Справа № 603/185/15-ц
Провадження №2/603/67/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"29" липня 2015 р. Монастириський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Гудкової Ю. Г.

при секретарі Вішка Н.С.

за участю:

позивача ОСОБА_1

представника третьої особи - органу опіки та піклування - Монастириськаої районної державної адміністрації - Кварцяної М.М.

прокурора Старух В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Монастириська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа - орган опіки та піклування - Монастириська районна державної адміністрація Тернопільської області, виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради, про позбавлення батьківських прав,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась в суд із позовом до відповідача ОСОБА_3, третя особа - орган опіки та піклування - Монастириська районна державної адміністрація Тернопільської області, виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради про позбавлення батьківських прав відносно неповнолітньої дочки - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, посилаючись на те, що відповідач не цікавиться своєю дочкою, не приймає участі у її вихованні, не турбується про неї, не допомагає матеріально та не виконує своїх батьківських обов'язків. Неповнолітня дочка проживає з матір»ю ОСОБА_1

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні уточнила свої позовні вимоги та просить позбавити батьківських прав ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5.н., уродженця та жителя с.Бобрівники Монастириського району Тернопільської області, відносно його неповнолітньої дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, оскільки згідно свідоцтва про зміну імені серії НОМЕР_1, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції 14.07.2015 року прізвище дочки змінено з «ОСОБА_4» на «ОСОБА_4».

Представник третьої особи - органу опіки та піклування - Монастириська районна державна адміністрація Тернопільської області вважає, що позов є підставним та таким, що підлягає до задоволення, оскільки ОСОБА_3 свідомо ухиляється від виконання батьківських обов'язків, не надає дочці ніякої матеріальної допомоги та не цікавиться її життям і здоров'ям. Неповнолітня дочка повністю знаходиться на утриманні та вихованні своєї матері ОСОБА_1

Представник третьої особи - виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради у судове засідання не з»явився, звернувшись в суд із заявою про розгляд справи у їхній відсутності.

Прокурор Старух В.І. у судовому засіданні, виходячи з інтересів дитини, не заперечила відносно задоволення позову та позбавлення відповідача батьківських прав відносно неповнолітньої дочки.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з»явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Тому суд вважає за можливе розгляд справи у відсутності відповідача на підставі доказів, що є в матеріалах справи та постановлення заочного рішення, оскільки щодо заочного розгляду справи не заперечила позивач.

Судом встановлено наступні обставини.

Згідно ксерокопії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 18.06.1999 року, виданого відділом РАГСу Івано-Франківського міськвиконкому, батьками неповнолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6.н., є ОСОБА_3 та ОСОБА_5.

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 13.04.2009 року розірвано шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_3, зареєстрований 13.02.1999 року у відділі РАГСу Івано-Франківського міськвиконкому.

Розірвання шлюбу зареєстровано у відділі реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції за №265 від 20.05.2009 року, що підтверджується ксерокопією свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_3 від 20.05.2009 року.

Як з»ясовано у судовому засіданні, після розірвання шлюбу неповнолітня дочка ОСОБА_4 проживає разом зі своєю матір»ю ОСОБА_1 в АДРЕСА_1, що підтверджується довідкою про склад сім»ї №02-02/536 від 17.02.2015 року та актом обстеження житлово-побутових умов від 10.03.2015 року, зі змісту якого вбачається, що відповідач ОСОБА_3 не проживає зі своєю сім»єю з 2000 року.

Згідно довідки №329 від 20.03.2015 року, виданої Івано-Франківським природно-математичним ліцеєм, де навчається неповнолітня ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, батько дитини не навідується, не приїжджає до неї та не спілкується з дочкою.

Виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради вважає за доцільне позбавити ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, який зареєстрований за адресою: уродженця та жителя с.Бобрівники Монастириського району Тернопільської області, батьківських прав відносно його неповнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що стверджується висновком органу опіки і піклування №332 від 26.06.2015 року.

Прізвище дочки «ОСОБА_4» ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, змінено на «ОСОБА_4» ОСОБА_4, що підтверджується ксерокопією свідоцтва про зміну імені серії НОМЕР_1, виданого 14.07.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції.

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6.н., 17.07.2015 року Івано-Франківським МВ УДМС в Івано-Франківській області видано паспорт серії НОМЕР_4

Законом України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України (ст.8).

Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з подружжя, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла 14 років (ст.165 СК України).

Пунктами 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми батьківськими обов'язками.

Відповідно до ст. 164 СК України підставами для позбавлення батьківських прав батьків є: якщо мати, батько не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

При ухваленні рішення суд приймає до уваги те, що відповідач самоусунувся від виконання батьківських обов'язків відносно неповнолітньої доньки, тривалий час не приймає участі в її утриманні та вихованні, не турбується про неї, не цікавиться її життям і станом здоров'я, не створює умов для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідач ОСОБА_3 письмовою заявою, посвідченою приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу 24.03.2015 року, підтвердив, що понад чотирнадцяти років не проживає разом зі своєю неповнолітньою донькою ОСОБА_4, та без поважних причин не брав і не бере участі в її вихованні та утриманні, не виявляв і не виявляє до дочки батьківської уваги та турботи і надалі від виховання та утримання дочки відмовляється.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Судом встановлено, що неповнолітня ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, знаходиться на утриманні матері, відповідач ОСОБА_3, який проживає окремо від доньки, не приймає участі у її вихованні та не навідує її без поважних на те причин. За час судового розгляду відповідач не змінив своєї поведінки по відношенню до доньки.

Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Будь-яких доказів щодо безпідставності позовних вимог та доказів своєї участі у вихованні та утриманні дитини відповідач суду не надав.

З урахуванням наведеного, суд приходить до переконання, що відповідач свідомо ухиляється від виконання батьківських обов'язків щодо ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, а тому, з метою захисту інтересів дитини, беручи до уваги пропозиції органу опіки та піклування, захищаючи права неповнолітньої дитини, позов підлягає до задоволення, слід позбавити ОСОБА_3 батьківських прав щодо ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Таким чином, слід стягнути із відповідача в користь позивача понесені позивачем витрати щодо сплати судового збору в сумі 243,60 грн.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 10, 60, 213, 215, 226, 292, 294 ЦПК України, ст.ст. 164, 165 СК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа - орган опіки та піклування - Монастириська районна державної адміністрація Тернопільської області, виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради, про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, який зареєстрований за адресою: с.Бобрівники Монастириського району Тернопільської області, позбавити батьківських прав відносно неповнолітньої дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп. понесеного судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Тернопільської області через Монастириський районний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Ю. Г. Гудкова