АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 676/8451/14-ц
Провадження № 22-ц/792/1092/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2015 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючої - судді Матковської Л.О.,

суддів: Карпусь С.А., Федорової Н.О.,

при секретарі: Бондарі О.В.,

за участю: сторін

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 28 квітня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа - орган опіки та піклування Дунаєвецької районної державної адміністрації про визначення місця проживання малолітньої дитини та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи - ОСОБА_3, виконавчий комітет Кам'янець-Подільської міської ради як орган опіки та піклування, Дунаєвецька районна державна адміністрація як орган опіки та піклування, Кам'янець-Подільська районна державна адміністрація як орган опіки та піклування про відібрання дитини та визначення місця проживання неповнолітнього.

Заслухавши доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, колегія суддів

в с т а н о в и л а :

В листопаді 2014 року ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_1 в якому зазначала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року її дочка ОСОБА_4 народила сина ОСОБА_5. ІНФОРМАЦІЯ_5 року ОСОБА_4 померла. З самого народження дитини відповідач не визнавав хлопчика своїм сином, не піклувався про нього, матеріально не утримував та нехтував своїми батьківськими обов'язками. Після смерті матері її син проживає разом з бабусею, яка була призначена його опікуном. Хлопчик з 2-х років відвідував ____________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_6 Провадження № 22-ц/792/1092/15

Доповідач: Матковська Л.О. Категорія: 48

Чечельницький державний навчальний заклад, а на даний час є учнем Чечельницької загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів. 20 листопада 2013 року Дунаєвецьким районним судом визнано батьківство ОСОБА_1, щодо ОСОБА_7 Перша їх зустріч відбулася в садочку у віці 2-х років, наступна приблизно через три роки. Після чого ОСОБА_1 почав відвідувати дитину 1 раз на місяць. ОСОБА_5 не бажає зустрічатися з батьком, боїться його та плаче. Після таких зустрічей у внука посилюються прояви нічного енурезу, заїкання, дитина роздратована, погано спить та скаржиться на головні болі. На підставі викладеного просила визначити місце проживання ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с.Чечельник, Дунаєвецького району, Хмельницької області разом із бабусею ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_4.

12 листопада 2014 року ОСОБА_1 звернувся із зустрічним позовом до ОСОБА_2 в якому вказував, що з 08 листопада 2006 року перебував у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу з ОСОБА_4 У дружини є дочка від першого шлюбу Ярослава, яка проживала разом з ними і він замінив їй батька. В травні 2008 року в них народився син ОСОБА_5. Він забрав дружину з сином із пологового будинку і вони проживали в с.Чечельник разом з батьками дружини. В свідоцтві про народження дитини в графі батько записано ОСОБА_9, так як вони проживали без реєстрації шлюбу. ІНФОРМАЦІЯ_5 року дружина загинула. Розпорядженням Дунаєвецької райдержадміністрації №607/2009-р від 02.07.2009р. малолітньому ОСОБА_8, надано статус дитини-сироти, а розпорядженням №623/2009-р від 08.07.2009р. опікуном малолітнього призначено бабусю - ОСОБА_2 Розпорядження були прийняті в період, коли ОСОБА_1 знаходився на стаціонарному лікуванні із перелом хребта в результаті чого він не міг нічого вдіяти. Після одужання дізнався, що ОСОБА_2 приховала, що у дитини є батько. Бабуся відмовляється віддати батькові на виховання дитину і взагалі забороняє зустрічатись з сином. Рішенням Дунаєвецького районного суду від 20 листопада 2013 року його визнано батьком малолітнього ОСОБА_8. На підставі розпорядження Дунаєвецької райдержадміністрації хлопчика визнано таким, що втратив статус дитини-сироти та припинено над ним опіку ОСОБА_2 Вважає, що син має проживати з батьком, так як він має можливість краще забезпечити дитину і дати йому належне виховання ніж бабуся. На підставі викладеного просив відібрати неповнолітнього ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 від бабусі ОСОБА_2 та передати дитину рідному батькові ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3. Визначити місце проживання неповнолітнього ОСОБА_8 разом з батьком ОСОБА_1 за місцем його фактичного проживання в АДРЕСА_5 Судові витрати покласти на відповідача.

Ухвалою Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 13 листопада 2014 року вказані позови об'єднані в одне провадження.

Рішенням Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 28 квітня 2015 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа орган опіки і піклування Дунаєвецької районної державної адміністрації про визначення місця проживання малолітньої дитини-онука ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, задоволено. Визначено місце проживання малолітнього ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1 з бабусею ОСОБА_2 за місцем її проживання АДРЕСА_4. В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи ОСОБА_3, виконавчий комітет Кам'янець-Подільської міської ради як орган опіки та піклування, Дунаєвецька районна державна адміністрація як орган опіки та піклування, Кам'янець-Подільська районна державна адміністрація як орган опіки та піклування про відібрання малолітнього ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1 від бабусі ОСОБА_2 та визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1 з батьком ОСОБА_1 за місцем його фактичного проживання у АДРЕСА_5 - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, не погоджується з рішенням суду першої інстанції, просить його скасувати та постановити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог первісного позивача ОСОБА_2, а зустрічні позовні вимоги ОСОБА_1 задоволити в повному обсязі. Посилається на те, що виключно батько наділений правом на утримання, виховання та визначення місця проживання свого малолітнього сина. Вважає, що оскільки розпорядженням №703/2013-р від 17.12.2013р. було скасовано розпорядження Дунаєвецької РДА №623/2009-р від 08.07.2009р. про призначення опікуном малолітнього сина ОСОБА_5 - бабусю ОСОБА_2, то вона втратила право на утримання, виховання та визначення місця проживання свого онука і є неналежним позивачем. Вказує, що судом не здобуто доказів недбалого ставлення та жорстокої поведінки чи експлуатації ОСОБА_1, щодо свого малолітнього сина. Зазначає, що в силу ст.163 Сімейного кодексу України батьки мають переважне право перед іншими особами на те, щоб малолітня дитина проживала з ними. Стверджує, що судом також не здобуто доказів того, що добробут ОСОБА_8, його право на достатній життєвий рівень, харчування, одяг, житло, освіту та нормальний фізичний і психічний розвиток були чи будуть порушені його батьком. Апелянт говорить, що бабуся - ОСОБА_2 насильно утримує у себе неповнолітнього ОСОБА_8, хоча не має на це жодних правових підстав.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду скасуванню з наступних підстав.

Встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_1 є батьками малолітнього ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1. ІНФОРМАЦІЯ_5 року ОСОБА_4 померла і з цього часу по теперішній час ОСОБА_8 проживає у бабусі ОСОБА_2 (мами померлої) в с.Чечельник Дунаєвецького району. Батьки ОСОБА_5 в шлюбі не перебували і батьківство ОСОБА_1 було встановлено рішенням Дунаєвецького районного суду від 20 листопада 2013 року та повторно видано свідоцтво про народження дитини від 21 лютого 2014 року серія ІНФОРМАЦІЯ_6.

Згідно ст.6 СК України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Малолітньою вважається дитина до досягнення нею чотирнадцяти років.

Згідно з ч.1 ст.151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини.

Права батьків щодо виховання дитини розцінюються як засіб виконання ними своїх обов'язків щодо неї.

Відповідно до ч.1 ст.163 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на те, щоб малолітня дитина проживала з ними.

Частина 2 вказаної статті передбачає, що батьки мають право вимагати відібрання малолітньої дитини від будь-якої особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду.

Відповідно до ст.11 Закону України "Про охорону дитинства" сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків.

Частиною 4 ст.29 ЦК України передбачено, що місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я, в якому вона проживає.

ОСОБА_1 характеризується позитивно, працює, перебуває в зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_3 проживає в трикімнатній квартирі батьків дружини за адресою АДРЕСА_5. Родина дружини не заперечує щодо проживання ОСОБА_8 з батьком. Зареєстрований ОСОБА_1 разом із сином по АДРЕСА_6 в будинку бабусі батька.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції дані обставини та норми закону до уваги не взяв, належним чином доводів ОСОБА_1 не перевірив, не звернув увагу на те, що дитина не є сиротою, її батько не позбавлений батьківських прав, а бабуся ОСОБА_2 не є опікуном малолітнього і у неї відсутні законні підстави для утримання дитини.

Зазначені обставини є підставою для скасування рішення суду та визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_8 разом із батьком за місцем його проживання.

Разом з тим, колегія суддів приймає до уваги, що між позивачем та дитиною на час вирішення спору відсутній емоційно-психологічний контакт який повинен бути між батьком та сином. Враховує те, що відносини між батьком та бабусею малолітнього ОСОБА_8 є не досить доброзичливими і саме вони перешкоджають усім сторонам враховувати інтереси дитини та сприяти налагодженню дружніх родинних відносин, а тому вважає за необхідне зазначити, що передачі дитини до батька передує налагодження цього контакту(батько-син) за допомогою органу опіки та піклування Дунаєвецької районної державної адміністрації за місцем проживання дитини.

З наведених вище мотивів позовні вимоги ОСОБА_2 задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 28 квітня 2015 року скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визначити місце проживання неповнолітнього ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з батьком ОСОБА_1 за місцем його фактичного проживання за умови встановлення емоційно позитивних взаємовідносин та стійкого психологічного контакту між батьком та сином за допомоги та участі органу опіки та піклування Дунаєвецької районної державної адміністрації.

В позові ОСОБА_2 відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуюча: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду Л.О.Матковська