпідставності та недоведеності позовних вимог про відшкодування майнової і моральної шкоди, оскільки позивачем не доведено факту неправомірності дій інспектора ДПС взводу №6 БДПС ДАІ ГУ УМВСУ у Львівській області Стень Я.Я., як і не доведено факту заподіяної шкоди.

Доводи апелянта про незаконність відеозйомки події, яка мала місце 18.08.2014 року, здійсненої працівниками ДПС не беруться колегією суддів до уваги, оскільки спростовуються висновком службового розслідування за результатами розгляду звернення ОСОБА_3 від 18.09.2014 року дії вищезазначеного інспектора не були визнані неправомірними, постановою старшого слідчого відділу прокуратури Львівської області від 23.12.2014 року закрито кримінальне провадження від 21.08.2014 року, а відтак, вказаними матеріалами не встановлено будь-яких порушень зі сторони Стень Я.Я. під час перебування на службі по забезпеченню безпеки дорожнього руху.

Судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального закону, а тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду.

Керуючись ст.303, п.1 ч.1 ст.307, ст.308, ст.313, п.1 ч.1 ст.314, ст.ст.315,317,319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Личаківського районного суду м. Львова від 15 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою

Головуючий : Савуляк Р.В.

Судді: Бермес І.В.

Мусіна Т.Г.