Номер провадження 2/754/272/15
РІШЕННЯ

Іменем України

21.01.2015 року Деснянський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді : Галась І.А.

при секретарі - Фацул М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою Національної академії внутрішніх справ Міністерства внутрішніх справ України до ОСОБА_1, 3-тя особа: Головне Управління МВС України в місті Києві про відшкодування витрат на навчання,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2014 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просить суд: стягнути з ОСОБА_1 на його користь вартість навчання у розмірі 21042 грн. 62 коп. та сплачений судовий збір.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що Наказом ректора Київського національного університету внутрішніх справ від 21.07.2007 року № 655 ОСОБА_1 з 01.09.2007 року зараховано курсантом першого курсу денної форми навчання. 05.12.2007 року між КНУВС, комплектуючим органом - Головним управлінням МВС України в Київській області та відповідачем укладено договір №Ко-1 про підготовку фахівця у Київському національному університеті внутрішніх справ, згідно з яким останній навчався за рахунок коштів державного бюджету і після закінчення навчання, повинен відпрацювати за місцем розподілу не менше як три роки, а у разі відмови від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу в органах внутрішніх справ протягом перших трьох років після закінчення навчання - відшкодувати фактичні витрати за період навчання. З 01.09.2007 року по 17.06.2011 року - у відповідності з підписаним договором відповідач у період навчання на здобуття вищої освіти за державним замовленням за напрямком «Правознавство» перебував на державному забезпеченні харчуванням, речовим майном, грошовим утриманням та житлом із наданням відповідних комунальних послуг. Відповідно до наказу Національної академії внутрішніх справ МВС України від 17.06.2011 року № 462 ОСОБА_1 присвоєно кваліфікацію юриста та видано диплом спеціаліста. Після здобуття вищої освіти відповідно до умов договору відповідач направлений для подальшого проходження служби до ГУ МВС України у м. Києві. Наказом ГУ МВС України у м. Києві від 29.07.2011 року № 448 о/с ОСОБА_1 призначено оперуповноваженим сектора карного розшуку 2-го територіального відділу міліції Шевченківського районного управління. Таким чином навчальним закладом повністю виконано умови договору про підготовку фахівця. Наказом ГУ МВС України в м. Києві від 10.08.2012 року № 457 о/с ОСОБА_1 на підставі поданого ним рапорту звільнено з органів внутрішніх справ за власним бажанням (тобто до спливу встановленого 3-річного терміну перебування на службі по закінченню навчання). Укладений з відповідачем договір зобов'язує його у разі звільнення з органів внутрішніх справ після навчання до закінчення встановленого 3-річного терміну перебування на службі за підставами п. 2.3.6. цього договору відшкодувати витрати за період навчання, та передбачає підстави, за наявності яких відповідач зобов'язаний відшкодувати затрати на навчання в повному обсязі: (п. 3.2.) у разі відмови від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу в ОВС протягом перших трьох років після закінчення навчання. ОСОБА_1 подав рапорт про звільнення його з ОВС за власним бажанням, та звільнений з органу внутрішніх справ до закінчення трирічного терміну перебування на службі після навчання, а тому не виконав умови договору про підготовку фахівця.

В судове засідання представник позивача не з'явився, про поданій через канцелярію суду заяві від 21.01.2015р. просив розглядати справу за його відсутності, зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач заперечував проти задоволення позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на їх безпідставність та необґрунтованість, в письмових запереченнях зазначив, що вважає, що позивачем не надано доказів, що він є розпорядником бюджетних коштів та має право вимоги про стягнення витрат за період навчання.

Представник 3-ті особи - Головного Управління МВС України в місті Києві в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Суд, вислухавши пояснення учасників, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи, Наказом ректора Київського національного університету внутрішніх справ від 21.07.2007 року №655 ОСОБА_1 з 01.09.2007 року зараховано курсантом 1 курсу денної форми навчання Київського національного університету внутрішніх справ за спеціальністю «Правознавство».

05.12.2007 року між КНУВС, комплектуючим органом - Головним управлінням МВС України у Київській області та відповідачем укладено договір №Ко-1 про підготовку фахівця у Київському національному університеті внутрішніх справ, згідно з яким останній навчався за рахунок коштів державного бюджету і після закінчення навчання, повинен відпрацювати за місцем розподілу не менше як три роки, а у разі відмови від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу в органах внутрішніх справ протягом перших трьох років після закінчення навчання - відшкодувати фактичні витрати за період навчання.

Згідно статуту Національної академії внутрішніх справ, Національна академія внутрішніх справ є правонаступником Київського національного університету внутрішніх справ та Академії управління Міністерства внутрішніх справ.

Відповідно до наказу Національної академії внутрішніх справ МВС України від 17.06.2011 року № 462 ОСОБА_1 присвоєно кваліфікацію юриста та видано диплом спеціаліста.

Наказом ГУ МВС України у м. Києві від 29.07.2011 року № 448 о/с ОСОБА_1 призначено оперуповноваженим (за рахунок посади старшого оперуповноваженого) сектора карного розшуку 2-го територіального відділу міліції Шевченківського районного управління, без доступу до інформації з грифами секретності «цілком таємно» та «таємно», з посадовим окладом 700 гривень, установивши надбавку за виконання особливо важливих завдань у розмірі 50 відсотків від посадового окладу з урахуванням окладу за спеціальним званням та надбавки за вислугу років.

Згідно п.п. 3.2. п. 3 типового договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ від 14 травня 2007 року № 150 «Про затвердження Типового договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ», підставою відшкодування фактичних витрат на підготовку є відмова від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ після закінчення навчального закладу.

Відповідно до п.п. 4.1. п. 4 даного типового договору, відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов'язаних з: грошовим, продовольчим та речовим забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної і канікулярної відпустки та у зворотньому напрямку, за направленням до місця служби після закінчення навчального закладу; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв.

Відповідно ст. 56 Закону України «Про вищу освіту», випускники вищих навчальних закладів вільні у виборі місця роботи, однак якщо випускник вищого навчального закладу навчався за кошти третьої особи, його працевлаштування здійснюється відповідно до укладеної між ними угоди.

Відповідно довідки про відшкодування фактичних витрат на підготовку фахівця у Національній академії внутрішніх справ від 16.06.2011 року, розмір фактичних витрат, пов'язаних з навчанням у навчальному закладі ОСОБА_1 становить 22932,01 грн.

Крім того, згідно довідки про перерахунок фактичних витрат, пов'язаних з утриманням рядового міліції ОСОБА_1 в Національній академії внутрішніх справ за період навчання з 01.09.2007 року по 17.06.2011 року розмір фактичних витрат становить 21042,62 гривень.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Наказом Головного управління МВС України в м. Києві від 10.08.2012 року № 457 о/с «Щодо особового складу», лейтенанта міліції ОСОБА_1, оперуповноваженого (за рахунок посади старшого оперуповноваженого) сектору карного розшуку 2-го територіального відділу міліції Шевченківського районного управління , з 14 серпня 2012 року звільненого з органів внутрішніх справ у запас Збройних Сил України за власним бажанням.

12.03.2014 року позивачем відповідачу направлено листа з проханням погасити наявну заборгованість. Разом з тим, даний лист залишився поза увагою відповідача та заборгованість не погашена.

Відповідно до ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Аналізуючи вищевикладене, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог Національної академії внутрішніх справ, у зв'язку з чим позов про відшкодування витрат за навчання підлягає задоволенню.

Крім того, у порядку ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243,60 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 526, 530 Цивільного кодексу України, ст. 56 Закону України «Про вищу освіту», ст.ст. 10, 11, 58, 60, 88, 131, 208, 209, 212-215, 294, суд

ВИРІШИВ:

Позов Національної академії внутрішніх справ Міністерства внутрішніх справ України до ОСОБА_1, Головне Управління МВС України в місті Києві про відшкодування витрат на навчання задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_1 на користь Національної академії внутрішніх справ Міністерства внутрішніх справ України вартість навчання в розмірі 21042 гривні 62 копійки.

Стягнути з ОСОБА_1, ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_1 на користь Національної академії внутрішніх справ Міністерства внутрішніх справ України судовий збір в розмірі 243гривні 60 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: