АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження Головуючий у 1 інстанції - Парамонов М.Л.
№22-ц/796/8381/2015 Доповідач - Борисова О.В.
Справа №753/7534/15-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2015 року колегія суддів судової палати з розглядуцивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді: Борисової О.В.

суддів: Ратнікової В.М., Гаращенка Д.Р.

при секретарі: Кутц А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 30 квітня 2015 року по справі за поданням головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві ДанилюкОльги Борисівни про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України громадянки України ОСОБА_1,-

В С Т А Н О В И Л А

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 30 квітня 2015 року тимчасово обмежено ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до моменту виконання нею своїх зобов'язань боржника за матеріалами виконавчих проваджень ВП № 45566177 та ВП № 45566249 від 21 листопада 2014 року ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві.

Не погоджуючись з даною ухвалою суду першої інстанції ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою в задоволенні подання головного державного виконавця ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві Данилюк О.Б. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України громадянки України ОСОБА_1 - відмовити.

Зазначає, що розгляд подання відбувся без її участі та без участі державного виконавця.

Вказує, що загальна сума коштів, яку вона мала сплатити за судовим рішенням первісно складала 1043879,05 грн., з яких 490950 грн. нею було сплачено в добровільному порядку ще до відкриття виконавчого провадження, при цьому остання сплата заборгованості в розмірі 50000 грн. була проведена 11 квітня 2015 року.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Державний виконавець та стягувач до суду не з'явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, а тому колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3, з'ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Відповідно до п.18 ч.3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Відповідно до п.2, 5 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, або громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у тому випадку, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов'язань.

При цьому, під ухиленням від виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням слід розуміти такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею таких обов'язків.

Задоволення подання державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання. Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання. Саме по собі невиконання боржником самостійно зобов'язань не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків.

Відповідно до ч.6 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» боржник зобов'язаний: утримуватися від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; надавати у строк, установлений державним виконавцем, достовірні відомості про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасно з'являтися за викликом державного виконавця; письмово повідомляти державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

Саме по собі невиконання боржником рішення суду у добровільному порядку не свідчить про ухилення його від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням суду.

Статтею 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст.2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Звертаючись до суду з поданням, державним виконавцем не було доведено факту ухилення ОСОБА_1 від виконання зобов'язань, передбачених рішенням суду, а також вчинення нею дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення суду.

Як вбачається з матеріалів долучених до подання загальна сума коштів, яку ОСОБА_1 мала сплатити за судовим рішенням первісно складала 1043879,05 грн., при цьому як зазначає остання в апеляційній скарзі 490950 грн. нею було сплачено в добровільному порядку ще до відкриття виконавчого провадження.

Колегія суддів знаходить обґрунтованими доводи апелянта щодо не ухилення від виконання зобов'язань, оскільки як вбачається з постанов державного виконавця сума заборгованості ОСОБА_1 складає 563879,05 грн.

За таких обставин колегія суддів вважає що ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про відмову в задоволенні подання державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1

Керуючись ст.ст. 218, 303, 307, 312, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 30 квітня 2015 року скасувати та постановити нову ухвалу наступного змісту.

В задоволенні подання головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві Данилюк Ольги Борисівни про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України громадянки України ОСОБА_1 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: