Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" вересня 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючої судді - Марфіної Н.В.,

за участі секретаря - Бурлай О.Б.,

позивача - ОСОБА_1,

представників позивача - ОСОБА_2, ОСОБА_3,

відповідача - ОСОБА_4,

представника відповідача - ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, третя особа: Служба у справах дітей Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способу участі батька у її вихованні, -

у с т а н о в и в :

24.06.2015 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача , про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способу участі батька у її вихованні, в якому просить:

- зобов'язати відповідачку не перешкоджати йому брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною;

- визначити способи участі батька у вихованні дитини шляхом особистого спілкування: побачення три рази на тиждень (понеділок, вівторок, четвер з 14.00 год. до 19.00 год.) за місцем навчання доньки або за місцем проживання позивача, а також двічі на місяць забирати доньку на вихідні за місцем проживання позивача або для відпочинку; спільний відпочинок (друга половина літніх канікул, половина весняних та осінніх канікул); необмежене спілкування з донькою особисто засобами телефонного, поштового, електронного та інших засобів зв'язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між батьком та донькою; у разі якщо святкові дні припадають на день побачення батька з дитиною, або цей день передує дню побачення, або є наступним після нього, то такі дні донька має проводити з батьком; святкування разом із донькою всіх державних свят; забирати доньку за її бажанням на день народження дитини для спільного святкування; щороку забирати доньку для спільного святкування дня народження позивача та днів народжень бабусі і дідуся дитини; в день побачення з донькою позивач матиме право забирати доньку з дому/школи особисто.

Вимоги позовної заяви мотивовано тим, що від шлюбу з відповідачкою сторони мають малолітню дитину - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1. Після розлученням між сторонами почалися непорозуміння щодо прийняття участі у вихованні доньки та спілкуванні із нею. За твердженням позивача, відповідачка створює штучні перешкоди для нормального спілкування з дитиною. Мирним шляхом вирішити виниклий спір не вдалося, оскільки відповідачка не бажає присутності позивача та створює обставини, через які стає неможливим спілкування та нормальні зустрічі з дитиною, тому позивач вважає порушеними свої батьківські права. Позивач зазначає, що любить свою доньку та хоче спілкуватись із нею, але через дії відповідача позивач позбавлений можливості спілкування з дитиною. Позивач має бажання бачитись з донькою, відвідувати різноманітні заходи, разом їздити на відпочинок, святкувати дні народження та інші свята, але все це неможливо, оскільки відповідачка проти зустрічей батька з донькою.

В судовому засіданні позивач підтримав вимоги своєї позовної заяви з підстав викладених у ній, просить позов задовольнити і додатково пояснив суду, що має право на спілкування з дитиною так само як і її мати, тобто рівно на п'ятдесят відсотків. Позивач зазначає, що майже не бачить доньку, лише 1-2 рази на місяць, і навіть після рішення органу опіки та піклування відповідачка не дає нормально спілкуватись із донькою. 12 серпня у доньки був день народження і позивач просив відповідачку привести дитину, на що остання дала згоду, а потім дитина пропала. За твердженням позивача, його побачення з донькою відбуваються як в тюрмі. Крім того, доньку вивозять за межі м. Києва без будь-якої згоди з боку позивача. Позивач вказує, що дитина має ваду ока і в зв'язку із цим потребує допомоги, але відповідачка відмовляється від запропонованої з цього приводу допомоги з боку позивача та не дає її на лікування. Як вказує позивач, навіть принесені ним продукти харчування відповідачка викидає. Позивач має бажання як батько дитини бачитись із донькою. Літом позивач дійсно забирав дитину на відпочинок сам, але попередньо відповідачка давала на це свою згоду, при цьому після від'їзду остання одразу звернулась до міліції про викрадення доньки.

Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримала вимоги позовної заяви з підстав викладених у ній, просить позов задовольнити і додатково пояснила суду, що сама була свідком вчинення відповідачкою перешкод у спілкуванні батька з дитиною, при цьому відповідачка вигадує різні штучні відмовки, як то: не те взуття купив позивач або не ті продукти. За твердженням представника, відповідачка чинить надумані перешкоди і тим самим не дає позивачу можливості виконувати свої батьківські обов'язки, тобто вчиняє свідомі дії спрямовані на створення перешкод у спілкуванні батька з донькою. На думку представника, запропонований у позові графік побачень є цілком доцільним.

Представник позивача ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав вимоги позовної заяви з підстав викладених у ній, просить позов задовольнити і додатково пояснив суду, що батько та мати мають рівні права на дитину, однак за спільною згодою відповідачка не дає побачень з донькою. За твердженням представника, виниклий спір позивач мав намір вирішити мирним шляхом в позасудовому порядку, однак цього не вийшло, оскільки відповідачка відмовилась погодитись добровільно на встановлення графіку побачень. Між сторонами у справі існують неприязні відносини, а страждає дитина, навіть якщо дитина має бажання піти до зоопарку - мати не пускає її батьком, то це не правильно. Представник зазначає, що разом з позивачем приїздив на роботу до відповідачки намагаючись домовитись мирним шляхом і начебто домовленість була досягнута, але потім відповідачка відмовилась відпустити дитину на відпочинок із батьком, а потім взагалі звернулась до міліції. Також представник вказує, що позивач має постійне місце реєстрації і в квартирі наявні всі необхідні умови для дитини, при цьому відповідачка проживає в орендованій квартирі. Представник не розуміє навіщо залишати дитину на групі продовженого дня, коли є бабуся яка має бажання повністю присвятити себе дитині і у батька вільний графік роботи. Стосовно висновку органу опіки та піклування представник зазначив, що такий висновок не є належним доказом і його можна не приймати до уваги, оскільки не зрозуміло чим керувалась комісія при встановленні відповідного графіку побачень і такий висновок є необґрунтованим. Крім того, представник зазначає, що зараз дитині 6 років і далі вона буде рости, а графік побачень буде встановлений рішенням суду назавжди, тож посилання сторони відповідача на те, що дитина ще мала є необґрунтованими.

Відповідачка в судовому засіданні суду пояснила, що позивач безпідставно вказує, що на групі продовженого дня дитина знаходиться невідомо з ким, адже з дітьми займаються вчителі і донька каже, що їй там подобається, оскільки там її друзі. Також відповідачка вказує, що у будні дні не можна забирати дитину, оскільки відбувається навчальний процес, а по вихідних днях вона давала батькові побачення з дитиною. Крім того, відповідачка стверджує, що після викрадення дитини батьком для відпочинку на морі, донька стала пужливою. Так, позивач приїхав на автомобілі зі своїми батьками та забрав дитину в одних плавках, майці і шльонках від бабусі, посадив в машину і вони поїхали. Після такого відпочинку на морі дитина схудла та проявились деякі проблеми зі здоров'ям. За твердженням відповідача. на святі першого вересня дівчинка не відходила від матері і не хотіла фотографуватись з позивачем та його батьками. Коли відповідачка спитала чому донька не хоче фотографуватись, дівчинка відповіла, що боїться того, що вони її викрадуть. Стосовно вади ока, то така проблема дійсно є з цього приводу дівчинка була оглянута лікарем, який сказав, що зараз нічого робити не треба і лікування така вада не потребує, оскільки все це пройде з віком. До міліції відповідачка звернулась, оскільки позивач без будь-якого дозволу забрав дитину на море. Заперечуючи проти вимог позивача відповідачка також вказує, що дитина надто мала для графіку побачень запропонованому позивачем і крім того, це дівчинка, тож зараз потребує догляду матері. За таких умов відповідачка частково погоджується із висновком органу опіки та піклування, а саме за виключенням можливості ночівлі дитини у батька, також відповідачка не заперечує проти того, щоб два перших тижні липня кожного року донька проводила із батьком.

Представник відповідача в судовому засіданні суду пояснила, що позивач дійсно має право на спілкування зі своєю дитиною, однак із висновком органу опіки та піклування можна погодитись частково, за виключенням дозволу на ночівлю у батька. При цьому, ніхто не забороняє батькові навідувати дитину у школі. Також представник зазначає, що дитина не є спільною сумісною власністю батьків і їм не належить по ? частці від неї, але саме такий підхід обрав позивач з вертаючись до суду з відповідним позовом. За твердженням представника, при прийнятті рішення органом опіки та піклування психолог з диною не спілкувався та її думку і ставлення до батьків та ситуації загалом ніхто не з'ясовував. При цьому, дитині 6 років, це ще мала дівчинка, в неї є чіткий розпорядок дня, тож запропонований позивачем графік є неприйнятним. Враховуючи викладене представник погоджується з висновком органу опіки за виключенням обставин щодо ночівлі дитини у батька. Стосовно того, що дівчинка влітку перебувала у своїй бабусі за межами м. Києва, представник вважає, що права позивача не порушені, адже згідно норм СК України бабуся також має право на спілкування з дитиною. За твердженням представника, відповідачка не перешкоджає спілкуванню доньки з батьком, а лише хоче щоб належно враховувались інтереси самої дитини, при цьому позивач з квітня місяця матеріальної допомоги не надає. Представник вказує, що при постановленні рішення слід враховувати інтереси дитини та усталений графік її життя, а також той факт, що мати дитини теж весь день працює, тож в цей час сама спілкуватись із дитиною не може. Стосовно посилань сторони позивача на те, що дитина виросте, а батько не зможе більше часу проводити із нею ніж зазначено в рішенні суду, представник зазначила, що позивач не обмежений у праві повторно звернутись до органу опіки і піклування для визначення додатково часу для спілкування з урахуванням віку дитини, що потребуватиме вже меншого опікування матері, крім того, в подальшому сторони можуть добровільно узгодити збільшення часу для спілкування відповідно до віку дитини.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи за відсутності представника.

Суд. вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі зібрані по справі докази, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 18.02.2015 року шлюб між сторонами розірвано (а.с. 6).

Від шлюбу сторони мають малолітню доньку - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 5).

За змістом висновку органу опіки та піклування Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації щодо участі батька у вихованні малолітньої дитини (протокол засідання Комісії №17 від 31.08.2015 року) від 03.09.2015 року №8061/41/3/103, на час розгляду питання комісією встановлено, що батьки дитини проживали в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано в лютому 2015 року. З того часу малолітня ОСОБА_6 постійно проживає з матір'ю за адресою: АДРЕСА_1. Між батьками дитини існує спір щодо участі батька у вихованні та спілкуванні з малолітньо. Донькою. Громадянин змушений був звернутися до суду про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною. Приймаючи до уваги зазначене вище, керуючись ст. 158 СК України, враховуючи рекомендації комісії з питань захисту прав дитини Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації, орган опіки та піклування вважає за можливе визначити такі години спілкування батьку з малолітньою донькою: перші та треті вихідні місяця з 11-00 години суботи до 15-00 години неділі; будні дні а домовленістю з матір'ю дитини (а.с. 30).

Вирішуючи спір по суті суд виходить з наступного нормативного обґрунтування.

Відповідно до положень ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Згідно ст. 150 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї.

Питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини (ст. 157 СК України).

За заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення органу опіки та піклування є обов'язковим до виконання (ст. 158 СК України).

Якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами (ст. 159 СК України).

Факт чинення відповідачем перешкод у спілкуванні з дитиною підтверджується, як самою суттю та наявністю виниклого спору, так і поясненнями самої відповідачки наданими нею в судовому засіданні.

Вирішуючи спір по суті, суд не приймає до уваги посилання обох сторін спору на те, що висновок органу опіки та піклування є необґрунтованим, оскільки вказаний висновок є результатом вивчення повноважним органом (який покликаний перш за все захищати права дитини) умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення у відповідності до положень ч. 1 ст. 158 СК України і свідчить про можливість надання позивачу права спілкування з малолітньою дитиною у встановленні в висновку дні та години.

Враховуючи рівність прав та обов'язків батьків щодо дитини, при цьому, з огляду на вік дитини (6 повних роки) та її стать, суд вважає не достатньо обґрунтованими вимоги позивача щодо визначеної ним періодичності та часу спілкування із донькою, адже у зазначеному віці маленька дівчинка ще потребує більшого часу знаходження із матір'ю за для належного догляду, тому в даному випадку ідеальної рівності часу у спілкуванні з дитиною на користь батька визначити не можливо, з метою дотримання потреб фізично-емоційних та побутових інтересів дитини.

Крім того, визначаючи на власний розсуд періодичність та час побачень позивач не враховує, що мати дитини перебуваючи на роботі також не може спілкуватись з дитиною, тому враховувати ідеальну кількість годин на добу для її розподілу, з метою спілкування з дитиною, не можливо. Також, слід враховувати і особисті потреби дитини в спілкуванні з іншими родичами, друзями та необхідність часу для її інших занять, тому дитина має спілкуватись не лише з батьками, а здобувати навички повноцінного життя у суспільстві.

Слід зазначити, що в процесі розгляду справи сторона позивача вказуючи на порушення прав батька, тим найменш не надала суду належних доказів відповідального ставлення батька і до виконання своїх батьківських обов'язків, що передбачено ст. 159 СК України, зокрема, надання позивачем належного матеріального утримання дитині.

Вирішуючи спір, суд приймає до уваги, що дівчинка у віці шести років безсумнівно ще має велику емоційну та психологічну прив'язаність до матері, але при цьому суд також враховує, що дитина в будь-якому віці має міцний емоційний зв'язок з матір'ю і для нормального, здорового психоемоційного та фізичного розвитку дитина неодмінно потребує спілкуванні і зі своїм батьком, тому ночівля у батька не є порушенням інтересів дитини, а сприятиме налагодженню тісного родинного контакту батька та дитини.

За наведених обставин є обґрунтованою викладена у висновку позиція органу опіки і піклування щодо визначення батьку періодичності та часу спілкування з донькою: у перші та треті вихідні кожного місяця з 11 год. 00 хв. суботи до 15 год. 00 хв. неділі.

Спілкування батька з дитиною у будні дні, на думку суду, має відбуватись за погодженням із матір'ю, з метою дотримання графіку життя дитини в такому ще досить не дорослому віці та аби не зашкодити нормальному фізичному і психологічному здоров'ю дівчинки і не змінювати звичний для неї спосіб життя на користь прав батька, але на шкоду інтересам дитини.

На переконання суду, лише на користь належного розвитку дитини буде спілкування батька з донькою за допомогою засобів зв'язку, тож такі вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають до задоволення, за виключенням того, що відповідне суплікування має відбуватись у денну пору доби та не під час шкільних занять, аби не порушувався режим життя дитини.

Також, з огляду на визначену чинним законодавством України тривалість відпусток, які при цьому переважно відбуваються в літній сезон, доцільним буде визначення батьку для спілкування з донькою двох тижнів літніх канікул дитини.

Відповідачка у судовому засіданні вказувала на те, що не проти спілкування батька з дитиною впродовж перших двох тижнів липня, при цьому, суд вважає, що позивачу слід надати право вибору щодо перших двох тижнів чи других двох тижнів липня місяця кожного року, адже саме позивач проживає окремо від дитини, що об'єктивно не дає йому можливості в рівній мірі з матір'ю бути поряд з донькою і такий спосіб визначення участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною надасть позивачу можливість планувати час свого щорічного відпочинку.

Враховуючи все вище викладене, встановлені судом обставини та викладені норми чинного законодавства України, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення заявлених позовних вимог, що не лише відновить порушені права одного з батьків на спілкування з дитиною, а й передусім спрямоване на захист інтересів дитини та забезпечення її повноцінного розвитку для формування в подальшому здорової як у фізичному так і в психологічному плані особистості.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 60, 208, 209, 212-215, 218, 223, 294 ЦПК України, ст.ст. 141, 150, 157, 158, 159 СК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4, третя особа: Служба у справах дітей Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способу участі батька у її вихованні - задовольнити частково.

Зобов'язати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, не чинити ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, перешкод у вихованні та спілкуванні з їх спільною дитиною - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визначити участь батька - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, у вихованні малолітньої дитини - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, у формі спілкування з малолітньою донькою:

- у перші та треті вихідні кожного місяця з 11 год. 00 хв. суботи до 15 год. 00 хв. неділі за місцем проживання батька;

- спілкування особисто з дитиною засобами телефонного, поштового, електронного та інших видів дистанційного зв'язку у денний період доби, за виключенням часу перебування дитини на шкільних заняттях;

- два перших тижні або два других тижні липня місяця кожного року за вибором батька дитини ОСОБА_1.

- у будні дні за домовленістю з матір'ю дитини ОСОБА_4.

В іншій частині позову - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 судові витрати пов'язані зі сплатою судового збору у розмірі 121 (сто двадцять одна) грн. 80 коп.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя -