Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 334/1710/14-ц Головуючий у 1 інстанції: Колесник С.Г.
Провадження № 22-ц/778/3069/15 Суддя-доповідач: Пільщик Л.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

" 20" травня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Пільщик Л.В.

суддів: Сапун О.А.

Краснокутської О.М.

при секретарі: Евальд Д.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу ОСОБА_3

на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 19 березня 2015 року по справі

за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, третя особа: Публічне акціонерне товариство "ВТБ Банк", про поділ майна подружжя, -

ВСТАНОВИЛА:

В лютому 2014 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом, який протягом розгляду справи уточнювала, до ОСОБА_6, про поділ майна подружжя.

В обґрунтування позовних вимог остаточно зазначила, що з 26 листопада 2005 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3, від шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1. З 20 грудня 2013 року шлюбно-сімейні відносини сторін припинені.

За період спільного життя сторонами була придбана квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 03.10.2012 року, за 221085 грн.

З метою придбання вказаної квартири нею було укладено кредитний договір на суму 20 955 грн. 57 коп. з AT "Райффайзен Банк Аваль", який на теперішній час нею сплачено повністю; ОСОБА_3 укладено договір іпотечного кредиту № R 514/126/59 від 03 жовтня 2012 року з ПАТ "ВТБ Банк" на суму 154 000 грн., який на час подання позову відповідачем ще не погашено.

Крім того, за період шлюбу сторони придбали майно на загальну суму 69 080 грн., яке просить поділити між нею та ОСОБА_3

У зв'язку з тим, що ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає з нею, аліменти, які сплачує на дитину відповідач в розмірі 600 грн. на місяць, не є достатніми для покриття витрат на дитину, основні витрати несе саме вона, вважає, що є підстави для відступу від рівності долів.

Крім того, вважає, що різниця, яка склалася при виплаті кредитів, які були оформлені для придбання квартири, в розмірі 3 337,90 грн., з урахуванням інтересів дитини не підлягають стягненню з неї на користь відповідача.

На підставі зазначеного просила:

1.Визнати за нею право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1.

2. Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину вказаної квартири.

3. Виділити їй наступне майно: кухонний стіл - вартістю 1500 грн., три кухонних стільця - 2000 грн., сковорода "Тефаль" - 200 грн., пральна машина - 2000 грн., тумба ДСП - 500грн., світильники коридор( 3 шт.) - 300 грн., телевізор "Самсунг" 26 діагональ - 1 грн., диван на три секції - 7000 грн., підвісна люстра (зал) - 1000 грн., шафа-купе з дзеркальними дверцятами - 3000 грн., сушилка для одягу - 200 грн., праска - 300 грн., ваза кришталева - 80 грн., фотокопія картини "Мулен Руж" - 150 грн., фотокопія картини - 150 грн., кондиціонер - 2000 грн. Всього на загальну суму - 20 381 грн. Дитяче майно: дитячий диван - 300 грн., люстра на 5 ріжків-300 грн., штори - 500 грн., комп'ютерний стілець - 500 грн., дитяча меблева стінка (книжкова полиця, пенал, книжкова шафа, письмовий стіл) - 1700 грн. Всього на суму 3 300 грн.

4. Відповідачу ОСОБА_3 виділити: комплект віконних гардин зала - 700 грн., набір ножів, ложок, виделок "Бергофф" на 6 персон - 550 грн., набір з 3-х каструль та чайник "Грифіл" - 100 грн., набір тарілок на 6 персон - 100 грн., набір бокалів та чарок "Богемія" на 6 персон - 800 грн., мікрохвильова піч "LG" - 700 грн., телефонний апарат "Сіменс" - 200 грн., аудіо колонки - 100 грн., ресівер "Ямаха" - 5000 грн., жорсткий диск "Азуз" - 500 грн., п'ять акустичних колонок - 500 грн., електрогітара "Кгатег" - 2000 грн., стіл - книжка - 500 грн., полиця для телевізора з металу та скла - 800 грн., дві вази скляні - 150 грн., чотири комплекти постільної білизни на двоспальне ліжко за 250 грн. кожен, на суму 1000 грн., десять банних рушників - 700 грн., телевізор "Самсунг" 32 діагональ - 4000 грн., пилосос - 500грн., кухонні штори - 500грн., кухонна люстра - 700грн., супутникова антена - 700 грн. Всього на загальну суму - 20 600 грн.

5.Залишити в загальному користуванні наступне майно: кухонний меблевий гарнітур - 7 000 грн., духова шафа - 1500 грн., газова плита - 1000 грн., витяжка - 2000 грн., кухонна мийка - 500 грн., бойлер "Термекс" 100л - 1500 грн., ванна - 1000 грн., умивальник з тумбою "Мойдодир" - 1000 грн., полиця з дзеркалом - 1500 грн. Всього на загальну суму - 17 000 грн.

6. Зобов'язати ОСОБА_3 не чинити їй та ОСОБА_7 перешкод в користуванні майном, яке залишається в спільному користуванні.

7. Визначити порядок користування спірною квартирою АДРЕСА_1 за наступним варіантом: вона та їхня з відповідачем донька користуються кімнатою № 3 загальною площею 17,6 кв.м.; відповідач користується кімнатою № 2 загальною площею 12,0 кв.м з балконом; коридор № 1, кухня № 4, ванна № 6, туалет № 5, тамбур № 7 знаходяться в загальному користуванні сторін та їхньої доньки.

8.3обов'язати ОСОБА_3 не чинити їй ОСОБА_7 перешкод в користуванні спірною квартирою АДРЕСА_1 за вищезазначеним варіантом користування.

9.Стягнути з ОСОБА_3 на її користь витрати на правову допомогу в розмірі 5 625 грн.

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 19 березня 2015 року позов задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1.

Виділено ОСОБА_4 наступне майно із спільної сумісної власності подружжя:

1.Кухонний стіл - вартістю 1500 грн.

2.Три кухонних стільця - 2000 грн.

3.Сковорода "Тефаль" - 200 грн.

4.Пральна машина - 2000 грн.

5.Тумба ДСП-500 грн.

6.Світильники коридор( 3 шт.) - 300 грн.

7.Телевизор "Самсунг" 26 діагональ - 1 грн.

8.Диван на три секції - 7000 грн.

9.Шафа-купез дзеркальними дверцятами - 3000 грн.

10.Сушилка для одягу - 200 грн.

11.Праска - 300 грн.

12.Ваза кришталева - 80 грн.

13.Фотокопія картини "Мулен Руж" - 150 грн.

14.Фотокопія картини - 150 грн.

15.Кондиціонер - 2000 грн.

Дитяче майно:

Дитячий диван - 300 грн.

Люстра на 5 ріжків - 300 грн.

Штори - 500 грн.

Комп'ютерний стілець - 500 грн.

Дитяча меблева стінка (книжкова полиця, письмовий стіл) - 1700 грн.

Всього на суму 22681,00 грн.

Виділено ОСОБА_3 наступне майно із спільної сумісної власності подружжя:

1.Комплект віконних гардин залу - 700 грн.

2.Набір ножів, ложок, виделок "Бергофф" на 6 персон - 550 грн.

3.Набір з 3-х каструль та чайник "Грифіл" - 100 грн.

4.Набір тарілок на 6 персон - 100 грн.

5.Набір бокалів та чарок "Богемія" на 6 персон - 800 грн.

6.Мікрохвильова піч "ЛД" - 700 грн.

7.Телефонний апарат "Сіменс" - 200 грн.

8.Аудіо колонки - 100 грн.

9.Ресівер "Ямаха" - 5000 грн.

10.Жорсткий диск "Азуз" - 500 грн.

11.П'ять акустичних колонок - 500 гри.

12. Стіл - книжка - 500 грн.

13.Полиця для телевізора з металу та скла - 800 грн.

14.Дві вази скляні - 150 грн.

15.Чотири комплекти постільної білизни на двоспальне ліжко за 250 грн. кожен, на суму 1000 грн.

16.Десять банних рушників - 700 грн.

17.Телевізор " Самсунг" 32 діагональ - 4000 грн.

18.Пилосос - 500грн.

19. Кухонні штори - 500грн.

20. Кухонна люстра - 700грн.

21. Супутникова антена - 700 грн.

22. Підвідсна люстра (зал) - 1000 грн.

Всього на загальну суму - 19 800 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 понесені витрати на оплату правової допомоги адвоката у сумі 5625 грн.

Апеляційне провадження відкрито за апеляційною скаргою ОСОБА_3

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, відмовити в задоволенні позовних вимог про визнання права власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1, визначення порядку користування житлом, зобов'язання не чинити перешкод у користуванні житловим приміщенням, стягнення витрат на оплату правової допомоги адвоката в сумі 5625 грн.; задовольнити позовні вимоги в частині розподілу спільного майна, визнавши спільним майно: пральна машина - 2000 грн., тумба ДСП-500грн., телевізор "Самсунг" 32 діагональ - 4000 грн., телевізор "Самсунг" 26 діагональ - 1,00 грн., аудіоколонки - 100 грн., ресівер "Ямаха" - 5000 грн., жорсткий диск "Азиз" - 500 грн., п'ять акустичних колонок - 500 грн., телевізор "LG" 26 діагональ - 3000 грн., диван на 3 секції - 7000 грн., диван - 200 грн., меблева стінка - 1500 грн., сушилка для одягу - 200 грн., праска - 300 грн., набір ножів, ложок, виделок "Бергофф" на 6 персон - 550 грн., набір з 3-х каструль та чайник "Грифіл" - 100 грн., сковорода "Тефаль" - 200 грн., набір тарілок на 6 персон - 100 грн., Набір бокалів та чарок "Богемія" на 6 персон - 800 грн., ваза кришталева - 80 грн., вази скляні - 150 грн., 4 комплекти постільної білизни - 1000 грн., дитяче покривало "Барбі" - 200 грн., 2 комплекти дитячої білизни - 400 грн., мікрохвильова піч "LG" - 700 грн., телефонний апарат "Сіменс" - 200 грн., 10 банних рушників - 700 грн. Всього на: 29 981,00 грн.

Виділити позивачу: тумба ДСП - 500грн., телевізор "Самсунг" 26 діагональ - 1,00 грн., телевізор "LG" 26 діагональ - 3000 грн., диван 3 секції - 7000 грн., диван-200 грн., меблева стінка - 1500 грн., сушилка для одягу - 200 грн., праска - 300 грн., ваза кришталева - 80 грн., 2 вази скляні - 150 грн., п'ять акустичних колонок - 500,00 грн., дитяче покривало "Барбі" - 200 грн., 2 комплекти дитячої білизни - 400 грн., мікрохвильова піч "LG" - 700 грн., телефонний апарат "Сіменс" - 200 грн., аудіоколонки - 100,00 грн. Всього на 15 031,00 грн.

Виділити відповідачу: пральна машина - 2000 грн., телевізор "Самсунг" 32 діагональ - 4000 грн., 4 комплекти постільної білизни - 1000,00 грн., ресівер "Ямаха " - 5000 грн., жорсткий диск "Азиз" - 500 грн., набір ножів, ложок, виделок "Бергофф" на 6 персон - 550 грн., набір із 3-х каструль та чайник "Грифіл" - 100 грн., сковорода "Тефаль" - 200 грн., набір тарілок на 6 персон - 100 грн., набір бокалів, чарок "Богемія" на 6 персон - 800 грн., 10 банних рушників - 700 грн. Всього на 14 950,00 грн.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, доводи адвоката, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Із матеріалів справи вбачається, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 26.11.2005 року. Рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 14 липня 2014 року шлюб розірвано.

У період шлюбу у сторін народилася дочка - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Судом установлено, що сторонами під час шлюбу було придбано наступне майно: 03.10.2012 року квартира АДРЕСА_1 вартістю 221085 грн.; побутова техніка та предмети побутового вжитку на суму 42481 грн., яке підлягає поділу між подружжям в рівних долях у відповідності до ст. ст. 60, 63, 69, 70 СК України

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_4 не довела, що квартира є спільним майном подружжя, є безпідставними, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За змістом ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Статтями 58, 59 ЦПК України передбачено поняття належності та допустимості доказів.

Відповідно до правил статті 59 ЦПК про допустимість доказів обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть бути підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтями 60, 61 ЦПК України встановлені правила звільнення сторони від доказування та розподілу обов'язків по доказуванню між сторонами.

За загальним правилом, установленим ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, установлених ст. 61 ЦПК України.

Проте, це загальне правило діє, якщо в нормах матеріального права відсутня вказівка про перерозподіл обов'язків доказування.

Відповідно до ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 60 Сімейного кодексу України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на підставі спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

У відповідності до ст.63 СК дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Частиною 1 ст. 70 Сімейного кодексу України, визначено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Тобто названі норми матеріального права встановлюють презумпцію факту спільної сумісної власності подружжя щодо майна, набутого у шлюбі, доки не доказано інше кимось із подружжя.

Квартира АДРЕСА_1 придбана сторонами у період шлюбу за договором купівлі продажу від 03.10.2012 року (а.с 22-23).

Доводи відповідача про те, що ОСОБА_4 не довела джерело набуття коштів, достатніх для придбання квартири, щоб її вважати спільним майном подружжя, є неприйнятними, оскільки вони не ґрунтуються на вимогах закону про презумпцію спільності майна подружжя, в силу якої зворотне доводить особа, яка вважає, що майно не є подружнім.

Натомість, відповідач не надав доказів, які б доводили існування обставин, передбачених ст. 57 СК України.

Вимоги про визнання квартири особистою власністю ОСОБА_3 не заявляв, належних доказів про вкладення в придбання квартири особистих коштів не надав і під час розгляду справи зазначені обставини не знайшли підтвердження. Договір купівлі-продажу від 28 вересня 2012 року сам по собі не підтверджує витрачення цих коштів ОСОБА_3 саме на купівлю квартири та джерело походження коштів,витрачених подружжям на доплату вартості квартири порівняно з розміром отриманого кредиту. В силу ч.4 ст.61 ЦПК України доказування та висновки суду не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

Для покупки спірної квартири ОСОБА_3 03 жовтня 2012 року отримав іпотечний кредит (а.с.29-38). ОСОБА_4 як дружина дала згоду ОСОБА_3 на передачу придбаної квартири в іпотеку, що підтверджується нотаріально посвідченою заявою ОСОБА_4 від 03 жовтня 2012 р., та виступила поручителем у кредитних зобов'язаннях (а.с.39,42).

Оскільки у справі відсутні докази, що у придбання квартири вкладені крім спільних коштів і кошти, що належали одному з подружжя, суд обґрунтовано виходив з того, що квартира придбана подружжям за кредитні кошти та за їх спільні кошти сімейного бюджету, є спільним майном подружжя та підлягає поділу в рівних частинах з залишенням квартири у спільній частковій власності сторін.

Наявність непогашеного кредиту, як і внесення платежів одним із подружжя, на що зроблено посилання в апеляційній скарзі, не змінює режим придбаного майна подружжям та розмір часток в цьому майні. За загальним правилом майно, придбане подружжям у кредит, є спільною власністю чоловіка та дружини. У результаті придбання подружжям квартири в кредит боргові зобов'язання перед позикодавцем несуть як чоловік, так і дружина, а не тільки той із подружжя, хто підписав кредитний договір.

Згідно із ч. 3 ст. 61 СК України, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, інше майно, у тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

У відповідності до положень ст. 65 СК України, згідно з якою договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї.

Це означає, що дружина та чоловік незалежно від припинення шлюбу мають рівні права та обов'язки щодо спільно нажитого у шлюбі майна, оскільки розірвання шлюбу не звільняє подружжя від зобов'язань за кредитом. За укладеними договорами з банком ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є солідарними боржниками. ОСОБА_4 підтвердила згоду в погашенні кредиту. Вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4 щодо компенсації погашених ним боргів після припинення шлюбу не заявлялися, тому ці питання виходять за межі даного позову.

Посилання на заперечення банку проти поділу квартири теж є неприйнятними. Положення Закону України "Про іпотеку" та договору іпотеки про те, що іпотекодавець не має права розпоряджатися квартирою без згоди іпотекодержателя до закінчення терміну дії іпотеки, не означає, що в судовому порядку неможливо поділити спільне майно подружжя шляхом визнання права власності за кожним по 1/2 частини квартири, оскільки право володіння та користування майном не заборонено, а поділ майна подружжя не є розпорядженням ним.

Щодо придбання побутової техніки та предметів побутового вжитку, його переліку, наявності цього майна та його вартості відповідач у процесі розгляду справи не оспорював, не пропонував порядок розподілу конкретних речей, про що свідчить запис судового засідання, тому ці обставини в силу ч.1 ст. 61 ЦПК України не підлягали доказуванню. Тому доводи скарги про придбання майна на суму 29981 грн.00 коп. та переліку цього майна не можуть бути прийняті до уваги.

В апеляційній сказі ОСОБА_3 просить виділити майно, зокрема, телевізор "Самсунг", ресівер "Ямаха", жорсткий диск, чайник, набір ножів, ложок, виделок, бокалів, чарок, тарілок, каструль, банні рушники, яке йому вже виділено за рішенням суду. Електрогітара, картини-вишиванки з зображенням в переліку поділеного судом майна відсутні, тому вимоги скарги визнати їх такими, що не підлягають поділу є безпідставними. А фотокопії картин на суму 300 грн. виділені позивачці.

Посилання на те, що у вартість квартири входила вартість меблів та побутової техніки спростовується змістом договору купівлі-продажу квартири.

Будь-яких доводів, що здійснений розподіл речей між сторонами порушує права відповідача, апеляційна скарга не містить.

Отже, підстави змінювати рішення суду в частині способу і порядку поділу рухомого спільного сумісного майна подружжя відсутні.

Суд, встановивши загальний обсяг спільного майна подружжя, при його поділі виходив із принципу рівності часток дружини і чоловіка у такому майні.

Суд визнав, що сторони придбали побутової техніки та предметів побутового вжитку на суму 42481 грн., отже доля кожного складає 1/2 - 21240,50 грн.

Разом з тим, суд провів розподіл речей між позивачкою та відповідачем, виділивши позивачці майно на суму 22681 грн., а відповідачу на суму 19800 грн.

За таких обставин різниця у вартості виділеного майна в сумі 1440,50 грн. (21240,50 -19800) має бути стягнута з позивачки на користь відповідача.

Покладаючи на відповідача обов'язок компенсувати витрати на правову допомогу і стягнувши з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 5625 грн., суд в порушення вимог ст.ст.212, 213, 214 ЦПК України в мотивувальній частині рішення не навів будь-якого обґрунтування та розрахунків, не перевірив дійсної вартості послуг по наданню правової допомоги позивачці у даній справі і конкретним адвокатом, обмежившись вказівкою на їх доведеність.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Згідно із ч. 1 ст. 56 ЦПК України правову допомогу може надавати особа, яка є фахівцем у галузі права і за законом має право на надання правової допомоги.

Відповідно до ст. 1 Закону України від 20 грудня 2011 року № 4191-VI "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах" розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

У підтвердження факту оплати за надані юридичні послуги адвокатом Дацюком І. О. ОСОБА_4 надала договір від 9 вересня 2014 року, ордер на участь у судових засіданнях та квитанцію до прибуткового касового ордеру № 56 від 26 січня 2015 р., згідно якої ОСОБА_4 сплачено 5175 грн. правової допомоги. (а.с. 117-118,186).

Проте зазначені документи не підтверджують, що оплата у сумі 5175 грн. стосувалися лише даної справи. У квитанції зазначено, що оплата здійснена за правову допомогу. А відповідно до п.2.1 договору від 9 вересня 2014 року предметом договору є надання допомоги ОСОБА_4 про визнання дій протиправними про перерахунок довічного грошового утримання (а.с. 118).

Тому суд не може виходити з суми, зазначеної у квитанції, та повністю погодитися з розрахунком, який міститься на а.с.185.

Участь адвоката у судових засіданнях при розгляді справи підтверджується ордером та журналами судових засідань. Згідно з розрахунком, виконавцем витрачено 3 години на ознайомлення з документами та вибором правової позиції, 4 години на підготовку позовної заяви. Проте з матеріалів справи вбачається, що позовна заява про поділ майна подружжя, її обґрунтування та надання доказів у підтвердження предмету та підстав позову, представництво інтересів позивачки у суді здійснювалося іншим представником до вступу у справу адвоката Дацюка І.О. Судова колегія виходить з того, що аналіз наявних у справі документів та складання змін до позовної заяви про поділ майна не потребує надмірних зусиль і тривалого часу. У підтвердження вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у даній справи, докази не надано.

Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу,а законодавством встановлений граничний розмір компенсації. Разом з тим,встановлений законодавством граничний розмір компенсації не означає, що будь-які витрати сторони на юридичні послуги підлягають компенсації за рахунок іншої сторони у максимальному розмірі.

Оскільки виконавцем договору про надання юридичних послуг час виконання послуг зазначений довільно, з врахуванням підтверджених послуг, виходячи з засад розумності та справедливості, колегія дійшла висновку про часткову компенсацію позивачу витрат на юридичну допомогу, а саме у розмірі 1500,00 грн.

Враховуючи викладене, на підставі п.п.3, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України зазначене є підставою для зміни рішення суду в частині способу і порядку поділу рухомого спільного сумісного майна подружжя.

Керуючись ст. ст. 307,309 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 різницю у вартості часток у праві спільної сумісної власності подружжя в сумі 1440 грн. 50 коп.

Змінити рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 19 березня 2015 року в частині визначення розміру компенсації за правову допомогу. Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 витрати на правову допомогу в сумі 1500 грн.

В іншій частині рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 19 березня 2015 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення.

Рішення може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: