Справа № 159/5453/14-ц
Провадження № 2/159/33/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Ковель 30 січня 2015 року

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

в складі : головуючого - судді Миронюка М.Г.

з участю секретаря Посполітак Г.О.

представника позивача ОСОБА_1

представників відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ковель цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні земельної ділянки, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні земельної ділянки.

Свою вимогу позивачка обґрунтувала тим що, є власником земельної ділянки, яка розташована по АДРЕСА_1, вказана обставина посвідчується, державним актом на право власності на земельну ділянку площею 800 кв. м серії ЯЛ №495684 зареєстрованим 11 серпня 2010 року за №50.

Рішенням Ковельського міськрайонного суду від 09 серпня 2011 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Волинської області від 18 жовтня 2011 року у справі №2/0306/801/11 за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, Кричевичівської сільської ради про визнання недійсними рішень сільської ради та державного акту на земельну ділянку, ОСОБА_5 відмовлено в задоволенні його позовних вимог.

Рішенням Ковельського міськрайонного суду від 26 лютого 2013 року у справі №0306/7051/2012 за моїм позовом до ОСОБА_5 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою зобов'язано ОСОБА_5 здійснити демонтаж огорож, що розташовані на земельній ділянці по АДРЕСА_1, яка мені належить на праві власності.

Також зазначеним рішенням суду встановлено, що відповідач, ОСОБА_5, тривалий час незаконно користується частиною земельною ділянки, яка належить мені на праві приватної власності. Зокрема, ОСОБА_5 самовільно зайняв частину моєї земельної ділянки площею 70 кв.м. та самочинно встановив дерев'яну огорожу довжиною 3.44 м. та огорожу з шиферу довжиною 11.30 м.

Рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 26 лютого 2013 року у справі №0306/7051/2012 ОСОБА_5 виконано у примусовому порядку, останнім здійснено демонтаж огорож, що розташовані на моїй земельній ділянці по АДРЕСА_1.

Однак, на зазначеній вище частині земельної ділянки, яку ОСОБА_5 самовільні зайняв та якою незаконно користується тривалий час, він розмістив трактор, держ.нома НОМЕР_1, а також на цій земельній ділянці знаходяться різні деталі до трактора, господарські матеріали, а також інший мотлох, що йому належить.

На день подачі даного позову до суду ОСОБА_5 самовільно продовжує користуватися частиною земельної ділянки площею 70 кв.м., зокрема на зазначеній площі він розмістив : 2 шини до задніх коліс трактора марки "Т-40", кормозапарник, шифе цеглу, б/у вікна, крокви-6 шт., дрова, металобрухт, гнилі дошки, відходи від розібраної пе а також інший мотлох.

Отже, фактично ОСОБА_5 порушуючи принцип добросусідства, незаконно, безпідставно та протиправно користується частиною земельної ділянки площею 70 кв.м., яка належить їй на праві приватної власності.

Вважає дії відповідача незаконними, оскільки у відповідності з ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності або обмежений у його здійсненні. Через протиправні дії ОСОБА_5 вона тривалий час позбавлена можливості у повній мірі користуватися своєю власністю, оскільки не має доступу до частини земельної ділянки самовільно зайнятої відповідачем.

Позивачка просить усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою, що належить їй згідно державного акта на праві власності на землю серії ЯЛ №495684 від 11 серпня 2010 року №50, яка розташована по АДРЕСА_1 та зобов'язати ОСОБА_5 : вивезти 2 (дві) шини до задніх коліс трактора марки "Т-40" , кормозапарник, шифер,

цеглу, б/у вікна, крокви-6 шт., дрова, металобрухт, гнилі дошки, відходи від розібраної печі, а також вивезти сміття, відходи будівництва та інший мотлох ; розчистити та прибрати частину земельної ділянки площею 70 кв.м., що розташована по АДРЕСА_1 і зобов'язати ОСОБА_5 не вчиняти в подальшому дій, що можуть порушувати право користування земельною ділянкою, що належить мені згідно державного акта на праві власності на землю серії ЯЛ №495684 від 11 серпня 2010 року №50, яка розташована по АДРЕСА_1.

В ході судового розгляду позивачка 5.12.2014 року подала заяву про збільшення позовних вимог і просила усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою, що належить їй згідно державного акта на праві власності на землю серії ЯЛ №495684 від 11 серпня 2010 року №50, яка розташована по АДРЕСА_1 та зобов'язати ОСОБА_5 : прибрати із цієї земельної ділянки трактор марки "Т-40", державний номерний знак НОМЕР_1; вивезти 2 (дві) шини до задніх коліс трактора марки "Т-40" , кормозапарник, шифер, цеглу, б/у вікна, крокви-6 шт., дрова, металобрухт, гнилі дошки, відходи від розібраної печі, а також вивезти сміття, відходи будівництва та інший мотлох ; розчистити та прибрати частину земельної ділянки площею 70 кв.м., що розташована по АДРЕСА_1 і зобов'язати ОСОБА_5 не вчиняти в подальшому дій, що можуть порушувати право користування земельною ділянкою, що належить мені згідно державного акта на праві власності на землю серії ЯЛ №495684 від 11 серпня 2010 року №50, яка розташована по АДРЕСА_1 та зобов'язати ОСОБА_5 не вчиняти в подальшому дій, що можуть порушувати право користування земельною ділянкою, що належить мені згідно державного акта на праві власності на землю серії ЯЛ №495684 від 11 серпня 2010 року №50, яка розташована по АДРЕСА_1.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_4 та її представник ОСОБА_1 позовні вимоги підтримали повністю з підстав викладених в позовній заяві, просять позов задовольнити.

Представники відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_2 позов не визнали, так як вважають, що спірна земельна ділянка незаконно була виділена позивачці у приватну власність і тому відповідач вважає, що ця земля мала б належати йому і тому в даний час він користується цією земельною ділянкою зберігаючи там своє майно, просять в позові відмовити.

Суд заслухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази у справі прийшов до висновку, що позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні земельної ділянки є підставний і підлягає до задоволення частково.

Задовольняючи позов частково суд прийшов до висновку, що слід зобов'язати ОСОБА_5 усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою , що належить ОСОБА_4, згідно державного акта на праві власності на землю серії ЯЛ №495684 від 11 серпня 2010 року №50, яка розташована по АДРЕСА_1 (кадастровий номер земельної ділянки - :01:002:0040) та прибрати із цієї земельної ділянки трактор марки "Т-40", державний номерний знак НОМЕР_1; вивезти 2 (дві) шини до задніх коліс трактора марки "Т-40", кормозапарник, шифер, цеглу бувшу у вжитку, вікна, крокви-6 шт., дрова, металобрухт, гнилі дошки, відходи від розібраної печі, а також вивезти сміття, відходи будівництва, розчистити та прибрати частину цієї земельної ділянки площею 70 кв. метрів.

У вимозі позивачки зобов'язати ОСОБА_5 не вчиняти в подальшому дій, що можуть порушувати право користування земельною ділянкою, що належить мені згідно державного акта на праві власності на землю серії ЯЛ №495684 від 11 серпня 2010 року №50, яка розташована по АДРЕСА_1 слід відмовити.

Як встановлено в судовому засіданні позивачка ОСОБА_4 є власником земельної ділянки, яка розташована по АДРЕСА_1, вказана обставина посвідчується, державним актом на право власності на земельну ділянку площею 800 кв. м серії ЯЛ №495684, зареєстрованим 11 серпня 2010 року за №50.

Тривалий час відповідач ОСОБА_5 оспорював право власності на спірну земельну ділянку позивачки і звертався із позовом в Ковельський міськрайонний суд.

Рішенням Ковельського міськрайонного суду від 09 серпня 2011 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Волинської області від 18 жовтня 2011 року у справі №2/0306/801/11 за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, Кричевичівської сільської ради про визнання недійсними рішень сільської ради та державного акту на земельну ділянку, ОСОБА_5 відмовлено в задоволенні його позовних вимог.

Після цього рішенням Ковельського міськрайонного суду від 26 лютого 2013 року у справі за позовом до ОСОБА_5 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою зобов'язано ОСОБА_5 здійснити демонтаж огорож, що розташовані на земельній ділянці по АДРЕСА_1, яка мені належить на праві власності.

Також зазначеним рішенням суду встановлено, що відповідач ОСОБА_5, тривалий час незаконно користується частиною земельною ділянки, яка належить позивачці на праві приватної власності. Зокрема, ОСОБА_5 самовільно зайняв частину земельної ділянки позивачки ОСОБА_4 площею 70 кв.м., що відповідно до ст. 61 ч.3 ЦПК України не підлягає доказуванню в цій справі.

Встановлено що на зазначеній вище частині земельної ділянки, яку ОСОБА_5 самовільно зайняв та якою незаконно користується тривалий час, відповідач розмістив трактор, держ. номер НОМЕР_1, а також на цій земельній ділянці знаходяться різні деталі до трактора, господарські матеріали, а також інший мотлох, що йому належить, що не оспорюється сторонами і відповідно до ст. 61 ч.1 ЦПК України дані обставини не потребують доказуванню.

Представник відповідача ОСОБА_3 пояснила поведінку відповідача ОСОБА_5 тим, що на думку відповідача, позивачці незаконно виділена спірна земельна ділянка, і відповідач вважає, що дана земельна ділянка має належати йому, і тому використовує спірну частину земельної ділянки для власних потреб.

На день подачі даного позову до суду ОСОБА_5 самовільно продовжує користуватися частиною земельної ділянки площею 70 кв.м., зокрема на зазначеній площі він розмістив : 2 шини до задніх коліс трактора марки "Т-40", кормозапарник, шифер, цеглу бувшу у вжитку, вікна, крокви-6 шт., дрова, металобрухт, гнилі дошки, відходи від розібраної печі, а також інший мотлох, що доводиться фотографіями долученими до справи і не оспорюється стороною відповідача.

Отже, фактично ОСОБА_5 порушуючи принцип добросусідства, незаконно, безпідставно та протиправно користується частиною земельної ділянки площею 70 кв.м., яка належить позивачці на праві приватної власності згідно із державним актом на право власності на земельну ділянку площею 800 кв. м серії ЯЛ №495684 зареєстрованим 11 серпня 2010 року за №50.

Згідно ст. 391 Цивільного кодексу України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до вимог ст. 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку виникає після одержання її власником документа, що посвідчує право власності на земельну ділянку та його державної реєстрації.

Згідно до ч.2. ст. 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Відповідно до ч. 1 ст. 212 Земельного кодексу України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування.

Згідно ч.2 ст. 212 Земельного кодексу України приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки.

Суд вважає, що оскільки позивачка ОСОБА_4 є власником земельної ділянки, яка розташована по АДРЕСА_1, і вказана обставина посвідчується, державним актом на право власності на земельну ділянку площею 800 кв. м серії ЯЛ №495684 зареєстрованим 11 серпня 2010 року за №, а ОСОБА_5 порушуючи принцип добросусідства, незаконно, безпідставно та протиправно користується частиною земельної ділянки площею 70 кв.м., яка належить на праві приватної власності ОСОБА_4, що доводиться рішенням Ковельського міськрайонного суду від 26.03.2013 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про усунення перешкод в користуванні земльною ділянкою та актом від 29.11.2012 року, а також не оспорюється сторонами у справі, так як відповідач ОСОБА_5 вважає, що спірна частина земельної ділянки має бути виділена йому, і тому вимога позивачки ОСОБА_4, про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою є підставною і підлягає до задоволення.

В той же час вимога позивачки ОСОБА_4 зобов'язати ОСОБА_5 в подальшому не вчиняти дій, що можуть порушувати право користування земельною ділянкою до задоволення не підлягає, оскільки відповідно до ст. 3 ч.1 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, а тому виходячи зі змісту цієї норми закону така вимога є передчасною, так як звернення до суду може бути лише за захистом порушених прав.Суд вважає, що позивачка не може звертатися за захистом прав, які будуть порушені в майбутньому, і тому дана вимоги позивачки до задоволення не підлягає.

При подачі позовної заяви позивачкою сплачено судовий збір в сумі 121 (сто двадцять одна) грн.80 коп. За позовну заяву немайнового характеру справляться судовий збір в сумі 243,60 грн.

Відповідно до ст.88 ЦПК України із ОСОБА_5 в користь ОСОБА_4 слід стягнути судові витрати в сумі 121 (сто двадцять одна)грн.80 коп. та в користь держави судовий збір в сумі 121 (сто двадцять одна)грн. 80 коп.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61 ч.1,88, 212-215, 218 ЦПК України, на підставі ст.ст.125, 152, 212 ЗК України, ст.317, 321, 391 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні земельної ділянки задовольнити частково.

Зобов'язати ОСОБА_5 усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою , що належить ОСОБА_4, згідно державного акта на праві власності на землю серії ЯЛ №495684 від 11 серпня 2010 року №50, яка розташована по АДРЕСА_1 (кадастровий номер земельної ділянки - :01:002:0040) та прибрати із цієї земельної ділянки трактор марки "Т-40", державний номерний знак НОМЕР_1; вивезти 2 (дві) шини до задніх коліс трактора марки "Т-40", кормозапарник, шифер, цеглу бувшу у вжитку, вікна, крокви-6 шт., дрова, металобрухт, гнилі дошки, відходи від розібраної печі, а також вивезти сміття, відходи будівництва, розчистити та прибрати частину цієї земельної ділянки площею 70 кв. метрів.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_5 в користь ОСОБА_4 судові витрати в сумі 121 (сто двадцять одна)грн.80 коп.

Стягнути з ОСОБА_5 в користь держави судовий збір в сумі 121 (сто двадцять одна)грн. 80 коп.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення виготовлено 04.02.2015 року.

Головуючий:М. Г. Миронюк