Справа № 200/2282/14-ц
провадження № 2/200/1519/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2014 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Кудрявцевої Т.О.

при секретарі Ханберовій Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпропетровська цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний комерційний банк "ІНДУСТРІАЛБАНК" до ОСОБА_1, третя особа - ОСОБА_2, про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог позивач з урахуванням уточнень посилається на те, що 17.07.2007 року між АКБ "ІНДУСТРІАЛБАНК" та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № KRA/0900/315/07, згідно з яким позивач надав останньому у тимчасове користування кредит на придбання автомобіля у сумі 45 681,00 доларів США на строк до 16.07.2014 року зі сплатою за користування кредитом 11,5% річних. З метою забезпечення виконання зобов"язань за кредитним договором між АКБ "ІНДУСТРІАЛЮАНК" та позичальником укладено договір застави рухомого майна № KRAZ/0900/135/07 від 17.07.2007 року, згідно з яким предметом застави є автомобіль MITSUBISHI PAJERO, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, номер кузова, свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_2, НОМЕР_3. В порушення умов кредитного договору позичальник у визначений кредитним договором строк (графік платежу) заборгованість за кредитом, відсотки за користування кредитом, комісію, а також штрафні санкції не сплачує. Рішенням Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 16.05.2012 року було стягнуто з ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором в сумі 308 981 грн. 54 коп., судові витрати у розмірі 3209,82 грн., а всього 312 191 грн. 36 коп. На виконання вказаного рішення суду заставний автомобіль MITSUBISHI PAJERO, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, був проданий з аукціону за 154 000,00 грн., з яких до банку в рахунок погашення заборгованості по кредиту 31.07.2013 року надійшла сума в розмірі 119 054 грн. 90 коп., що підтверджується платіжним дорученням №U1622544 від 11.07.2013 року. Після отримання коштів на рахунок ОСОБА_3 в сумі 119 054 грн. 90 коп. банком проведена конвертація коштів за курсом 8,1240 грн. за 100 доларів, таким чином на погашення кредиту перераховано 14 654,71 доларів США, з яких на погашення тіла кредиту в сумі 12636,94 долари США, погашення відсотків в сумі 2017,77 доларів США, однак на день подачі даного позову рішення суду в повному обсязі не виконано, борг за договором кредиту не погашено.

Також, позивач посилається на те, що на момент укладеного вказаного кредитного договору ОСОБА_3 перебував у шлюбі з ОСОБА_1, отримані за кредитним договором грошові кошти позичальник використав на потреби та в інтересах сім"ї, а саме на придбання автомобіля MITSUBISHI PAJERO, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, та в подальшому подружжя спільно використовувало вказаний автомобіль, про що свідчить технічний паспорт на автомобіль, в якому зазначається, що має право керувати заставним транспортним засобом ОСОБА_3 та ОСОБА_1, а тому він разом зі своєю дружиною - відповідачем у даній справі повинен нести солідарну відповідальність за неповернення боргу на підставі ч.2, 4 ст.65 Сімейного Кодексу України. Укладення кредитного договору в інтересах сім"ї (придбання автомобіля), а також факт надання згоди ОСОБА_3, як своєму чоловіку, на укладення договору та передачу в заставу зазначеного автомобіля підтверджується нотаріально посвідченою заявою, яка відповідачем написана особисто під час укладання договору застави рухомого майна від 17.07.2007 року. Оскільки за кредитним договором банк передав позичальнику грошові кошти у власність, а останні згідно з вимогами ст.60 СК стали об"єктом спільної сумісної власності подружжя, то на спірні правовідносини поширюється правило про солідарну відповідальність.

Позивач зазначає, що оскільки ОСОБА_3 не виконав рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 16.05.2012 року про стягнення заборгованості по кредитному договору від 17.07.2007 року, то відповідач як солідарний боржник зобов"язаний сплатити заборгованість по цьому кредитному договору в сумі 33825,06 доларів США, що еквівалентно по офіційному курсу НБУ 270 363,71 грн., в тому числі: заборгованість по кредиту - 22167,66 доларів США, що еквівалентно 177 186,11 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом за період з 31.01.2011 року по 31.01.2014 року - 11657,40 грн., що еквівалентно 93 177,60 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача як з солідарного боржника.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позові та в уточненні до нього.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, посилаючись на їх необґрунтованість, просив застосувати наслідки пропущення строку позовної давності.

Третя особа в судове засідання не з»явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Вислухавши осіб, які з»явилися, дослідивши докази у справі, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Згідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов»язків. У відповідності до ст.627 цього Кодексу відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначення умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.

У відповідності до ст.610 ЦК України порушенням зобов»язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов»язання (неналежне виконання).

Згідно до ст. 629 ЦК України договір є обов»язковим для виконання сторонами.

У відповідності до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно із ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суду позики, він зобов»язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу України.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Статтею 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов»язань» передбачено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Згідно до ст. 541 ЦК України солідарний обов»чзок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов»язання. Ст. 543 ЦК України передбачено, що у разі солідарного обов»язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов»язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов»язку не в повному обсязі від одного з солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов»язаними доти, доки їхній обов»язок не буде виконаний у повному обсязі.

Відповідно до ст.60 Сімейного Кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно до ч.2, 4 Сімейного Кодексу України при укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї.

Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, при цьому кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.57 цього Кодексу доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Як встановлено в судовому засіданні, 17.07.2007 року між АКБ "ІНДУСТРІАЛБАНК", правонаступником якого є позивач, та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № KRA/0900/315/07, згідно з яким позивач надав останньому у тимчасове користування кредит на придбання автомобіля у сумі 45 681,00 доларів США на строк до 16.07.2014 року зі сплатою за користування кредитом 11,5% річних. Видача кредиту підтверджується кредитним договором, договором купівлі-продажу автомобіля №1707/02 від 17.07.2007 року, меморіальним валютним ордером №140_19 від 17.07.2007 року, заявою на видачу готівки №69_13 від 17.07.2007 року, квитанцією на здійснення валютно-обмінної операції, заявою на переказ готівки 69_14 від 17.07.2007 року, платіжним дорученням №1 від 17.07.2007 року.

З метою забезпечення виконання зобов"язань за вказаним кредитним договором між АКБ "ІНДУСТРІАЛЮАНК", правонаступником якого є позивач, та позичальником укладено договір застави рухомого майна № KRAZ/0900/135/07 від 17.07.2007 року, згідно з яким предметом застави є автомобіль MITSUBISHI PAJERO, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, номер кузова, свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_2, НОМЕР_3 у РЕВ 1-го МВ ДАІ УМВС України в Дніпропетровській області? що належить відповідачеві на праві власності.

Згідно п.5.3. кредитного договору позичальник зобов»язаний, починаючи з 01.08.2007 року, погашати кредит у рівних частинах у сумі не менш ніж 543,82 долари США та сплачувати нараховані відсотки за користування кредитом не пізніше 25 числа кожного місяця, наступного за звітним, а при повному погашенні кредиту - одночасно з погашенням кредиту.

Відповідно до підпункту 6.2.1. пункту 6.2. вказаного кредитного договору банк має право вимагати дострокового повернення кредиту, сплати відсотків, комісій та можливої неустойки, направивши відповідне письмове повідомлення позичальнику і достроково стягнути суму заборгованості за кредитом, нарахованих відсотків, комісій і штрафних санкцій.

Встановлено, що в порушення умов кредитного договору позичальник ОСОБА_3 у визначений кредитним договором строк (графік платежу) заборгованість за кредитом, відсотки за користування кредитом, комісію, а також штрафні санкції не сплачує, в зв»язку з чим банк звернувся до суду з відповідним позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором. .

Рішенням Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 16.05.2012 року, ухваленим у цивільній справі за позовом ПАТ КБ «ІНДУСТРІАЛБАНК» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, стягнуто з ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором № KRA/0900/315/07 від 17.07.2007 року в сумі 308 981 грн. 54 коп., судові витрати у розмірі 3209,82 грн., а всього 312 191 грн. 36 коп.

На виконання вказаного рішення суду заставний автомобіль MITSUBISHI PAJERO, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, був проданий з аукціону за 154 000,00 грн., що підтверджується Протоколом проведення аукціону №08/108/13/З-13т-27 від 05.07.2013 року, з яких до банку в рахунок погашення заборгованості по кредиту 31.07.2013 року надійшла сума в розмірі 119 054 грн. 90 коп., що підтверджується платіжним дорученням №U1622544 від 11.07.2013 року.

Після отримання коштів на рахунок ОСОБА_3 в сумі 119 054 грн. 90 коп. банком проведена конвертація коштів за курсом 8,1240 грн. за 100 доларів, таким чином на погашення кредиту перераховано 14 654,71 доларів США, з яких - на погашення тіла кредиту в сумі 12636,94 доларів США, на погашення відсотків в сумі 2017,77 доларів США, однак на день подачі даного позову рішення суду в повному обсязі не виконано, борг за кредитним договором не погашено.

На момент укладення вказаного кредитного договору ОСОБА_3 перебував у шлюбі з ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_4, і відповідно до умов кредитного договору отримані за цим кредитним договором грошові кошти позичальник використав на потреби та в інтересах сім"ї, а саме на придбання автомобіля MITSUBISHI PAJERO, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, про що свідчить технічний паспорт на автомобіль, в якому зазначається, що мають право керувати заставним транспортним засобом ОСОБА_3 та ОСОБА_1, та що не заперечував в судовому засіданні представник відповідача.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що в результаті придбання подружжям ОСОБА_2 автомобіля в кредит боргові зобов"язання перед кредитором несуть солідарно позичальник ОСОБА_3 разом зі своєю дружиною ОСОБА_1 на підставі ст.60, ч.2, 4 ст.65 Сімейного Кодексу України і тому, оскільки ОСОБА_3 не виконав рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 16.05.2012 року про стягнення заборгованості по кредитному договору від 17.07.2007 року, то його дружина ОСОБА_1 як солідарний боржник зобов"язана сплатити заборгованість по цьому кредитному договору в загальній сумі 33825,06 доларів США, що еквівалентно по офіційному курсу НБУ 270 363,71 грн., в тому числі: заборгованість по кредиту - 22167,66 доларів США, що еквівалентно 177 186,11 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом за період з 31.01.2011 року по 31.01.2014 року - 11657,40 грн., що еквівалентно 93 177,60 грн.

23.01.2014 року за № 50 позивачем на адресу ОСОБА_1 був направлений лист-вимога про необхідність в семиденний строк погашення заборгованості за кредитним договором як солідарним боржником з посиланням та ч.4 ст.65 СК України.

Проте, як встановлено в судовому засіданні та про що зазначено вище, на заставний автомобіль MITSUBISHI PAJERO, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, 01.10.2012 року був накладений арешт Жовтневим ВДВС ДМУЮ та він був реалізований на аукціоні 05.07.2013 року в рахунок погашення заборгованості перед банком, тому із вказаного часу він не перебуває у сумісному користуванні подружжя ОСОБА_2, в тому числі відповідачки.

Крім того, у судовому засіданні та у позові позивач посилається на те, що позичальник ОСОБА_3 після реалізації заставного автомобіля та перерахування банку грошових коштів від його продажу не погашав заборгованість за кредитним договором, а також зазначає про те, що у даному позові позивач просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором як з солідарного боржника за тим же кредитним договором та за той же період, що розглядався відповідно до вищезазначеного рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 16.05.2012 року, та у розмірі 33825,06 доларів США, що еквівалентно по офіційному курсу НБУ 270 363,71 грн., в тому числі: заборгованість по кредиту - 22167,66 доларів США, що еквівалентно 177 186,11 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом за період з 31.01.2011 року по 31.01.2014 року - 11657,40 грн., що еквівалентно 93 177,60 грн.

Разом з цим? як вбачається з листа Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції від 09.12.2014 року № 40881/15, при примусовому виконавчого листа №403/4281/12, виданого 24.07.2012 року Бабушкінським районним судом м.Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_3 на користь АКБ "ІНДУСТРІАЛБАНК" боргу у розмірі 312 191,36 грн. заставний автомобіль MITSUBISHI PAJERO, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, був реалізований на аукціоні 05.07.2013 року за 154 000,00 грн., і станом 09.12.2014 року залишок боргу за вказаним виконавчим листом складає 193 137, 36 грн.

Відповідно до Довідки від 10.12.2014 року №644, виданої ПАТ АКБ «ІНДУСТРІАЛБАНК», станом на 10.12.2014 року заборгованість позичальника ОСОБА_3 за кредитним договором № KRA/0900/315/07 від 17.07.2007 року становить 377 339,56 грн., а саме: заборгованість по тілу кредиту складає - 22 167,66 доларів США (345 317,10 грн.), пеня за порушення строку погашення заборгованості - 1849,63 долари США (28 812,64 грн.), судовий збір в сумі 3089,82 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення - 120,00 грн.

Таким чином, з наданих листа та довідки, позовної заяви у даній справі вбачаються різні суми заборгованості за вказаним кредитним договором, які залишилися до сплати позичальником на виконання вказаного рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська, і обгрунтування цьому позивачем суду не надано, як не надано доказів того, що саме така сума як зазначена у позові підлягає стягненню з відповідача.

Зважаючи на викладене, позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості як з солідарного відповідача задоволенню не підлягають.

Також, в судовому засіданні представник відповідача надав клопотання про застосування строку позовної давності та відмову в зв"язку з цим у задоволенні позову.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч.3, 4, 5 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Як встановлено в судовому засіданні, останній платіж за умовами кредитного договору № KRA/0900/315/07 від 17.07.2007 року був здійснений ОСОБА_3 09.07.2009 року у розмірі 271,91 доларів США, наступний платіж мав бути сплачений 25.07.2009 року, тому відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, право вимагати сплату всієї суми за кредитом у банка виникло на наступний день після несплати позичальником щомісячного платежу за кредитним договором, а саме з 26.07.2009 року, з якого почався перебіг строку позовної давності до відповідача. та який закінчився 26.07.2012 року. До суду з даним позовом позивач звернувся 10.02.2014 року, тобто після спливу передбаченого законом строку для звернення до суду із зазначеними вимогами, клопотання про його поновлення суду не надавав. З огляду на вказане позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України понесені позивачем судові витрати по справі відшкодуванню за рахунок відповідача не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10,11,60, 212-215, 218 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Відмовити Публічному акціонерному товариству Акціонерний комерційний банк "ІНДУСТРІАЛБАНК" у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_1, третя особа - ОСОБА_2, про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Т.О. Кудрявцева