Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

23.01.2015 м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області у складі:

головуючої - судді Кожух О.А.

суддів - Леска В.В.,Чужі Ю.Г.,

при секретарі - Марчишак Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рахівського районного суду від 27 листопада 2014 року по справі за позовом ОСОБА_2 та за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Орган опіки і піклування Рахівської районної державної адміністрації - про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею,-

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_2 у травні 2014 року звернувся в суд із позовом до ОСОБА_1 про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею. Позовні вимоги мотивовано тим, що ОСОБА_1, шлюб з якою розірвано рішенням Рахівського районного суду Закарпатської області від 19.05.2010, з вересня 2013 року чинить позивачу перешкоди у спілкуванні з донькою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, не дозволяє приймати участь у її вихованні. Просив: - зобов'язати ОСОБА_1 не чинити йому перешкоду у спілкуванні з донькою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1; - встановити такий спосіб його участі у вихованні дитини: перші та треті вихідні місяця з 14:00 години п'ятниці по 19:00 год. неділі надати йому можливість забирати дитину до себе за своїм місцем проживання; другі та четверті вихідні місяця в суботу або неділю за домовленістю з матір'ю дитини надати можливість бачитися з дитиною за місцем проживання дитини; під час осінніх, зимових, весняних та літніх канікул зобов'язати відповідачку передавати йому доньку на першу половину часу тривалості канікул. Такий графік встановити до досягнення дитиною 14 років.

Ухвалою суду від 23.06.2014 року до участі у розгляді справи в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, залучено Орган опіки та піклування Рахівської районної державної адміністрації.

18.09.2014 ОСОБА_3 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_1, третя особа Орган опіки та піклування Рахівської районної адміністрації про усунення перешкод у спілкуванні бабусі з дитиною. Зазначає, що є матір'ю ОСОБА_2 та бабусею ОСОБА_5. З вересня 2013 року відповідач перешкоджає спілкуватись з онучкою, не дала можливості їй з сином приїхати до дитини на свято Першого дзвоника. Просила встановити такий порядок її спілкування з онучкою: перші та треті вихідні місяця з 14:00 години п'ятниці по 19:00 год. неділі надати їй можливість забирати онучку до себе за її місцем проживання; у літній період зобов'язати відповідачку передавати їй дитину з 01 червня до 16 липня, у зимовий період з 28 грудня по 15 січня, або з 16 січня по 31 січня, останній тиждень березня, останній тиждень жовтня. Такий графік встановити до досягнення ОСОБА_5 14 років.

Ухвалою суду від 24.09.2014 зазначені цивільні справи об'єднано в одне провадження та присвоєно загальний номер цивільній справі №305/1133/14-ц.

Рішенням Рахівського районного суду від 27 листопада 2014 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково. Встановити наступний спосіб участі ОСОБА_2 у вихованні дитини та спілкуванні з нею: перші та треті вихідні місяця, з16:00 години п'ятниці по 18 годину неділі кожного місяця; під час зимових та літніх канікул - першу половину тривалості канікул; під час весняних та осінніх канікул - другу половину тривалості канікул, надавши право ОСОБА_2 забирати дитину на зазначені періоди по місцю свого проживання, без супроводу матері. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнено частково. Встановлено наступний спосіб участі ОСОБА_3 у вихованні внучки та спілкуванні з нею: в перші та треті вихідні місяця, з 16:00 години п'ятниці по 18 годину неділі кожного місяця, без супроводу матері. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Судові витрати залишено за позивачами.

На таке рішення подала скаргу ОСОБА_1, в якій просить скасувати це рішення та ухвалити нове про відмову у задоволенні позовів. Вважає, що судом було неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи; ті обставини, які суд вважав встановленими - не доведені; судом не враховано вік та стан здоров'я дитини, а тривалі переїзди погано впливають на її фізичний стан.

Позивачі в судове засідання не з'явились. Подали заяву, в якій просили апеляційну скаргу відхилити, а справу розглянути без їх участі.

Заслухавши суддю-доповідача, позицію відповідача та її представника, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постановленого у справі рішення та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 08 березня 2008 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було зареєстровано шлюб, від якого народилася одна дитина - дочка ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. Рішенням Рахівського районного суду Закарпатської області від 19 травня 2010 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 розірвано. Місцем проживання малолітньої дитини, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, визначено місце проживання її матері ОСОБА_6, мешканки АДРЕСА_1 (а.с.6-7).

Позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 свої звернення з позовами до суду мотивують порушенням відповідачкою їхнього права на участь у спілкуванні з дитиною.

Відповідно до ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Згідно з положеннями ст. 157 ч.ч.1-3 Сімейного кодексу України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні та має право на особисте спілкування із нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися із дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

У відповідності до ст. 257 СК України, баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення. Спір щодо участі, зокрема, баби у вихованні дитини вирішується судом відповідно до статті 159 цього Кодексу (ст. 263 СК України).

Відповідно до ст. 159 ч.ч.1-3 СК якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

За правилами ст. 19 СК України при розгляді судом спорів, зокрема, щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, обов'язковою є участь органу опіки та піклування, який подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Відповідно до висновків органу опіки та піклування Рахівської районної державної адміністрації від 03.09.2014 №03-18/466 та від 26.11.2014 № 03-18/713 (а.с.36,81), визначено порядок зустрічей позивачів з малолітньою ОСОБА_5 - другу та четверту суботу місяця з 10.00 до 18.00 за місцем реєстрації та проживання в м. Рахові без матері ОСОБА_1 В ході перевірки органом опіки і піклування було встановлено, що матір дитини не перешкоджає зустрічам батька та бабусі з дитиною, проте не згідна, щоб дитину забирали по місцю проживання позивачів - у Івано-Франківську області, оскільки у дитини розвинувся вестибулярний синдром (тошнота, рвота, головні болі при поїздках), що підтверджується довідкою головного лікаря Рахівського центру ПМСД.

Згідно актів обстеження умов проживання позивачів (проживають за однією адресою) - Яремчанський район Івано-Франківської області, с. Микуличин, вул. Зарічна, 25 - позивачі проживають у власному будинку житловою площею 200 кв.м, де створено всі необхідні умови для відвідування його дочкою у вихідні дні та на канікулах (а.с.78,79,83).

Згідно висновку практичного психолога Рахівської ЗОШ І-ІІІ ст. № 1, на запит матері ОСОБА_1 була проведена індивідуальна бесіда та діагностика ОСОБА_5. Дівчинка проявляє більшу прихильність до матері та бабусі ОСОБА_9. Найбільш значимим членом сім'ї для неї є мати.

В той же час, ОСОБА_2 має рівні з ОСОБА_1 права на участь у вихованні дитини, обсяг його прав не може бути зменшений навіть в тому разі, якщо дитина проживає з матір'ю, окремо від нього. А прихильність дитини до батька та іншої бабусі може розвинутись саме внаслідок спілкування з ними.

Як ствердила в судовому засіданні відповідачка, вона не перешкоджає позивачам зустрічатись з дитиною, проте заперечує проти перевезення позивачами дитини кожні два тижні до місця свого проживання. Позивачі власного транспортного засобу не мають, тому дорога до місця їх проживання - майже 100 км. через перевал - на автобусі займає кілька годин, і дитині буде важко її переносити внаслідок вестибулярного синдрому.

Враховуючи вік дитини - дівчинці на даний час неповні сім років, виходячи з інтересів дитини, стану її здоров'я, віддаленості місць проживання позивачів та дитини, судова колегія вважає, що перевезення дитини кожні перші та треті вихідні місяці (у п'ятницю) за місцем проживання позивачів та, відповідно, її перевезення назад у м. Рахів у неділю, не відповідає інтересам дитини. Зважаючи на невелику тривалість осінніх та весняних канікул, судова колегія вважає, що її перевезення на другу половину тривалості цих канікул також не відповідає інтересам дитини. В той же час, судова колегія погоджується з позицією суду першої інстанції щодо перебування дитини по місцю проживання позивачів під час зимових та літніх канікул. Тому колегія суддів вважає, що позивачам слід надати можливість зустрічатися з ОСОБА_5 у другі та четверті вихідні місяця - в суботу або неділю - за домовленістю з матір'ю - з 10 до 18 год. за місцем проживання дитини без матері ОСОБА_1, та надати право ОСОБА_2 та (або) ОСОБА_3 забирати дитину у першу половину тривалості зимових та літніх канікул по місцю свого проживання, без супроводу матері.

Зважаючи на викладене, через невідповідність висновків суду обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права (п.п.3,4 ст. 309 ЦПК України), судова колегія вважає за необхідне рішення суду першої інстанції - змінити.

Керуючись ст. 303 ч.1, 307 ч.1 п.3, 309 ч.1 п.3, п.4, 313, 314 ч.2, 316, 317, 319 ЦПК України, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Рахівського районного суду від 27 листопада 2014 року - змінити, виклавши резолютивну частину рішення в такій редакції

Позовні вимоги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 задовольнити частково.

Визначити наступний спосіб участі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у вихованні ОСОБА_8 та спілкуванні з нею: встановити час зустрічей у другі та четверті вихідні місяця - в суботу або неділю - за домовленістю з матір'ю - з 10 до 18 год. за місцем проживання дитини без матері ОСОБА_1; під час зимових та літніх канікул - першу половину тривалості канікул, надавши право ОСОБА_2 та (або) ОСОБА_3 забирати дитину на зазначені періоди по місцю свого проживання, без супроводу матері.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

ГоловуючаСудді: