Справа №592/6129/14-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Чернобай О. І.
Номер провадження 22-ц/788/277/15 Суддя-доповідач - Маслов В. О.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2015 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Маслова В. О.,

суддів - Хвостика С. Г. , Собини О. І.

з участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І.,

розглянула у відкритому судовому засіданні у приміщенні апеляційного суду у м. Суми апеляційну скаргу ОСОБА_3

на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 24 грудня 2014 року

у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и л а:

10 червня 2014 року Банк звернувся до суду з вказаним позовом, який обґрунтовував тим, що згідно умов кредитного договору ОСОБА_3 13 вересня 2007 року отримав у Банку кредит у розмірі 5500 грн. зі сплатою відсотків за його користування. Відповідач за вказаним кредитним договором своїх зобов'язань належним чином не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість. Тому позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитом у розмірі 13829 грн. 74 коп., яка складається з 5486,29 грн. заборгованість за кредитом, 7208,70 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 500,00 грн. штраф (фіксована частина), 634,75 грн. штраф (процентна складова)

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 24 грудня 2014 року позов ПАТ КБ «Приватбанк» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість у розмірі 13829 грн. 74 коп. за кредитним договором № б/н від 13 вересня 2007 року. Вирішено питання щодо судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 посилаючись на неповне з'ясування обставин справи, порушення норм матеріального права, просить змінити рішення суду, зменшивши розмір стягнутої заборгованості, стягнувши заборгованість по кредитному договору лише за період до 26 липня 2011 року, оскільки встановлено, що на цей час відповідач страждав хронічним захворюванням та не міг усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними. Вважає, що через хворобу не міг своїми діями створювати для себе цивільні обов'язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність за невиконання умов кредитного договору.

Заслухавши пояснення представника ОСОБА_3 ОСОБА_4, яка підтримала доводи апеляційної скарги, пояснення представника Банку Старовойтової О.О., яка вважала рішення місцевого суду правильним, колегія суддів знаходить, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню на підставі ч. 2 ст. 309 ЦПК України.

Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, 13 вересня 2007 року Банк та ОСОБА_3 уклали кредитний договір, який складається із Заяви та Умов і Правил надання банківських послуг, Правил користування платіжною карткою, ОСОБА_4 банку (а.с. 16, 18 - 29).

За умовами кредитного договору відповідач отримав кредит у розмірі 5500 грн. зі сплатою відсотків 36 % на рік на суму залишку заборгованості.

Відповідно до п. 6.5 «Умов та правил надання банківських послуг» позичальник зобов?язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.

Згідно з п. 6.6, 8.6 «Умов та правил надання банківських послуг» у разі невиконання зобов?язань за договором, на вимогу банку виконати зобов?язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту) оплатити винагороду банку. При порушенні клієнтом строків платежів за будь-яким із грошових зобов'язань, передбачених даним договором більш ніж на 120 днів, клієнт зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн + 5% від суми позову.

Крім того, згідно п. 9.3, 9.12 зазначених Умов та правил, картрахунки відкриті на невизначений строк за виключенням умов, передбачених в п.п. 9.6, 9.7. Договір діє 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на такий же строк.

Згідно з розрахунком заборгованості за договором, у зв'язку з неналежним виконанням позичальником своїх зобов'язань, відповідач станом на 30 квітня 2014 року має заборгованість за кредитним договором, з яких: 5486,29 грн. заборгованість за кредитом, 7208,70 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 500,00 грн. штраф (фіксована частина), 634,75 грн. штраф (процентна складова) (а.с. 8 - 14).

На думку колегії суддів, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про необхідність стягнення з ОСОБА_3 заборгованості за кредитним договором від 13 вересня 2007 року в частині стягнення непогашеного тіла кредиту та відсотків за користування ним. Рішення суду в цій частині відповідає вимогам ст.ст. 526, 610-612, 629, 1049, 1050, 1054 ЦК України. Вбачається, що Банк виконав своє зобов'язання, надав відповідачу вказаний кредит, однак останній належним чином не виконував взятих на себе зобов'язань щодо сплати суми кредиту та відсотків за його користування.

Доводи апелянта про необхідність стягнення заборгованості за кредитним договором лише до 26 липня 2011 року, оскільки з цього часу відповідач страждав хронічним психічним захворюванням та не міг усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними, не можуть бути підставою для скасування рішення, виходячи з наступного. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом. Такі підстави, зокрема, зазначені у статтях 599 - 601, 604 - 609 ЦК.

З акту судово - психіатричного експерта № 355 на а.с. 80 - 82 вбачається, що станом на 13 вересня 2007 року, тобто на час укладення кредитного договору, ОСОБА_3 будь - яким психічним захворюванням не страждав, не виявляв ознак будь - якого тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності, міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, тобто мав необхідний обсяг цивільної дієздатності на укладення договору з Банком. Той факт, що станом на 26 липня 2011 року відповідач страждав хронічним психічним захворюванням та не міг усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними не є підставою для припинення виконання зобов'язання, оскільки припинення виконання зобов'язання з цього приводу не передбачено ні кредитним договором, ні законом. Навіть після цієї дати відповідач здійснював банківські операції як по зняттю коштів, так і по погашенню кредиту. Це вбачається з довідки Банку, яка є на а.с. 8 - 14.

Поряд з цим, колегія суддів знаходить обґрунтованою на законі апеляційну скаргу в частині звільнення відповідача від сплати штрафу за неналежне виконання зобов'язання. При цьому суд ураховує правило ч. 1 ст. 614 ЦК України згідно з якою особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності) якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо не погашене тіло кредиту і відсотки за користування ним відповідач повинен сплатити позивачу за будь - яких обставин (оскільки він використав кредит на власні потреби), то штраф сплачується за винне невиконання зобов'язання. За наявності висновків двох судових експертиз у двох попередніх цивільних справах за аналогічними позовами до відповідача про те, що останній станом на 26 липня та 26 вересня 2011 року страждав хронічним психічним захворюванням у формі шизофренії параноїдальної форми і на вказані дати за своїм психічним станом не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Це підтверджується висновками судово - психіатричних експертиз від 21 січня 2013 року № 24 та від 05 травня 2014 року № 141 на а.с. 51 - 56. Дружина відповідача ОСОБА_4, яка є його представником, у судовому засіданні пояснила, що стан його здоров'я не поліпшується, поведінка його буває неадекватною, він потребує лікування, хоча недієздатним його не визнають і вона не є його опікуном. Стягнення з відповідача штрафу за наявності вказаної хвороби колегія суддів знаходить необґрунтованим, а тому з рішення суду підлягає виключенню вказівка про стягнення штрафу у сумі 1134 грн. 75 коп.

З рішення місцевого суду підлягає також вилученню вказівка про стягнення з відповідача 243 грн. 60 коп. судових витрат по сплаті судового збору, оскільки згідно з п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» інваліди першої і другої групи звільняються від сплати судового збору. Відповідач є інвалідом 2 групи, що підтверджується копіями пенсійного посвідчення на його ім'я та копією довідки Сумської МСЕК від 23 жовтня 2014 року, які є на а.с. 59 та 125. Така зміна рішення обґрунтовується посиланням на ст. 88 ЦПК України та на роз'яснення, які містяться у пункті 35 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах».

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 315 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 24 грудня 2014 року у даній справі змінити.

Позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» 12694 (дванадцять тисяч шістсот дев'яносто чотири) грн. 99 коп.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення апеляційного суду набрало законної сили, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -