Справа №557/1667/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2015 року

Гощанський районний суд Рівненської області в складі

судді Рудик Л.М.

при секретарі Зубко Є. В.

за участю позивача ОСОБА_1

представника відповідача Білоуса М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Гоща цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до

товариства з обмеженою відповідальністю «Гощанський сортонасінневий завод»

про

стягнення заборгованості по заробітній платі та відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Гощанський сортонасінневий завод» про стягнення заборгованості по заробітній платі та відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що з 24 березня 2006 року по 31 грудня 2013 року він перебував у трудових відносинах з ТзОВ «Гощанський сортонасінневий завод», працюючи на підприємстві головним інженером. На підставі наказу № 48 від 31 грудня 2013 року звільнений з роботи за угодою сторін на підставі п.1 ст.36 КЗпП України.

При звільненні розрахунок з ним проведений не був. На день звільнення до виплати йому належало 6 698 грн. 71 коп., які відповідач йому не виплатив, посилаючись на відсутність коштів. На його неодноразові вимоги виплатити заборгованість відповідач не реагує.

В зв'язку з цим просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість по виплаті розрахункових коштів в розмірі 6 698 грн. 71 коп. та 3 000 грн. моральної шкоди.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав повністю. Пояснив, що при звільненні його з роботи розрахунок з ним проведений не був, а відповідач на його неодноразові вимоги виплатити належні йому кошти не реагує. Що стосується відшкодування моральної шкоди, то просить врахувати, що за період затримки в проведенні розрахунку відбулося значне здешевлення національної грошової одиниці у порівнянні з груднем 2013 року, а несвоєчасна виплата грошових коштів поставила його в тяжке матеріальне становище, оскільки він був позбавлений можливості своєчасно розрахуватися за надані комунальні послуги, забезпечити нормальні умови проживання сім'ї, що призвело до нервових переживань та заставило докладати додаткові зусилля для організації свого життя.

Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав повністю, пояснив, що своєчасно розрахунок з позивачем не був проведений по причині відсутності коштів на підприємстві, оскільки завод, починаючи з січня 2014 року, не працює, в зв'язку з чим основна маса працівників була звільнена з роботи.

Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, оцінюючи докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що позивач працював у відповідача з березня 2006 року на посаді головного інженера. На підставі наказу № 48 від 31 грудня 2013 року останній звільнений з роботи на підставі п.1 ст.36 КЗпП України за згодою сторін, що підтверджується відповідними записами у його трудовій книжці.

Згідно положень ч.1 ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належить йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.

З довідки № 45 від 19 грудня 2014 року, виданої відповідачем, вбачається, що на день звільнення позивачеві належало до виплати 6 698 грн. 71 коп., але вказані кошти позивачеві не виплачені до даного часу. Тому вказана сума підлягає стягненню на користь позивача в судовому порядку.

Що стосується вимог про відшкодування моральної шкоди в розмірі 3 000 грн., то позовні вимоги в цій частині також підлягають до задоволення.

Відповідно до положень ч.1 ст.237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Частина 1 ст.1167 ЦК України передбачає, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

В даному випадку моральна шкода, завдана позивачеві, полягає у порушенні його законного права на оплату праці, що призвело до моральних страждань, викликаних порушенням нормальних умов життя особисто позивача та членів його сім'ї, що вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Таким чином, до стягнення на користь позивача належить 9 698 грн. 71 коп. (6 698 грн. 71 коп. розрахункові кошти + 3 000 грн. моральна шкода).

Керуючись ст.ст.10, 60, 212, 213 ЦПК України, в силу ст.ст.115, 116, 237-1 КЗпП України, ст.1167 ЦК України суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Гощанський сортонасінневий завод» про стягнення заборгованості по заробітній платі та відшкодування моральної шкоди задовольнити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Гощанський сортонасінневий завод» на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) 9 698 (дев'ять тисяч шістсот дев'яносто вісім) грн. 71 коп.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Гощанський сортонасінневий завод», , на користь держави судовий збір в розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.

Рішення в частині стягнення заробітної плати в розмірі за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Рівненської області через Гощанський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя

Повний текст рішення виготовлено 28 січня 2015 року.