Справа № 746/125/15-ц Провадження № 22-ц/795/1381/2015 Категорія -цивільнаГоловуючий у I інстанції -Ходіч В. М. Доповідач - Онищенко О. І.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 липня 2015 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіОнищенко О.І.,
суддів:Лакізи Г.П., Шевченка В.М.,
при секретарі:Саповець Л.С.,
за участю:редставникапрокуратури - Курило Я.М., представників відповідача - ОСОБА_6, ОСОБА_7,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_8 на рішення Срібнянського районного суду Чернігівської області від 25 травня 2015 року у справі за позовом першого заступника прокурора Чернігівської області в інтересах держави в особі Чернігівської обласної державної адміністрації до Срібнянської районної державної адміністрації Чернігівської області, ОСОБА_8, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Реєстраційна служба Срібнянського районного управління юстиції Чернігівської області про визнання недійсною додаткової угоди до договору, -

в с т а н о в и в:

В апеляційній скарзі ОСОБА_8 просить скасувати рішення Срібнянського районного суду Чернігівської області від 25 травня 2015 року та ухвалити нове рішення, яким в позові відмовити, посилаючись на його незаконність, необґрунтованість, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, порушення норм матеріального права.

Рішенням Срібнянського районного суду Чернігівської області від 25 травня 2015 року позов першого заступника прокурора Чернігівської області в інтересах держави в особі Чернігівської обласної державної адміністрації до Срібнянської районної державної адміністрації Чернігівської області, ОСОБА_8 про визнання недійсною додаткової угоди до договору задоволено. Визнано недійсною додаткову угоду від 17.03.2014 року до договору оренди земельної ділянки водного фонду від 22.06.2010 року укладену між Срібнянською райдержадміністрацією та ОСОБА_8, про внесення змін до договору. Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави 243 грн. 60 коп. судового збору.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що приймаючи рішення про визнання додаткової угоди недійсною суд першої інстанції послався, як на підставу визнання додаткової угоди недійсною недотримання сторонами в момент її вчинення вимог діючого законодавства , а саме встановленої процедури внесення змін до договору та безпідставно застосував ст.122 ЗК України та ст.6 Закону України « Про місцеві державні адміністрації».

Також, на думку апелянта, безпідставним є твердження суду першої інстанції щодо порушення вимог ч. 7 ст. 14 Закону України «Про аквакультуру» та Водного кодексу України в частині передачі орендарем права оренди водного об'єкту іншим суб'єктам господарювання. За змістом додаткової угоди такої умови як передача права оренди іншим суб'єктам господарювання не вбачається. Додаткова угода передбачає лише можливу зміну умов договору за певних обставин, які можуть і не настати.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

По справі встановлено, що розпорядженням Срібнянської районної державної адміністрації №43 від 15.02.2010 року ОСОБА_8 передано в оренду терміном на 10 років земельну ділянку водного фонду для ведення рибного господарства загальною площею 58,6165 га (у тому числі під водою 55,9158 га пасовищ, сіножатями 1,9867 га, гідроспорудами 0,7140 га) за межами населеного пункту в урочищі «Лозова» на території Гриціївської сільської ради.

На підставі даного розпорядження 22.06.2010 року між Срібнянською райдержадміністрацією та ОСОБА_8 було укладено договір оренди земельної ділянки водного фонду з розташованим на ній водним об'єктом, який зареєстровано у Срібнянському районному відділі ЧРФ ДП «Центр ДЗК», про що в державному реєстрі земель вчинено запис від 23.06.2010 р. за №2. Згідно вказаного договору в оренду передано для ведення рибного господарства строком на 10 років земельну ділянку загальною площею 58,6165 га (у т.ч. площа під водою 55,9158 га, площа під гідротехнічними спорудами 0,7140 га, площа земель прибережної захисної смуги 1,9867 га, з них за складом та видами угідь - сіножаті) на території Гриціївської сільської ради (п.1 розділу «Предмет договору», п.1 розділу «Об'єкт оренд», п.7 договору).

Розпорядженням Срібнянської райдержадміністрації від 30.06.2010 р. №189 внесено зміни до розпорядження від 15.02.2010 р. №43 в частині збільшення строку оренди з 10 до 39 років. На підставі вказаного розпорядження 01.07.2010 року укладено додаткову угоду до договору від 22.06.2010 року, якою збільшено строк дії договору оренди з 10 до 39 років.

17.03.2014 року між Срібнянською райдержадміністрацією та ОСОБА_8 укладено додаткову угоду до договору від 22.06.2010 року, якою внесено зміни до розділів «Умови використання об'єкту оренди», «Зміна умов договору і припинення його дії». Зокрема, п.36 договору викладено у новій редакції, згідно з якою у разі смерті фізичної особи-орендаря, засудження або обмеження його дієздатності та в інших випадках, за рішенням суду право оренди на орендовану земельну ділянку водного фонду та водний об'єкт переходить в повній мірі до громадянина ОСОБА_7, який разом з орендарем використовують земельну ділянку та водний об'єкт.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що сторонами при укладанні додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки водного фонду від 17.03.2014 року не було дотримано встановлену ст.122 ЗК України та ст. 6 Закону України « Про місцеві державні адміністрації» процедуру внесення змін до договору. Крім того, в порушення вимог ч. 3 ст.238 ЦК України представником вчинено правочин від імені особи, яку він представляє, у своїх інтересах, а отже сторонами правочину недодержано в момент його вчинення вимог діючого законодавства що є підставою для застосування ч.1 ст.203.ст.215 ЦК України та визнання його недійсним.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується апеляційний суд, оскільки він ґрунтується на матеріалах справи та відповідає вимогам чинного законодавства, який регулює спірні правовідносини. Посилання суду на ст.ст. 1, 2, 8 Закону України «Про оренду землі», ст. 1, 4 Водного Кодексу України, ч. ч. 3, 5 ст. 122 ЗК України, ч. 1 ст. 215, ч. 1 ст. 203, ч. 3 ст. 238 ЦК України, ст. 6 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», слід визнати правильним.

Не може бути задоволена апеляційна скарга відповідача ОСОБА_8 щодо невірного застосування судом першої інстанції ст.122 ЗК України та ст.6 Закону України « Про місцеві державні адміністрації», як підстави для визнання додаткової угоди укладеної 17 березня 2014 року до договору оренди земельної ділянки водного фонду в зв'язку з недотриманням сторонами правочину вимог ч.1 ст.203 ЦК України в момент її укладення, оскільки відповідно до вимог Водного кодексу України встановлено особливий правовий режим щодо користування землями під об'єктами водного фонду, а тому суд правомірно дійшов висновку, про те, що під час укладення додаткової угоди було порушено процедуру передбачену діючим законодавством щодо внесення змін до договору оренди земельної ділянки водного фонду та застосував вимоги ст.203,215 ЦК України.

Крім того, додаткову угоду від 17 березня 2014 року до договору оренди землі водного фонду підписано з порушенням вимог ч.3 ст.238 ЦК України.

Інші доводи апеляційної скарги є похідними та не заслуговують на увагу суду.

За таких обставин рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, постановленим з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319, 324 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_8 відхилити.

Рішення Срібнянського районного суду Чернігівської області від 25 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:Судді: