Справа № 362/776/15-ц Головуючий у І інстанції Корнієнко С.В.
Провадження № 22-ц/780/5466/15 Доповідач у 2 інстанції Кашперська Т. Ц.
Категорія 24 20.10.2015
РІШЕННЯ

Іменем України

20 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді Кашперської Т.Ц.,

суддів Ігнатченко Н.В., Фінагєєва В.О.,

за участю секретаря Нагорної Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою Моторного (транспортного) страхового бюро України на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 17 червня 2015 року у справі за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди в порядку регресу,

заслухавши доповідь судді апеляційного суду, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

В лютому 2015 року позивач МТСБУ звернувся до суду із позовом про відшкодування шкоди в порядку регресу. Заявлені вимоги мотивував тим, що 09 серпня 2011 року ОСОБА_2, керуючи автомобілем марки ВАЗ-2107 д.н.з. НОМЕР_1, перед початком обгону не переконався, що автомобіль Форд д.н.з. НОМЕР_2, який рухався попереду, подав сигнал про намір лівого повороту, внаслідок чого сталося зіткнення транспортних засобів та їх механічне пошкодження. В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіль Форд д.н.з. НОМЕР_2 було пошкоджено, вартість відновлювального ремонту складає 28703,57 грн. На дату скоєння дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у зв'язку з настанням події, передбаченої п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ здійснило виплату відшкодування потерпілій особі в розмірі 16814,90 грн. та додатково понесло витрати на оплату юридичних послуг в розмірі 2000 грн. Просив стягнути із відповідача на користь позивача кошти в розмірі понесених витрат 16814,90 грн., витрати на правову допомогу 2000 грн. та судовий збір.

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 17 червня 2015 року в задоволенні позову МТСБУ відмовлено.

Позивач МТСБУ, не погоджуючись із рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 17 червня 2015 року, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, порушення та неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позов в повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Разом із тим рішення суду першої інстанції даним вимогам не відповідає.

З матеріалів справи колегія суддів вбачає, що 09 серпня 2011 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участі ОСОБА_2, який керував автомобілем ВАЗ 2107 д.н.з. НОМЕР_1, та ОСОБА_3, яка керувала автомобілем Ford Transit д.н.з. НОМЕР_2, внаслідок якої автомобілі отримали механічні ушкодження.

Згідно довідки Центру надання послуг, пов'язаних з використанням автотранспортних засобів з обслуговування м. Васильків та Васильківського району від 21 травня 2015 року № 258, станом на 09 серпня 2011 року автомобіль ВАЗ 2107, д.н.з. НОМЕР_1, зареєстровано за ОСОБА_4

Постановою Апеляційного суду Київської області від 17 жовтня 2011 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього стягнення; встановлено, що ОСОБА_2 вчинив порушення, передбачене п. 14.2 (б) ПДР України, а саме перед початком обгону не переконався в тому, що водій транспортного засобу, який рухається попереду по тій самій смузі, не подав сигналу про намір повороту (перестроювання) ліворуч.

Звітом про визначення вартості матеріального збитку, складеного 22 вересня 2011 року ТОВ «Експертна компанія «Укравтоекспертиза-Стандарт», встановлено, що вартість матеріального збитку, заподіяного власнику Ford Transit д.н.з. НОМЕР_2, складає 28703,57 грн.

27 грудня 2011 року ОСОБА_3 звернулася до МТСБУ із заявою про відшкодування шкоди, заподіяної з вини транспортного засобу, який не мав договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, та пред'явила копію власного полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

08 лютого 2012 року МТСБУ виплатило ОСОБА_3 16814,90 грн. страхового відшкодування на підставі наказу № 308 від 06 лютого 2012 року.

08 травня 2012 року МТСБУ направило на адресу ОСОБА_2 вимогу про добровільну компенсацію витрат в розмірі 16814,90 грн. до 02 червня 2012 року.

Вказані обставини підтверджуються наявними у справі доказами.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про страхування» страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Згідно із ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до підп. 38.2.1 п. 38.2 ст. 38 Закону України від 1 липня 2004 року № 1961-IV «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Згідно з абз. 3 п. 27 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» при суброгації перебіг строку позовної давності починає обчислюватися з моменту виникнення страхового випадку, а при регресі - з того моменту, коли страховик виплатив страхове відшкодування.

Ухвалюючи оскаржуване судове рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що оскільки відповідач не був власником автомобіля ВАЗ 2107, д.н.з. НОМЕР_1, то позивач має право звернення до відповідача в порядку суброгації, а не регресу.

Однак такі висновки не ґрунтуються на вимогах ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідно до якої страховик (МТСБУ) після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов, який подається до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду.

Таким чином, із регресним позовом страховик може звернутися як до страхувальника, так і до винної особи, незалежно від належності їм на праві власності транспортного засобу, яким вони керували під час скоєння дорожньо-транспортної пригоди, і відсутність зареєстрованого права власності на автомобіль не спричиняє зміни регресу на суброгацію.

Отже, оскільки неповнота з'ясування обставин у справі та порушення зазначених норм матеріального права унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення спору, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню.

Вирішуючи заявлені позивачем вимоги, колегія суддів враховує наступне.

Так,оскільки водій автомобіля ВАЗ 2107, д.н.з. НОМЕР_1 не мав договору обов'язкового страхування відповідальності власників наземних транспортних засобів, встановлено його вину в скоєнні дорожньо-транспортної пригоди і МТСБУ понесло витрати по відшкодуванню шкоди, заподіяної в її результаті, із відповідача на користь позивача підлягає стягненню в порядку регресу сума виплаченого страхового відшкодування в розмірі 16814,90 грн.

Оцінюючи дотримання позивачем строку позовної давності, колегія суддів враховує, що страхове відшкодування виплачено 08 лютого 2012 року, а відповідно до поштового штемпелю на конверті (а. с. 33) та копії фіскального чеку (а. с. 77) позовна заява позивачем подана 09 лютого 2015 року, тобто в межах позовної давності, що встановлена ст. 257 ЦК України.

З огляду на викладене колегія суддів прийшла до висновку про доведеність заявлених позивачем позовних вимог, відсутність порушення його прав та задовольняє позовні вимоги про відшкодування шкоди в порядку регресу.

За таких обставин рішення суду першої інстанції ухвалене за неповного з'ясування обставин, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи та зроблені із порушенням та неправильним застосуванням судом норм матеріального та процесуального права, що відповідно до вимог ст. 309 ЦПК України є підставами для його скасування із ухваленням нового рішення про задоволення позову.

В частині стягнення витрат на юридичну допомогу колегія суддів вважає за необхідне відмовити, оскільки в матеріалах справи відсутні первинні фіскальні документи, які підтверджують понесення позивачем таких витрат.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України колегія суддів здійснює перерозподіл судових витрат та стягує із відповідача на користь позивача 365,40 грн.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Моторного (транспортного) страхового бюро України задовольнити.

Рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 17 червня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди в порядку регресу задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України 16814,90 грн. виплаченого страхового відшкодування в порядку регресу та 365,40 грн. судових витрат.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий : Кашперська Т.Ц.

Судді : Ігнатченко Н.В.

Фінагєєв В.О.