Справа № 298/1475/14-ц
Номер провадження 2/298/38/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2015 року смт. Великий Березний

Великоберезнянський районний суд Закарпатської області в складі: головуючого-судді Цибика І.Й., при секретарі Тисянчин М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Великий Березний цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Ужоцької сільської ради Великоберезнянського району Закарпатської області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими надвірними спорудами в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з цим позовом з тих підстав, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її батько - ОСОБА_2, внаслідок чого відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку, надвірних споруд та земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1. Факт належності вказаного дворогосподарства останньому підтверджується технічним паспортом, виготовленим КП «Великоберезнянське районне бюро технічної інвентаризації» (інвентаризаційна справа № 5415), та копією будинкової книги до цього дворогосподарства. Вона, починаючи з 1994 року, проживала разом з батьком у згаданому будинку, дозирала батька, оскільки він був похилого віку і потребував стороннього догляду за собою. Тобто, разом з батьком вони вели спільне господарство, вона обробляла належну йому земельну ділянку, сплачувала всі комунальні платежі, виконувала інші роботи по догляду за будинком. Після смерті батька вона продовжувала проживати у цьому будинку, а два її брати - ОСОБА_2 та ОСОБА_4, які могли б бути спадкоємцями померлого, в управління спадщини не вступали, про її прийняття не заявляли, утриманням будинку не займалися, не проживали і не були зареєстровані в ньому. Таким чином, після смерті батька вона продовжила відкрито володіти, доглядати і утримувати спадковий будинок, про що свідчить довідка Ужоцької сільської ради № 202 від 30.08.2012 року, де вказано, що вона являється головою цього дворогосподарства. Родинні відносини між нею та батьком, а також зміна її прізвища встановлено рішенням Великоберезнянського районного суду від 02.09.2014 року.

Разом з тим, відсутність реєстрації права власності на вказаний житловий будинок перешкоджає їй оформити спадкування цього будинку у нотаріуса, так як згідно діючого законодавства право власності на нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації цього права. Саме тому вона отримала відмову нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки видача такого свідоцтва проводиться після подання правовстановлюючих документів щодо належності майна спадкодавцеві. За таких обставин, вона змушена звернутися до суду за захистом своїх прав, просить визнати за нею право власності на згадуваний житловий будинок з господарськими надвірними спорудами в порядку спадкування за законом після смерті батька.

- 2 -

Позивачка в судове засідання не з'явилася, подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала повністю та просила розглянути справу без її участі.

Ужоцький сільський голова також подав до суду заяву про розгляд справи без участі їх представника, при цьому проти задоволення позову не заперечив.

Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши письмові докази в їх сукупності, виходить з наступного.

У судовому засіданні належними доказами встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивачки ОСОБА_1 - ОСОБА_2, що стверджується копією свідоцтва про смерть останнього серії НОМЕР_1 від 16.12.2014 року та її (позивачки) копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 16.12.2014 року, виданими повторно. Крім того, родинні відносини між позивачкою та батьком, а також зміна її прізвища встановлено рішенням Великоберезнянського районного суду від 02.09.2014 року, що набрало законної сили.

Внаслідок смерті батька позивачки відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок, надвірні споруди та земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1. Факт належності вказаного дворогосподарства померлому ОСОБА_2 підтверджується технічним паспортом, виготовленим КП «Великоберезнянське районне бюро технічної інвентаризації» (інвентаризаційна справа № 5415), де зазначено, що останній був одноосібним власником, та копією будинкової книги до цього дворогосподарства.

Позивачка ОСОБА_1 являється спадкоємцем першої черги за законом вказаного майна й з дня відкриття спадщини фактично вступила в управління та володіння спадковим будинком шляхом постійного проживання в ньому зі спадкодавцем, повністю доглядала за будинком, сплачувала всі комунальні платежі, обробляла земельну ділянку. Ці обставини встановлені довідками Ужоцької сільської ради № 409 від 23.07.2003 року та № 462 від 05.09.2005 року.

Таким чином, після смерті батька позивачка продовжила відкрито володіти, доглядати і утримувати спадковий будинок, про що також свідчить довідка Ужоцької сільської ради № 202 від 30.08.2012 року, де вказано, що вона являється головою цього дворогосподарства. Два брати позивачки - ОСОБА_2 та ОСОБА_4, які могли б бути спадкоємцями померлого, в управління спадщини не вступали, про її прийняття не заявляли, утриманням будинку не займалися, не проживали і не були зареєстровані в ньому. Таким чином, обставин, які вказували б, що на спадкове майно, окрім позивачки, в порядку спадкування чи з інших підстав претендують інші особи, судом не встановлено.

Так, позивачка звернулася до нотаріуса з наміром оформити свідоцтво про право на спадщину. Однак, як вбачається з повідомлення приватного нотаріуса Великоберезнянського районного нотаріального округу Чурей А.В. № 93/01-16 від 23.09.2014 року, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за померлим ОСОБА_2, так як за життя спадкодавця свідоцтво про право власності на житловий будинок оформлене не було та не було зареєстроване у встановленому законом порядку.

Згідно ст. 529 ЦК Української РСР (1963 р.) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і

- 3 -

батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Відповідно до ст. 549 ЦК Української РСР (1963 р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що факт прийняття спадщини ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_2 знайшов своє підтвердження під час розгляду справи.

Як роз'яснено в п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про судову практику в справах про спадкування» від 30 травня 2008 року, у разі відмови нотаріуса в

оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів можуть бути в тому числі і визнання права.

Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Згідно ч.1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно ч.5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Статтею 1297 ЦК України встановлено обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно.

Як вбачається з інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" від 16.05.2013 року, у період чинності Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, державна реєстрація нерухомого майна не проводилась в сільській місцевості. Право власності на нерухоме майно, що знаходиться в сільській місцевості, може бути підтверджено довідкою виконавчого комітету відповідної місцевої ради.

З огляду на зазначені обставини справи, враховуючи відмову нотаріуса в оформленні права на спадщину, суд, використовуючи винятковий спосіб захисту спадкового права позивачки, вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

- 4 -

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212-214 ЦПК України, ст.ст. 529, 549 Цивільного кодексу Української РСР (1963 р.), ст.ст. 16, 328, 1220, 1268, 1296, 1297 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Ужоцької сільської ради Великоберезнянського району Закарпатської області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими надвірними спорудами в порядку спадкування за законом - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на житловий будинок з господарськими надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом за спадкодавцем ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Закарпатської області через Великоберезнянський районний суд шляхом подачі протягом десяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги (сторонами, які не були при цьому присутні - в той же строк з дня отримання ними копії цього рішення) і набере законної сили після закінчення вищезазначеного строку, якщо не буде оскаржене, а в разі оскарження - після апеляційного розгляду справи, якщо не буде скасоване.

Головуючий: