КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/6212/14-ц
Провадження № 2/552/49/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.05.2015 року Київський районний суд м.Полтави в складі:

Головуючого судді - Турченко Т.В.

При секретарі - Рибальченко О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання дитини та стягнення аліментів на утримання дружини, -

В С Т А Н О В И В :

30 вересня 2014 року позивач ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання дитини та стягнення аліментів на утримання дружини, мотивуючи свій позов тим, що 14 квітня 2010 року між нею та відповідачем ОСОБА_2 було укладено шлюб. Від шлюбу мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки ОСОБА_2 постійно вчиняє сварки, які відбуваються на очах у дитини, агресивно себе поводить, вчиняє психологічний тиск на неї, принижує честь та гідність позивача. Шлюбні відносини між ними припинено з квітня 2014 року. На даний час кожен з них живе своїм життям та своїми інтересами. Примирення між нею та відповідачем неможливе. Подальше спільне життя з ОСОБА_2, як подружжя і збереження шлюбу суперечило б її інтересам, а також інтересам їхньої дитини. Після розірвання шлюбу дитина буде проживати з нею. Позивач в позові також зазначала, що з моменту фактичного припинення шлюбних відносин, ОСОБА_2 матеріально їй та їхній спільній дитині не допомагає, внаслідок чого вона не має можливості сама утримувати їхнього малолітнього сина ОСОБА_3. Відповідач ухиляється від свого обов»язку щодо утримання неповнолітньої дитини. На даний час відповідач працює на Приватному підприємстві «Полтавський ливарно-механічний завод». Частину коштів в розмірі 1 400 грн. ОСОБА_2 отримує офіційно, а частину коштів в середньому не менше 2 500 грн. отримує неофіційно (залежно від виробництва). Таким чином, відповідач кожного місяця отримує близько 4 000 грн. ОСОБА_2 не має іншої родини та інших неповнолітніх чи малолітніх дітей, не має на утриманні інших осіб, зокрема, батьків чи осіб, які потребують обов»язкового утримання з його боку. Вважає, що розмір аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 необхідно визначити в твердій грошовій сумі у розмірі 1 032 грн., так як відповідач має мінливий дохід, а також дохід від неофіційних джерел заробітку, з ОСОБА_2 на її користь необхідно стягнути аліменти саме в твердій грошовій сумі з моменту звернення з цим позовом до суду та досягнення їхнім сином повноліття. Крім того, позивач в позові вказувала, що право на утримання має дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідач працює, має постійно джерело доходів, тому позивач вважає, що ОСОБА_2 в змозі надавати матеріальну допомогу їй до досягнення дитиною трирічного віку в розмірі прожиткового мінімуму 1 218 грн. Просила суд розірвати шлюб між нею, ОСОБА_1, та відповідачем, ОСОБА_2, зареєстрований 14.04.2010 року Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис №230. Стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 в твердій грошовій сумі в розмірі 1 032 грн. з дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття. Стягнути з ОСОБА_2 на її утримання матеріальну допомогу в розмірі 1 218 грн. з дня подачі позову до досягнення дитиною трирічного віку. При розірванні шлюбу залишити їй прізвище ОСОБА_1. Державне мито, яке підлягає стягненню при реєстрації розірвання шлюбу в органах реєстрації актів цивільного стану, стягнути з відповідача. Стягнути з відповідача на її користь судові витрати.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримала. Просила суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 з позовом згоден.

Суд, заслухавши позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено, що 14 квітня 2010 року в Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 був зареєстрований шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с.5).

Від шлюбу сторони мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні.

Також судом встановлено, що між сторонами виникають сварки та конфлікти на побутовому ґрунті, які носять постійний характер та відбуваються в присутності малолітнього сина ОСОБА_3.

Сімейні та шлюбні стосунки між сторонами припинені в квітні 2014 року і до цього часу не відновлювались.

Відповідач в судовому засіданні не заперечував, що не підтримує з ОСОБА_1 шлюбно-сімейні відносини. Ухвалою Київського районного суду м.Полтави від 10.02.2015 року (а.с.41) за клопотанням відповідача ОСОБА_2, сторонам надався строк для примирення. В судовому засіданні встановлено, що примирення між подружжям ОСОБА_1 не відбулося. На час розгляду справи судом, сторони на примирення не згодні. Вважають, що подружнє життя не склалося через несумісність характерів, втрати поваги один до одного.

Згідно з ч.1 ст.51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Примушення жінки чи чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ст.111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Приймаючи до уваги те, що позивачка заперечує проти примирення з відповідачем та не бажає відновлювати сімейні відносини, посилаючись на те, що вони з відповідачем з квітня 2014 року не підтримують шлюбно-сімейні відносини, а також те, що сварки відбуваються в присутності малолітньої дитини, що може негативно вплинути на її психічний та емоційний стан, суд вважає недоцільним додатково надавати сторонам строк для примирення.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що сім'я ОСОБА_1 розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, а також інтересам їх малолітнього сина, позов необхідно задовольнити, а шлюб зареєстрований між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - розірвати.

В своїй позовній заяві позивач просила суд стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі.

Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 1 статті 184 СК України встановлено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

В судовому засіданні встановлено і дану обставину не заперечували сторони по справі, що ОСОБА_2 працює землеробом на Приватному підприємстві «Полтавський ливарно-механічний завод», отримує заробітну плату в сумі 1 724 грн. 80 коп. (а.с.23), має регулярний дохід, що підтверджується листом Приватного підприємства «Полтавський ливарно-механічний завод» від 23.10.2014 року за №378, а тому суд приходить до висновку, що у відповідності до вимог статті 183 СК України необхідно стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини у частці від заробітку (доходу).

Також в своїй позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача аліменти на своє утримання в твердій грошовій сумі.

Частиною 2 статтею 75 СК України визначено, що право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу.

Частиною 2 статті 84 СК України передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Суд приходить до висновку, що в цій частині позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, оскільки, як встановлено в судовому засіданні, відповідач має постійне місце роботи, отримує заробітну плату та має регулярний дохід. А тому суд приходить до висновку, що у відповідності до вимоги частини 1 статті 80 СК України необхідно стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на її утримання у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя.

Судом не приймаються до уваги та оцінюється критично пояснення позивача, що відповідач ОСОБА_2 частину коштів в середньому не менше 2 500 грн. на місяць отримує неофіційно (залежно від виробництва), оскільки відповідно до листа Приватного підприємства «Полтавський ливарно-механічний завод» відповідач працює на даному підприємстві та отримує тарифну ставку у розмірі 9 грн. 80 коп. за годину робочого часу, робочий день становить вісім годин. Інших документів, які б підтверджували доводи позивача ОСОБА_1 проте, що відповідач отримує ще заробітну плату в сумі 2 500 грн. на місяць, в матеріалах справи відсутні.

Частиною 1 статті 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст.4-14, 60, 213-215 ЦПК України, ст.51 Конституції України, ст.ст. 24, 111, 112, 141, ч.2 ст.75, ч.1 ст.80, ч.2 ст.84, 180-185 Сімейного кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Шлюб, зареєстрований 14 квітня 2010 року, актовий запис №230 в Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвати.

Після розірвання шлюбу позивачу залишити прізвище - ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженець м.Полтава, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, працює землеробом на Приватному підприємстві «Полтавський ливарно-механічний завод» м.Полтава, вул.Ливарна, 12 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 30.09.2014 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженець м.Полтава, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, працює землеробом на Приватному підприємстві «Полтавський ливарно-механічний завод» м.Полтава, вул.Ливарна, 12 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 30.09. 2014 року і до досягнення дитиною ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий Т.В.Турченко