АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/723/15 Справа № 203/2403/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - Маймур Ф. Ф. Доповідач - Городнича В.С.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.01.2015 м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого - Городничої В.С.,

суддів - Варенко О.П., Лаченкової О.В.,

при секретарі - Назаренко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційні скарги товариства з обмеженою відповідальністю "РУТА" та Департаменту корпоративних прав та правового забезпечення Дніпропетровської міської ради на рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 10 листопада 2014 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Дніпропетровської міської ради, Дніпропетровської обласної ради, треті особи - Комітет комунальної власності Дніпропетровської міської ради, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, що діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_8, Реєстраційна служба Дніпропетровського міського управління юстиції, товариство з обмеженою відповідальністю "РУТА" про визнання договору дійсним та визнання права власності, за зустрічним позовом Департаменту корпоративних прав та правового забезпечення Дніпропетровської міської ради до ОСОБА_2, Дніпропетровської обласної ради, треті особи - Дніпропетровська міська рада, Реєстраційна служба Дніпропетровського міського управління юстиції,ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, що діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_8, товариство з обмеженою відповідальністю "РУТА" про визнання договору купівлі-продажу недійсним та позовом Департаменту корпоративних прав та правового забезпечення Дніпропетровської міської ради до ОСОБА_3, треті особи - Дніпропетровська міська рада, ОСОБА_2, Реєстраційна служба Дніпропетровського міського управління юстиції, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, що діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_8, товариство з обмеженою відповідальністю "РУТА" про витребування майна із чужого незаконного володіння,-

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2004 року ОСОБА_2 звернувся до суду з зазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 24.12.2003 року комісією з питань відчуження майна та проведення конкурсів позивача було визнано переможцем прилюдних торгів по продажу нежитлового вбудованого приміщення № 60, як такого, що запропонував найкращу ціну 60 450 грн. та найкращі умови його використання, про що 08.01.2004 року Управлінням майном спільної власності територіальних громад області він був повідомлений листом № 1393/01 і в зв'язку з чим 12.01.2004 року Управлінню майном спільної власності територіальних громад області був наданий для укладення договір купівлі-продажу вказаного об'єкту нерухомості. Однак, згідно листа № 23/01 від 19.01.2004 року Управлінням майном спільної власності територіальних громад позивача було проінформовано про те, що оформлення продажу нежитлового приміщення може мати місце тільки після затвердження сесією обласної ради протоколу засідання комісії з питань відчуження манна - та проведення конкурсів, проект якого депутатами взагалі був знятий з розгляду для доопрацювання на невизначений термін. Тому, позивач розцінює це відмовою від укладання договору купівлі-продажу та просив суд визнати дійсним договір купівлі-продажу укладений між ним та Управлінням майном спільної власності територіальних громад області щодо продажу нежитлового вбудованого приміщення, як переможцю конкурсу, за ціною продажу у сумі 60 450 грн., визнавши його укладеним, згідно запропонованої редакції, з моменту - постанови рішення.

08.04.2011 року Департамент корпоративних прав та правового забезпечення Дніпропетровської міської ради звернуся до суду з вищезазначеним зустрічним позовом, посилаючись на те, що без згоди власника спірного приміщення територіальної громади м. Дніпропетровська було проведено незаконні дії по відчуженню спірного приміщення, тому вважає, що укладений 06.03.2004 року між ОСОБА_2 та Управлінням майном спільної власності територіальних громад Дніпропетровської області договір купівлі-продажу нежитлового вбудованого приміщення повинен бути визнаним недійсним, про що і просив суд.

Крім того, Департамент корпоративних прав та правового забезпечення Дніпропетровської міської ради звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про витребування майна із чужого незаконного володіння, в якому на підтвердження уточнених позовних вимог посилається на те, що Кіровським районним судом м. Дніпропетровська по даній справі вже було ухвалене рішення від 06.02.2004 року, яким був визнаним укладеним та дійсним договір купівлі-продажу між ОСОБА_2 та Управлінням майном спільної власності територіальних громад області на спірне приміщення. На підставі вказаного рішення, 20.07.2004 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 укладено договір купівлі-продажу спірного нежитлового вбудованого приміщення, в результаті чого останнім за собою було зареєстровано право власності. Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 03.04.2006 року рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 06.02.2004 було скасовано, а справу направлено на новий розгляд, а тому позивач просить суд витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_3 на користь територіальної громади м. Дніпропетровська спірне нежитлове вбудоване приміщення та зобов'язати КП "ДМБТІ" скасувати реєстрацію права власності за ОСОБА_3

Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 10 листопада 2014 року позов ОСОБА_2 задоволено. Визнано дійсним договір купівлі-продажу укладений між ОСОБА_2 та Управлінням майном спільної власності територіальних громад Дніпропетровської області щодо продажу нежитлового вбудованого приміщення № 60, площею 150,3 кв.м., що розташовано на першому поверсі житлового будинку літери А-5 за адресою: АДРЕСА_1, як переможцю конкурсу, який відбувся 24 грудня 2003 року, за ціною продажу у сумі 60 450 грн. Визнано за ОСОБА_2 право власності на нежитлове вбудоване приміщення № 60, площею 150,3 кв.м., що розташовано на першому поверсі житлового будинку літери А-5 за адресою: АДРЕСА_1 станом на 11.06.2004 року. Позовні вимоги Департаменту корпоративних прав та правового забезпечення Дніпропетровської міської ради до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 залишені без задоволення. Вирішено питання щодо судових витрат.

Не погодившись з рішенням суду, ТОВ "Рута" та Департамент корпоративних прав та правового забезпечення Дніпропетровської міської ради подали апеляційні скарги, в яких просять скасувати рішення суду та постановити нове рішення, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню, а рішення суду, в частині задоволення первинного позову - скасуванню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 23.11.2003 року на виконання рішення Дніпропетровської обласної ради від 24.04.2003 року № 152-8/XXIV в газеті "БІРЖА" було надруковано повідомлення про проведення конкурсу з продажу нежитлового вбудованого приміщення № 60 та 24.12.2003 року комісією з питань відчуження майна та проведення конкурсів переможцем прилюдних торгів по продажу даного нежитлового вбудованого приміщення, визнано ОСОБА_2, як такого, що запропонував найкращу ціну за об'єкт у розмірі 60 450 грн. та найкращі умови його використання.

ОСОБА_2 сплатив повністю вартість нежитлового приміщення за результатами аукціону та грошові кошти на проведення аукціону на загальну суму 66 660 грн.

12.01.2014 року позивач звернувся до Управління майном спільної власності територіальних громад області з вимогою, щодо оформлення договору купівлі-продажу спірного нежитлового вбудованого приміщення № 60, та надано договір для підписання відповідачем.

Також, встановлено, що Управління майном спільної власності територіальних громад області своїм листом № 23/01 від 19.01.2004 р., проінформувало ОСОБА_2 про те, що він може оформлювати договір купівлі-продажу об'єкту тільки після затвердження сесією обласної ради протоколу засідання Конкурсної комісії з питань відчуження майна та проведення конкурсів від 24.12.2003 р., що в проекті рішення "Про продаж майна, що належить до спільної власності територіальних громад області" це питання буде винесено на розгляд чергової сесії обласної ради, термін проведення якої ще невизначений.

Встановлено, що 06.02.2004 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська по цивільній справі № 2-1005/2004 за позовом ОСОБА_2 та Управлінням майном спільної власності територіальних громад області, третя особа Дніпропетровська обласна рада про визнання договору дійсним та визнання права власності було ухвалено рішення яким позов було задоволено повністю та визнано дійсним договір купівлі-продажу між ОСОБА_2 та Управлінням майном спільної власності територіальних громад області спірного нежитлового вбудованого приміщення № 60, укладеним та дійсним з моменту набрання чинності судового рішення. Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 03.04.2006 року вказане рішення було скасовано, а справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Судом також встановлено, що ОСОБА_2 на підставі рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 06.02.2004 року, яке було чинне, було зареєстровано право власності на спірне нежитлове вбудоване приміщення № 60, та 20.07.2004 року було укладено договір купівлі-продажу б/н з ОСОБА_3, який в свою чергу зареєстрував за собою право власності на спірне нерухоме майно.

Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 07.10.2004 року по цивільній справі № 2-3942/2004 було визнано дійсним договір купівлі-продажу нежитлового вбудованого приміщення № 60, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, а також визнано право власності на зазначене приміщення за ОСОБА_3, при цьому рішенням суду було встановлено, що спірне приміщення було куплено ОСОБА_3 у ОСОБА_2 за 85 000 грн. шляхом укладання письмового договору. Вказане рішення суду набрало законної сили 07.11.2004 року та є чинним станом на 10.11.2014 р.

Встановлено, що 31.08.2004 року між Управлінням житлового господарства міської ради та ТОВ "Рута" було укладено договір оренди комунального майна, а саме нежитлове приміщення, площею 150,3 м2, що розташоване на першому поверсі житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1, та в подальшому вказаний договір переукладався щороку, в останнє 28.05.2014 року.

Також встановлено, що 17.06.2005 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_9 було укладено договір купівлі-продажу спірного нежитлового вбудованого приміщення № 60.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_9 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, але після його смерті свідоцтва про прав на спадщину на спірне нежитлове приміщення не видавалось, оскільки померлий за життя не зареєстрував право власності у визначеному законодавством порядку.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2, суд першої інстанції керувався положеннями ч. 2 ст. 220 ЦК України, відповідно до якої суд встановив факт виконання угоди, що потребує нотаріального посвідчення, з однієї сторони - ОСОБА_2 та факт безпідставного ухилення від нотаріального оформлення угоди, з іншої сторони - Управління майном і спільної власності територіальних громад. Крім того, суд дійшов висновку про визнання за позивачем право власності на спірне нежитлове вбудоване приміщення.

Проте з висновками суду першої в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_2 погодитися не можна з наступних підстав.

Суд першої інстанції не звернув увагу на те, що договір купівлі-продажу спірного нежитлового приміщення відноситься до договорів, що підлягають обов'язкові державній реєстрації. Вирішуючи спір про визнання правочину, що підлягає нотаріальному посвідченню, дійсним, необхідно було врахувати, що норма ч. 2 ст. 220 ЦК України не застосовується щодо правочинів, які підлягають і нотаріальному посвідченню, і державній реєстрації, оскільки на момент вчинення таких правочинів відповідно до ст. 210 та 640 ЦК України пов'язується із державною реєстрацією, тому вони не є укладеними і не створюють прав та обов'язків для сторін.

Крім того, матеріалами справи підтверджується, що позивач був проінформований листом від Управління майном спільної власності територіальних громад Дніпропетровської області про те, що він може оформлювати договір купівлі-продажу об'єкту тільки після затвердження сесією обласної ради протоколу засідання Конкурсної комісії з питань відчуження майна та проведення конкурсів від 24.12.2003 року, що передбачено законодавством. Однак, ОСОБА_2 не використав свого права оформити належним чином договір купівлі-продажу спірного майна після затвердження протоколу сесією обласної ради, та передчасно звернувся до суду з позовом.

В матеріалах справи також відсутні дані про те, що Управління майном спільної власності територіальних громад Дніпропетровської області ухилялося від посвідчення даного договору, відсутні будь-які відмови компетентних органів щодо укладення спірного договору. Разом з тим, як зазначалось вище, в матеріалах справи мається інформація стосовно того, що Управління майном спільної власності територіальних громад області своїм листом № 23/01 від 19.01.2004 р., проінформувало ОСОБА_2 про те, що він може оформлювати договір купівлі-продажу об'єкту тільки після затвердження сесією обласної ради протоколу засідання Конкурсної комісії з питань відчуження майна та проведення конкурсів від 24.12.2003 р., що в проекті рішення "Про продаж майна, що належить до спільної власності територіальних громад області" це питання буде винесено на розгляд чергової сесії обласної ради. Дана обставина свідчить про виконання Управління майном спільної власності територіальних громад області покладеного на нього обов'язку, як сторони договору, і не може розцінюватися як факт ухилення відповідача від виконання умов договору та в жодному разі не може бути підставою для визнання дійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна.

Враховуючи вищезазначене, також не підлягають задоволенню вимоги ОСОБА_2 про визнання за ним право власності на спірне нежитлове вбудоване приміщення.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду в частині задоволення первісного позову підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову ОСОБА_2 в задоволенні його позовних вимог.

Відмовляючи Департаменту корпоративних прав та правового забезпечення Дніпропетровської міської ради у позовних вимогах про визнання недійсним договору купівлі-продажу нежитлового вбудованого приміщення укладеного між ОСОБА_2 та Управлінням майном спільної власності територіальних громад Дніпропетровської області, суд першої інстанції виходив з того, що вони є необґрунтованими, безпідставними та не підтвердженими доказами.

Крім того, суд відмовив у задоволенні позовних вимог Департаменту до ОСОБА_3 про витребування майна із чужого незаконного володіння, посилаючись на рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 07.10.2004 року, згідно якого було визнано дійсним договір купівлі-продажу спірного нежитлового вбудованого приміщення № 60, укладений між ОСОБА_2, та ОСОБА_3, а також визнано право власності на зазначене приміщення за ОСОБА_3 та вказане рішення суду набрало законної сили 07.11.2004 року і є чинним станом на 10.11.2014 року, що спростовує доводи Департаменту щодо неправомірності набуття ОСОБА_3 права власності на спірне нерухоме майно. Враховуючи зазначене, суд першої інстанції дійшов висновку, що вимоги про зобов'язання Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції (КП "ДМБТІ") скасувати реєстрацію права власності за ОСОБА_3 судом також не підлягають задоволенню.

Колегія суддів погоджується з висновком суду в цій частині та відхиляє доводи апеляційних скарг товариства з обмеженою відповідальністю "РУТА" та Департаменту корпоративних прав та правового забезпечення Дніпропетровської міської ради стосовно незгоди з рішенням суду в частині відмови в задоволенні зустрічних позовних вимог, оскільки вони не ґрунтуються на вимогах закону та вважає за необхідне рішення суду першої інстанції в цій частині залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційні скарги товариства з обмеженою відповідальністю "РУТА" та Департаменту корпоративних прав та правового забезпечення Дніпропетровської міської ради - задовольнити частково.

Рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 10 листопада 2014 року в частині задоволення первісного позову - скасувати.

Відмовити ОСОБА_2 у задоволенні його позовних вимог до Дніпропетровської міської ради, Дніпропетровської обласної ради, треті особи - Комітет комунальної власності Дніпропетровської міської ради, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, що діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_8, Реєстраційна служба Дніпропетровського міського управління юстиції, товариство з обмеженою відповідальністю "РУТА" про визнання договору дійсним та визнання права власності.

В іншій частині рішення суду - залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: В.С. Городнича

Судді: О.П. Варенко

О.В. Лаченкова