Справа № 204/6287/15-ц
Провадження № 4-с/204/39/15
УХВАЛА

15 вересня 2015 року м. Дніпропетровськ

Суддя Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська Черкез Д.Л. розглянувши матеріали скарги ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві ОСОБА_2, -

ВСТАНОВИВ:

14 вересня 2015 року до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська вдруге надійшла скарга ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві ОСОБА_2.

Статтею 383 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушеної права чи свободи.

Згідно п.1 ч. 1 ст. 385 ЦПК України, передбачено, скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатись про порушення її прав чи свобод.

ОСОБА_1 оскаржує постанову державного виконавця від 21.08.2015 р., та зазначає, що дізнався про оскаржувану постанову лише 31.08.2015 року, однак жодної підтверджуючої інформації та доказів на підтвердження цих фактів не зазначає та не надає. Також не зазначено та не надано доказів щодо поважності причин пропуску десятиденного строку звернення до суду.

Постановою Пленуму ВССУ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справа» № 6 від 07.02.2014 року п. 16 визначено, що відповідно до статті 385 ЦПК скаргу на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби може бути подано до суду у десятиденний строк, а при оскарженні постанови про відкладення провадження виконавчих дій - у триденний строк, які обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод. Також суди повинні враховувати, що коли в законі встановлено спеціальний порядок обчислення строків звернення заявника зі скаргою до суду (наприклад, стаття 26 - оскарження постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження, стаття 58 - оскарження оцінки майна, визначеної за результатами рецензування звіту про оцінку майна (Закону про виконавче провадження), їх перебіг має визначатися за цими нормами, а не за нормами статті 385 ЦПК.

Такі строки є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з'ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи. Наприклад, при оскарженні бездіяльності зазначених осіб у вигляді невжиття заходів з примусового виконання судового рішення до уваги може бути взято ті обставини, що стягувач, який подав до відповідного органу заяву про відкриття виконавчого провадження і не отримав у визначений законом строк (з урахуванням поштового обігу) задоволення своїх вимог, вважається обізнаним про ймовірність порушення його прав у виконавчому провадженні незалежно від того, чи отримав він від державного виконавця певні процесуальні документи та чи ознайомлений він із матеріалами виконавчого провадження.

Якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга суддею одноособово залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові. При цьому заявникові може бути роз'яснено право на повторне звернення до суду на загальних підставах.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що заявник вже звертався до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська із зазначеною скаргою, проте ухвалою судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 09.09.2015 року по справі № 204/6164/15-ц (провадження № 4-с/204/38/15) скаргу ОСОБА_1 було залишено без розгляду і повернуто заявнику з підстави пропуску строку на подання скарги та відсутності клопотання про поновлення встановленого законом строку на подання такої скарги. Однак, скаржник вдруге звертається до суду, не заявляючи при цьому клопотання про поновлення пропущеного строку.

З огляду на наведене, приймаючи до уваги відсутність окремої заяви про поновлення пропущеного процесуального строку, з належним обґрунтуванням та наданням доказів щодо поважності пропуску, дана скарга підлягає залишенню без розгляду з поверненням заявникові.

Враховуючи вищевикладене, та керуючись ст.ст. 383, 385 ЦПК України, суддя, -

УХ В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві ОСОБА_2 - залишити без розгляду та повернути заявнику.

Розяснити заявнику, що повернення скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Д.Л. Черкез