Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
№ 22-ц/778/575/15 Головуючий у 1 інстанції: Дацюк О.І.
Суддя-доповідач: Подліянова Г.С.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Кримської О.М.

Суддів: Подліянової Г.С.

Дашковської А.В.

При секретарі: Мельник З.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Відкритого акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 03 грудня 2014 року у справі за позовом Відкритого акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за послуги з постачання електроенергїї,-

ВСТАНОВИЛА :

У квітні 2014 року ВАТ «Запоріжжяобленерго» звернулось з позовом до ОСОБА_3, неодноразово зміненим в ході розгляду справи, вказавши, що відповідач мешкає у м. Запоріжжя, вул. Зорге, 10 та користується електроенергією, але обов'язків по сплаті вартості електроенергії не виконує, тому за період часу 2010 року має заборгованість в сумі 2142,03 гривні. Посилаючись, що відповідач не виконує зобов'язань по оплаті вартості спожитої електроенергії, просили стягнути з неї заборгованість за спожиту електроенергію в сумі 2142,03 гривень та судовий збір.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 03 грудня 2014 року відмовлено у задоволенні позову.

Не погоджуючись з рішенням суду, ВАТ «Запоріжжяобленерго» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на необґрунтованість, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати, постановити нове яким позов задовольнити у повному обсязі.

Скаржник, будучи своєчасно та належним чином повідомленим про час і місце розгляду справ до апеляційного суду не з"явився, про причини неявки суду не повідомив, що відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи за відсутності скаржника ВАТ « Запоріжжяобленерго», належним чином повідомленого про час і місце розгляду справи.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і вимог заявлених у суді першої інстанції .

Згідно зі ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції прийшов висновку, що ОСОБА_3 не є споживачем електричної енергії, що постачалась на підставі особового рахунку № НОМЕР_1 за адресою АДРЕСА_1, та не може відповідати по зобов"язанням зі сплати заборгованості за спожиту електричну енергію.

З таким висновком суду можна погодитись.

Відносини з приводу постачання фізичних осіб електричною енергією регулюються ст. 714 ЦК України, ст. ст. 24-27 Закону України "Про електроенергетику", Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів від 26 липня 1999 року №1357, Законом України "Про житлово-комунальні послуги"

Постачання фізичним особам електроенергії здійснюється на підставі договору про користування електричною енергією.

Підключення електроенергії за заявою наймача (власника квартири) і відкриття особового рахунку слід вважати фактичним укладенням договору на умовах, передбачених Законом України "Про електроенергетику" та Правилами.

Виходячи з положень ст.ст. 6, 626-631, 526 ЦК України укладений договір є обов'язковим для належного виконання сторонами відповідно до його умов, вимог ЦК України та інших актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Статтею 1 Закону України « Про енергетику» передбачено, що споживачі енергії - суб'єкти господарської діяльності та фізичні особи, що використовують енергію для власних потреб на підставі договору про її продаж та купівлю;

Частиною 4 ст. 26 Закону України "Про електроенергетику" передбачено, що споживач електроенергії несе відповідальність згідно із законодавством за порушення умов договору та Правил користування електроенергією, затверджених Кабінетом Міністрів України.

Так, відповідно до п. 42 Правил користування електричною енергією для населення (далі - Правила), затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357, споживач електричної енергії зобов'язаний оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил.

З матеріалів справи вбачається, що власником жилого будинку АДРЕСА_1 відповідно до інформації отриманої з Реєстру прав власності на нерухоме майно була ОСОБА_4 за договором купівлі-продажу від 20.12.1972 року та на неї був відкритий особовий рахунок на постачання електроенергії № НОМЕР_1 ( а.с. 7-8, а.с. 67).

Відповідно до повідомлення від 22.10.2014 року приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_5, 22.06.2007 року було посвідчено договір купівлі-продажу жилого будинку по АДРЕСА_1, укладеного між продавцем ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ( а.с. 76).

Згідно з розрахунком позивача за адресою АДРЕСА_1 у період з 30.06.2010 року по 13.03.2014 року надавались послуги з електропостачання, заборгованість за які становить 2142,03 гривні ( а.с. 5-6).

Особовий рахунок на постачання електроенергії № НОМЕР_1 за адресою АДРЕСА_1 до теперішнього часу відкритий на ОСОБА_8 (а.с. 7-8).

Відповідно до довідки адресно-довідкового сектору у Запорізькій області від 16.07.2014 року вбачається, що відповідач ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_1 не зареєстрована, реєстрації у м. Запоріжжі чи в Запорізькій області не має ( а.с. 38).

Згідно зі ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Статтями 10, 60 ЦПК України обов"язок доведення обставин, які є підставою вимог або заперечень, покладений на сторону, яка на них посилається.

Відомостей про те, кому та на якій підставі належить будинок за адресою м. Запоріжжя, вул. Зорге, 10 позивачем не надано.

У той же час, у разі, коли жиле приміщення належить особі на праві приватної власності, то учасником правовідносин з приводу надання житлово-комунальних послуг щодо такого приміщення є саме ця особа (ст. 19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги"). Участь інших осіб, які проживають у жилому приміщенні, у таких випадках визначається його власником і обов'язки з оплати вказаних послуг виникають у них лише перед останнім (ст. 156 ЖК України).

Оскільки позивачем не надано належних доказів, які б свідчили про те, що відповідач є власником будинку або його наймачем, договору про постачання електроенергії між сторонами не укладено, особовий рахунок на постачання електроенергії за вищезазначеної адресою на відповідача не оформлено, а оформлено на ОСОБА_8, інших доказів існування між сторонами будь-яки відносин з приводу постачання та користування відповідачем електроенергією не має , тому за встановлених обставин, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про відсутність підстав щодо стягнення з відповідача заборгованості за спожиту електроенергію, на які посилався позивач.

Посилання апелянта на довідку квартального комітету №163 від 16.07.2014 року, що саме відповідач ОСОБА_9 з 10.10..2010 року проживає в спірному будинку, а, отже, зобо"язана здійснювати оплату за надані послуги починаючи з 30.06.2010 року, не заслуговує на увагу, оскільки зі змісту цієї довідки не вбачається, що саме відповідач є учасником правовідносин з приводу надання житлово-комунальних послуг щодо такого приміщення.

Ураховуючи, наведене, колегія суддів вважає, що ухвалене судове рішення відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, тому підстав для його скасування не вбачається, а інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду

Керуючись ст. ст.303, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 03 грудня 2014 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте вона може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: