Справа № 226/3195/14-ц
Провадження №2/226/93/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2015 року Димитровський міський суд Донецької області в складі:

головуючого - судді Петуніна І.В.,

при секретарі Альберті О.В.,

за участю позивача ОСОБА_1,

відповідача КП «Міський парк культури та відпочинку»

розглянувши у заочному відкритому судовому засіданні в м.Димитров справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Міський парк культури та відпочинку» про стягнення заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку, компенсації за несвоєчасну виплату та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача Комунального підприємства «Міський парк культури та відпочинку» про стягнення заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку, компенсації за несвоєчасну виплату та моральної шкоди в обґрунтування якого вказала, що працювала директором у відповідача по 31.01.2013р. Розпорядженням виконуючої обов'язки Красноармійського міського голови Гаврильченко Г.О. № 18рго від 31.01.2013р. була звільнена з посади директора КП «Міський парк культури та відпочинку» за згодою сторін п.1 ст.36 КЗпП України. В порушення ст.ст.47, 116 КЗпП України, відповідач досі не сплатив їй розрахункові суми у розмірі 19712,68 грн. Крім того, відповідно до ст.117 КЗпП України, відповідач повинен їй платити її середній заробіток за час затримки по день фактичного розрахунку у розмірі 6570,89 грн. Крім того, відповідно до постанови КМУ «Про затвердження Положення про порядок компенсації працівникам частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати», відповідач повинен сплатити їй компенсацію (індексацію) за кожен місяць затримки відповідно з індексом споживчих цін в сумі 4246,64 грн. В цілому, відповідач має їй виплатити 30530,21 грн. Істотна невиплата заробітної плати протягом 2-х років поставила її у складне становище, в результаті чого вона не мала можливості купувати необхідні продукти, ліки, в яких вона потребує, тому що вона є людиною, яка постраждала внаслідок аварії на ЧАЕС. Такими діями відповідач завдавав їй моральну шкоду - вона постійно відчувала неспокій, у неї погіршився сон, порушилися її життєві зв'язки (вона не могла зустрічатися з друзями, ходити в кіно, театр та ін.) Через відсутність коштів, відчувала сором перед дітьми за нездатність забезпечити їх гідне життя, оплачувати навчання в університеті. Цими протизаконними діями відповідач позбавив її єдиного джерела існування, таким чином, їй завдано моральну шкоду, яку вона оцінює в 5000 грн. У зв'язку з вищевикладеним просить стягнути з Комунального підприємства «Міський парк культури та відпочинку» на її користь через касу підприємства заборгованість по заробітній платі у розмірі 19712,68 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку у розмірі 6570,89 грн., компенсацію у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати у розмірі 4246,64 грн. та моральну шкоду у розмірі 5000 грн.

Позивач у судовому засіданні підтримала свої позовні вимоги, не заперечувала проти заочного розгляду справи.

Відповідач до судового засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Судом встановлено, що позивач працювала у відповідача з 05.01.2012р. по 31.01.2013р. на посаді директора та була звільнена на підставі ст.36 п.1 КЗпП України за угодою сторін (а.с.4-7).

Згідно довідки відповідача від 31.01.2013р., заборгованість по заробітній платі відповідача перед позивачем складає: за листопад 2012р. - 2559 грн., за грудень 2012р. - 9925,68 грн., за січень 2013р. - 7228 грн., усього 19712,68 грн., середньомісячна заробітна платає складає 6570,89 грн., середньоденна заробітна плата позивача складає 308,01 грн. (а.с.3).

Згідно розрахунку компенсації за несвоєчасну виплату заробітної плати, розмір компенсації по листопад 2014р. складає 4246,64 грн. (а.с.8-9).

Згідно експертного висновку № 252 від 18.03.2011р., захворювання позивача: аутоімунний тиреоїдит ІІ (другого) ст., гіпотиреоз середньої тяжкості, ст. субкомпенсації, дисгормональна міокардіодистрофія, екстрасистолічна аритмія. Дисгормональна енцефалопатія з розсіяною органічною неврологічною симптоматикою пов'язане з впливом аварії на ЧАЕС (а.с.11).

Суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.116 КЗпП України, при звільнені робітника, виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, провадиться у день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільнені, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою всіх сум.

Оскільки позивачу при звільненні не була виплачена заборгованість по заробітній платі у розмірі 19712,68 грн., то ця сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

За змістом ч.1 ст.117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст.116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Позивач просила стягнути свій середньомісячний заробіток у розмірі 6570,89 грн. за затримку розрахунку.

Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Таким чином суд вважає, що стягненню підлягає середній заробіток за період з 01.02.2013р. по 30.01.2015р. виходячи з позовних вимог, а саме у розмірі 6570,89 грн.

Відповідно до ст.115 ч.1 КЗпП України, ст.24 ч.1 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує 16 календарних днів, та не пізніше 7 днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Згідно ст.34 Закону України «Про оплату праці» та Закону України «Про компенсацію громадянам втрати доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати», компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством. Постановою КМУ від 21.02.2001р. № 159 затверджений Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати.

Оскільки позивачу була нарахована, але не виплачена заробітна плата за листопад 2012р. - січень 2013р., то відповідно до цього Порядку, компенсація втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати буде складати по листопад 2014р. у сумі: по заборгованості за листопад 2012р. - 560,43 грн., по заборгованості за грудень 2012р. - 2153,87 грн., по заборгованості за січень 2013р. - 1532,34 грн., усього 4246,64 грн.

Відповідно до ч.1 ст.2371 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що розмір моральної шкоди складає 500 грн.

Що стосується вимог позивача щодо стягнення відповідних сум саме через касу підприємства, то вказана вимога задоволенню не підлягає, оскільки не ґрунтується на законі.

Крім цього з відповідача на користь держави, відповідно до ст.88 ЦПК України, підлягає стягненню судовий збір у сумі 267,96 грн. пропорційно задоволених вимог майнового та немайнового характеру.

На підставі ст.ст.115-117, 2371 КЗпП України, ст.ст.24, 34 Закону України «Про оплату праці» та Закону України «Про компенсацію громадянам втрати доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати», Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, затв. постановою КМУ від 21.02.2001р. № 159, керуючись ст.ст.10, 11, 57, 60, 88, 209, 213, 214, 215, 294 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Міський парк культури та відпочинку» про стягнення заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку, компенсації за несвоєчасну виплату та моральної шкоди, задовольнити частково.

Стягнути з Комунального підприємства «Міський парк культури та відпочинку» на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі у розмірі 19712,68 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку у розмірі 6570,89 грн., компенсацію у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати у розмірі 4246,64 грн. та моральну шкоду у розмірі 500 грн., усього 30930 (тридцять тисяч дев'ятсот тридцять),21 грн.

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Стягнути з Комунального підприємства «Міський парк культури та відпочинку» на користь держави судовий збір у сумі 267,96 грн.

Рішення в частині стягнення заробітної плати підлягає негайному виконанню в межах місячних платежів.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку. Рішення суду вступає в законну силу після закінчення терміну подачі апеляційної скарги, яка може бути подана до Апеляційного суду Донецької області через Димитровський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення суду, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя