ВИЩИЙ СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ СУД УКРАЇНИ
З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ СПРАВ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Гончара В.П.,

суддів: Амеліна В.І., Дербенцевої Т.П.,

Карпенко С.О., Остапчука Д.О.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом прокурора міста Ірпеня Київської області в інтересах держави до Коцюбинської селищної ради Київської області, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа - комунальне підприємство «Святошинське лісопаркове господарство», про визнання недійсними рішення, державного акта на право власності на землю, визнання права власності на земельну ділянку, за касаційною скаргою першого заступника прокурора Київської області на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 13 травня 2013 року та рішення апеляційного суду Київської області від 13 січня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2013 року прокурор міста Ірпеня Київської області в інтересах держави звернувся до суду з позовом до Коцюбинської селищної ради Київської області, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа - комунальне підприємство «Святошинське лісопаркове господарство» (далі - КП «Святошинське лісопаркове господарство»), про визнання недійсними рішення, державного акта на право власності на землю, визнання права власності на земельну ділянку. Позовні вимоги обґрунтовував тим, що рішенням Коцюбинської селищної ради від 24 грудня 2008 року № 1766/25-5 затверджено проект землеустрою щодо відведення та передачі у приватну власність ОСОБА_3 земельної ділянки площею 0,15 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована по АДРЕСА_1. На підставі цього рішення ОСОБА_3 видано державний акт серії НОМЕР_1 на право власності на вказану земельну ділянку. Згідно з договором купівлі-продажу від 24 квітня 2009 року ОСОБА_3 здійснила відчуження зазначеної земельної ділянки ОСОБА_4, у зв'язку із чим на державному акті на право власності на земельну ділянку, що виданий ОСОБА_3, вчинено відмітку про перехід права власності на земельну ділянку до ОСОБА_4 Посилаючись на те, що Коцюбинською селищною радою прийнято рішення про відчуження вказаної земельної ділянки з перевищенням повноважень, оскільки земельну ділянку передано за рахунок земель, що перебувають у постійному користуванні КП «Святошинське лісопаркове господарство», крім того, земельна ділянка розташована за межами населеного пункту - смт Коцюбинське, прокурор просив визнати недійсними рішення Коцюбинської селищної ради від 24 грудня 2008 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення та передачі у приватну власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1», державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1, виданий на ім'я ОСОБА_3, з відміткою про перехід права власності до ОСОБА_4 та скасувати його державну реєстрацію, визнати право власності держави на земельну ділянку площею 0,15 га.

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 13 травня 2013 року позов задоволено частково. Визнано недійсними рішення Коцюбинської селищної ради Київської області від 24 грудня 2008 року № 1766/25 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення та передачі у приватну власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1» та державний акт на право власності на земельну ділянку серїї НОМЕР_1, виданий на ім'я ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 0,15 га, кадастровий номер НОМЕР_2, по АДРЕСА_1 Київської області, цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, з відміткою про перехід права власності до ОСОБА_4 та скасовано державну реєстрацію даного державного акта. В іншій частині позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Київської області від 13 січня 2015 року, рішення Ірпінського міського суду Київської області від 13 травня 2013 року в частині визнання недійсним державного акта серії НОМЕР_1 на право власності на земельну ділянку площею 0,15 га, кадастровий номер НОМЕР_2, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 з відміткою про перехід права власності до ОСОБА_4 і скасування його державної реєстрації скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позову до ОСОБА_4 відмовлено. В іншій частині рішення залишено без змін.

У касаційній скарзі перший заступник прокурора Київської області просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій в частині відмови у задоволенні позовних вимог про визнання права власності держави на спірну земельну ділянку, змінити мотивувальну частину рішення суду першої інстанції шляхом виключення посилання на те, що договір купівлі-продажу земельної ділянки не є нікчемним, замінивши положення про нікчемність вказаного договору, скасувати рішення апеляційного суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог про визнання недійсним оспорюваного державного акта та ухвалити в цій частині рішення про задоволення позовних вимог, в іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог прокурора, суд першої інстанції виходив із того, що селищна рада вийшла за межі своїх повноважень та розпорядилася земельною ділянкою, яка розташована поза межами смт Коцюбинське. При цьому суд зазначив, що оскільки рішення Коцюбинської селищної ради визнано недійсним, то і державний акт на право власності на земельну ділянку, виданий ОСОБА_3 на його підставі, також має бути визнаний недійсним.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку, апеляційний суд виходив із положень ст. 204 ЦК України та зазначив, що земельна ділянка відчужена іншій особі за договором купівлі-продажу, який недійсним не визнавався.

Проте погодитись із такими висновками суду не можна.

Судами встановлено, що рішенням Коцюбинської селищної ради Київської області від 24 грудня 2008 року № 1766/25 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_3 та передано безкоштовно у приватну власність земельну ділянку площею 0,15 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: АДРЕСА_1

На підставі рішення Коцюбинської селищної ради Київської області від 24 грудня 2008 року № 1766/25 ОСОБА_3 видано державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,15 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1

Відповідно до договору купівлі-продажу від 24 квітня 2009 року

ОСОБА_3 відчужила спірну ділянку ОСОБА_4, у зв'язку із чим на державному акті на право власності на земельну ділянку зроблено відмітку про перехід права власності на земельну ділянку.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 173 ЗК України визначено, що межа району, села, селища, міста, району у місті - це умовна замкнена лінія на поверхні землі, що відокремлює територію району, села, селища, міста, району у місті від інших територій.

Відповідно до п. «б» ч. 1 ст. 12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

Згідно із ч. 1 ст. 116 ЗК України (у редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин) громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Як передбачено ч. 1 ст. 122 ЗК України (у редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин), сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Відповідно до ч.1 ст. 125, частини першої статті 126 ЗК України (у редакції, яка була чинною на час прийняття селищною радою рішення та отримання ОСОБА_3 державного акта на право власності на земельну ділянку) право власності ОСОБА_3 на земельну ділянку виникло з моменту отримання нею державного акта та його державної реєстрації.

Отже, оскільки зазначені норми встановлювали нерозривний зв'язок між виникненням права власності на земельну ділянку з обов'язковим одержанням її власником державного акта на право власності, суд апеляційної інстанції безпідставно скасував рішення суду першої інстанції в частині визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку.

Висновок суду апеляційної інстанції про неправильне застосування місцевим судом вищенаведених норм матеріального права з огляду на те, що після переходу права власності на земельну ділянку до ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу, який судом не визнано недійсним, саме державний акт посвідчує його право власності, є безпідставним, оскільки відповідно до ст. 125, ч. 2 ст. 126 ЗК України (у редакції, яка була чинною на час укладення договору купівлі-продажу) право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації цих прав. У разі набуття права власності на земельну ділянку за цивільно-правовою угодою воно посвідчується не державним актом, а відповідною цивільно-правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки, укладеною в порядку, установленому законом.

Учинення в такому разі на державному акті відмітки про відчуження земельної ділянки на підставі договору купівлі-продажу не змінює суті такого державного акта як недійсного.

За таких обставин суд апеляційної інстанції неправильно застосував норми ст. ст. 125, 126 ЗК України (у редакції, яка була чинною на час укладення договору купівлі-продажу) при ухваленні рішення про відмову в позові про визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку, що виданий ОСОБА_3

Перелік правочинів, які є нікчемними та порушують публічний порядок, встановлено ст. 228 ЦК України.

Такими є правочини, що посягають на суспільні, економічні та соціальні основи держави, зокрема: правочини, спрямовані на використання всупереч закону комунальної, державної або приватної власності; правочини, спрямовані на незаконне відчуження або незаконне володіння, користування, розпорядження об'єктами права власності українського народу - землею як основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави, її надрами, іншими природними ресурсами (ст. 14 Конституції України); правочини щодо відчуження викраденого майна; правочини, що порушують правовий режим вилучених з обігу або обмежених в обігу об'єктів цивільного права тощо.

При кваліфікації правочину за ст. 228 ЦК України повинна враховуватись вина сторін або однієї з них у намірі порушити публічний порядок, проте наявність такої вини судом не встановлювалась.

На викладене вище суд апеляційної інстанції уваги не звернув та дійшов передчасного висновку про відмову у задоволенні позову про визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку та скасування його державної реєстрації.

За таких обставин рішення апеляційної інстанції не відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, зазначені вище порушення призвели до неправильного вирішення спору, що в силу ст. 338 ЦПК України є підставою для його скасування з передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу першого заступника прокурора Київської області задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Київської області від 13 січня 2015 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючи В.П. Гончар
Судді В.І. Амелін Т.П. Дербенцева С.О. Карпенко Д.О. Остапчук