Номер провадження: 22-ц/785/9723/14
Головуючий у першій інстанції Куриленко О.М.
Доповідач Оверіна О. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.01.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

Головуючого Оверіної О.В.

Суддів Мартинової К.П. , Кравця Ю.І.

при секретарі Железнова В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення суду першої інстанції, яке ухвалив Київський районний суд м. Одеси 20.03.2014 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ІДАБК Одеської області, третя особа ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування правового акту, -

В С Т А Н О В И Л А

28.10.2013 року позивач звернулась до суду з позовом, в якому просила суд ухвалити рішення, яким визнати незаконним та скасувати свідоцтво № 15001096 про відповідність збудованого об'єкта проекційній документації, вимогам державних стандартів, будівельних норм і правил, яке було видане 20.10.2009 року інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області на підставі визнаного згодом у судовому порядку недійсним та скасованого акта готовності об'єкту до експлуатації від 20.10.2009 року.

Свої вимоги мотивувала тим, що 20 жовтня 2009 року інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області на ім'я ОСОБА_2 було видано свідоцтво №15001096 про відповідність збудованого об'єкга проектній документації, вимогам державних стандартів, будівельних норм і правил.

Однак позивач стверджує, що постановою Білгород-Дністровського міськрайонного суду' Одеської області від 19.01.2011 року визнано недійсним та скасовано акт державної приймальної комісії від 20.10.2009 року № 1096 про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта, розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

Таким чином на думку позивача, не може бути законним свідоцтво, яке було видане на підставі акту готовності об'єкту до експлуатації, який згодом в судовому порядку було визнано недійсним та скасовано.

Вищевказане і стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Заочним рішення Київського районного суду м. Одеси від 20.03.2013 року позов ОСОБА_3 до Інспекції державного архітекту рно-будівельного контролю Одеської області, третя особа ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування правового акта індивідуальної дії, виданого органом державної влади - задоволено.

Суд визнав незаконним та скасувати свідоцтво № 15001096 про відповідність збудованого об'єкта проекційній документації, вимогам державних стандартів, будівельних норм і правил, яке було видане 20.10.2009 року інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області на підставі визнаного згодом у судовому порядку недійсним та скасованого акта готовності об'єкту до експлуатації від 20.10.2009 року.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 02 червня 2014 року - заочне рішення Київського раойнного суду м. Одеси було скасовано , провадження у справі закрито, виходячи з того , що вказаний спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Ухвалою Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18.09.2014 року ухвала апеляційного суду Одеської обалсті від 02 червня 2014 року була скасована , справа направлена на новий розгляд до суду апеляційної інстанції (а.с. 152).

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скаргу задовольнити, рішення скасувати, постановити ухвалу про закриття провадження по справі, вважаючи , що судом порушені вимоги матеріально та процесуального права.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю доповідача, перевіривши доводи скарги, судова колегія вважає, що скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно ст..303 ЦПК України апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає , що суд першої інстанції ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Розглядаючи справу суд повно та всебічно з'ясував всі обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам, обґрунтовано керувався нормами ЦПК України.

Судом встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що що на підставі Акта готовності об'єкту до експлуатації від 20.10.2009 року інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області на ім'я ОСОБА_2 було видано свідоцтво № 15001096 про відповідність збудованого об'єкта проектній документації, вимогам державних стандартів, будівельних норм і правил, яким інспекція засвідчує відповідність закінченого будівництвом об'єкта, а саме: будівництво житлової прибудови літ "А", житлової надбудови "А2" та нежитлової будівлі літ "Є", які розташовані за адресою: АДРЕСА_1, проектній документації, вимогам державних стандартів будівельних норм і правил та підтверджує його готовність до експлуатації.

Однак, постановою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 19.01.2011 року було задоволено адміністративний позов заступника Білгород-Дністровського міжрайонного прокурора в інтересах ОСОБА_3 до Виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради, інспекції державного архітектурно - будівельного контролю в Одеській області, Білгород-Дністровського РУ МНС України в Одеській області, Білгород-Дністровської міської санітарно-епідеміологічної станції про визнання недійсним і скасування акту. Судом визнано недійсним та скасовано акт державної приймальної комісії від 20.10.2009 року № 1096 про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта, розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до п. З Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.2008 року № 923 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 20.05.2009 року № 534), що діяв на час видачі на ім'я ОСОБА_2 зазначеного свідоцтва від 20.10.2009 року для одержання свідоцтва замовник або уповноважена ним особа подає інспекції, яка видала дозвіл на виконання будівельних робіт, письмову заяву, до якої додаються: проектна документація, затверджена в установленому законодавством порядку та акт готовності об'єкта до експлуатації, підписаний генпроектувальною та генпідрядною організаціями, субпідрядними організаціями, що здійснювали будівництво, замовником, страховою компанією (у разі коли об'єкт застрахований) за формою з додатками.

Тобто обов'язковим для одержання свідоцтва про відповідність збудованого об'єкта проектній документації, вимогам державних стандартів, будівельних норм і правил є наявність акту готовності об'єкта до експлуатації.

Відповідно до ч. 1 ст. 393 ЦК України правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним і скасовується.

Стаття 16 ЦК передбачає право особи на звернення до суду з вимогою про визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Стаття 21 ЦК визначає також загальний порядок визнання судом незаконними та скасування правових актів індивідуальної дії, а також нормативно-правових актів, виданих органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо вони суперечать актам цивільного законодавства й порушують цивільні права або інтереси.

Умовою для задоволення такого позову є невідповідність актів, прийнятих органами державної влади, органами влади Автономної Республіки Крим та органами місцевого самоврядування вимогам закону, а також порушення цими актами права власності або іншого титульного права. Незаконність може полягати як у невідповідності акта компетенції органу, який його прийняв, так і в безпосередньому порушенні права власності виданням такого акта.

Акти зазначених органів в розумінні коментованої статті поділяються на нормативно- правові акти та акти індивідуальної дії. І ті, і інші можуть бути визнані недійсними та скасовані в судовому порядку.

Правові акти індивідуальної дії можуть видавати різні органи влади, починаючі від Президента України, закінчуючи органами місцевого самоврядування. Форма акта в даному випадку не має значення. Це можуть бути розпорядження, постанови, накази, листи та інші документи, що містять відповідну розпорядчу дію, яка стосується цивільних прав та обов'язків (наприклад, повідомлення-рішення податкової інспекції, видані на підставі акту перевірки діяльності платників податків).

Нормативно-правові акти стосуються невизначеного кола осіб та містять загальні правила поведінки.

Отже суд вважає, що не може бути законним свідоцтво про відповідність збудованого об'єкта проектній документації, вимогам державних стандартів, будівельних норм і правил, яке було видане на підставі акту готовності об'єкту до експлуатації, який згодом в судовому порядку було визнано недійсним та скасовано.

Крім того, зазначене свідоцтво, яке є правовим актом індивідуальної дії, суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права та інтереси позивача ОСОБА_3 як співвласника домобудівлі, що підтверджується: актом перевірки спірного питання щодо будівництва у дворі загального користування по АДРЕСА_1 від 24.09.2008 року та письмовою відповіддю з управління містобудування та архітектури місто Білгород- Дністровський за вих № 18 від 30.01.2009 року.

Судом встановлено , що загальна позовна давність для звернення до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу позивачем не пропущено.

На підставі наведеного враховуючи роз`яснення Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, судова колегія вважає, що скарга задоволенню не підлягає.

Рішення відповідає вимогам ст.ст.. 214 ,215 ЦПК України і підстав для його скасування немає.

Доводи апеляційної скарги спростовуються матеріалами справи та висновками суду.

Докази та обставини, на які посилається апелянт в скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, обгрунтовано викладених в мотивувальної частині оскаржуваного рішення.

Суди розглядають цивільні справи відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України, тобто в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів.

Згідно ч. 1 ст. 60. ч. З ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином колегія суддів вважає, що суд першої інстанції розглянув справу відповідно до ст. 11 ЦПК України: за зверненням фізичних осіб, в межах заявлених ними вимог та на підставі наданих ними доказів, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Згідно ч. 1 п. 1 ст. 307 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає рішення без змін, якщо судом першої інстанції постановлено рішення з додержанням вимог закону.

Керуючись ст. ст. 209, 303. 307 ч.І п.1, 308. 314, 315, 319 ЦПК України, судова колегія,

У Х В А Л И Л А

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -відхилити.

Заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 20.03.2014 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення , однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до суду касаційної інстанції.

Головуючий О.В. Оверіна

Судді Ю.І. Кравець

К.П. Мартинова