АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження №22-ц/791/101/15 Головуючий в І інстанції Рябова О.Д.
Категорія: 5 Доповідач: Стародубець М.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2015 року січня місяця «29» дня колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого:Стародубця М.П.
Суддів:Воронцової Л.П.,
Ігнатенко П.Я.
при секретарі:Гончар К.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Херсонська теплоелектроцентраль» на рішення Дніпровського районного суду м.Херсона від 10+ листопада 2014 року в справі за позовом ОСОБА_5 до Публічного акціонерного товариства «Херсонська теплоелектроцентраль» про усунення перешкод в користуванні майном,

В С Т А Н О В И Л А :

В липні 2014 року ОСОБА_5 звернулася до суду з вказаним вище позовом, зазначаючи, що вона є власником житлового будинку з господарськими та прибудинковими спорудами АДРЕСА_1.

Вказане домоволодіння розташоване на земельній ділянці площею 0,1 га, яка також належить їй на праві власності.

На відстані 2,13 м від її будинку знаходиться каналізаційний колодязь, що перебуває на балансі та обслуговуванні ПАТ «Херсонська теплоелектроцентраль» (далі - ПАТ «Херсонська ТЕЦ»).

У 2009 році за рахунок мешканців квартир №№ 1, 2 і 3 житлового будинку АДРЕСА_2 відповідач здійснив реконструкцію внутрішньодворової каналізації, замінивши її труби та вивівши їх у вищевказаний колодязь.

В ході експлуатації каналізаційною системою мешканцями будинку НОМЕР_1 колодязь почав заповнюватися нечистотами, внаслідок чого в підвалі та кухні належного їй житлового будинку утворилися неприємний запах і підвищена вологість, а в підвалі почали пліснявіти стіни та періодично просовується вода.

Посилаючись на те, що відповідач на її звернення з проханням привести каналізаційну систему в належний стан жодним чином не відреагував, просила суд, з урахуванням уточнень, усунути перешкоди у користуванні підвалом належного їй будинку АДРЕСА_1 шляхом зобов'язання ПАТ «Херсонська ТЕЦ» власними силами та за власний рахунок, у будь-який незаборонений законом спосіб, перенести на відстань не менше 3 м від її будинку трубопровід каналізації та каналізаційний колодязь АДРЕСА_2

Рішенням суду від 10 листопада 2014 року позов задоволено.

В апеляційній скарзі Публічне акціонерне товариство «Херсонська теплоелектроцентраль», посилаючись на те, що суд першої інстанції неповно з'ясував обставини, які мають значення для справи, просить рішення суду першої інстанції, як незаконне та необґрунтоване, скасувати і ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 відмовити.

Письмові заперечення на апеляційну скаргу до суду не надходили.

Заслухавши доповідача, і осіб, які з'явилися у судове засідання, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_5 є власником будинку АДРЕСА_1, в якому знаходиться підвальне приміщення. Це приміщення має певні ознаки затікання потрапляючої з ґрунту землі води, що унеможливлює використання його за функціональним призначенням.

На відстані 2,13 м від фундаменту будинку знаходиться каналізаційний колодязь, до якого підведені внутрідворові каналізаційні мережі багатоквартирного будинку АДРЕСА_2

Зазначений будинок переданий у комунальну власність територіальної громади м.Херсона з внутрішньобудинковими мережами водопроводу, каналізації й центрального опалення.

Ці факти та обставини сторони визнають і їх не спростовують.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції встановив, що підтоплення приміщення підвалу позивачки відбувається з боку каналізаційного колодязя, знаходження якого не відповідає визначеним підзаконними нормативними актами нормативам, що унеможливлює використання його за призначенням й порушує її право власності, тому правомірно відновив права останньої у обраний нею та передбачений законом спосіб.

Колегія суддів погоджується з цими висновками суду, вважає їх правильними та такими, що відповідають установленим обставинам справи, нормам матеріального й процесуального права.

Доводи апелянта щодо незаконності рішення суду, на думку колегії суддів, є безпідставними та такими, що спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, у тому числі висновком судової будівельно-технічної експертизи від 25.04.2013 року, відповідно до якого ділянка підземного трубопроводу зовнішньої каналізаційної мережі, а також каналізаційний колодязь за адресою: АДРЕСА_2, в порушення технічних нормативів знаходяться на відстані 2,13м від фундаменту житлового будинку АДРЕСА_1 й перешкоджають нормальній експлуатації цього будинку.

В своєму висновку експерт визнав причинно-наслідковий зв'язок між наявністю спірного каналізаційного колодязя й пошкодженням підвального приміщення будинку позивачки з посиланням на технічний висновок від 14.12.2012 року, складений експертом з технічного обстеження будівель і споруд.

Допитана в якості свідка в цій справі експерт ОСОБА_6 підтвердила свій висновок та в своїх поясненнях, письмово підтверджених, вказала на те, що іншого, ніж визначеного нею способу усунення перешкод у користуванні й належній експлуатації житлового будинку позивачки, а саме шляхом перенесення каналізаційного колодязя відповідно до вимог ДБН.В.2.5-75:2013, немає.

Внутрідворова каналізаційна мережа будинку АДРЕСА_2 знаходиться на обслуговуванні відповідача. Цей факт він не заперечував в місцевому суді, визнав в своїй апеляційній скарзі, однак без підтвердження будь-якими доказами протилежно змінив свою позицію при перегляді справи судом апеляційної інстанції.

Судами двох інстанцій встановлено, що 03.09.2008 року ВАТ «Херсонська теплоелектроцентраль», правонаступником якого є відповідач у справі ПАТ «Херсонська теплоелектроцентраль» та МКП «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства м.Херсона» уклали письмовий договір, згідно якому ТЕЦ залишила на своєму балансі та обслуговуванні внутрідворові водопровідні й каналізаційні мережі відповідно до додатків №1,2,3.

Пунктом 2.2 цього договору передбачено, що ТЕЦ зобов'язується обслуговувати та виконувати необхідні ремонтні роботи за власний рахунок, у тому числі внутрідворову мережу каналізації у випадку передачі мереж і об'єктів у комунальну власність міста, виконати їх реконструкцію у відповідності з вимогами нормативних й юридичних документів.

Договором визначено, що діє він до передачі мереж у комунальну власність.

За інформацією сторони договору МКП «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства м.Херсона» цей правочин є чинним, а зовнішні каналізаційні мережі по АДРЕСА_2 перебувають на балансі та обслуговуванні ПАТ «Херсонська теплоелектроцентраль».

На запит суду апеляційної інстанції Управління комунальної власності Херсонської міської ради повідомило про те, що у комунальну власність територіальної громади м.Херсона за актом приймання-передачі було передано лише житловий багатоквартирний будинок АДРЕСА_2 із відповідним інженерним обладнанням, тобто внутрібудинкові мережі водопроводу, каналізації та центрального опалення.

Належних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що відповідач передав у комунальну власність територіальної громади м.Херсона зовнішні каналізаційні мережі та каналізаційний колодязь за адресою: АДРЕСА_2, останнім не надано як в суд першої, так і апеляційної інстанції, тому передбачених законом підстав для відмови у задоволенні негаторного позову ОСОБА_5 колегія суддів не вбачає.

Факт об'єктивно існуючих перешкод у здійсненні останньою своїх правомочностей щодо належного їй на праві власності об'єкта нерухомості з боку відповідача відповідно до його правового статусу встановлено, їх усунення в даному випадку не залежить від суб'єктивного ставлення порушника до своєї поведінки та інших факторів, на які він посилається для уникнення від визначеної законом цивільно-правової відповідальності.

Письмові відповіді апелянта, підписані різними його працівниками, зміст яких зводиться до того, що спірні внутрідворові каналізаційні мережі за вказаною раніше адресою у нього на балансі не перебувають та не обслуговуються, на думку колегії суддів, не є належними та допустимими доказами, які свідчили б про зміну його правового статусу у договірних відносинах й передачі ним цього майна, яке оформляється за визначеною законом та правочином процедурою зі складанням відповідного акта, який ним як стороною у спорі не надано.

Суд першої інстанції достатньо повно дослідив обставини справи, зібраним доказам дав правильну правову оцінку та ухвалив рішення, яке відповідає нормам матеріального права з урахуванням визначеними процесуальним законом правилами змагальності сторін.

Доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують і не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленого у справі рішення, а тому підлягають відхиленню.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 303,307-308 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Херсонська теплоелектроцентраль» відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду м.Херсона від 10 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає чинності негайно після її проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: