АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
провадження № 22ц/790/1074/15 Головуючий 1 інст. - Грінчук О.П.
Категорія: договірні
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - Шаповал Н.М.,

суддів: Котелевець А.В.,

Кіпенка І.С.,

за участю секретаря - Макаренко Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 11 грудня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" в особі Ленінського відділення Харківської обласної філії Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк", треті особи - приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4, ОСОБА_5, про визнання припиненим договору іпотеки,-

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2013 року представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 звернувся до суду з вказаним позовом, в якому, з урахуванням уточнень, просив визнати припиненим іпотечний договір, укладений між ОСОБА_2. та ПАТ "Укрсоцбанк", зняти заборону на відчуження квартири АДРЕСА_1, судові витрати покласти на відповідача.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що в забезпечення виконання зобов"язань за кредитним договором № 825/2-40/1/7-090 від 30.08.2007 року, укладеного з ОСОБА_5, було також укладено договір іпотеки між ПАТ "Укрсоцбанк" та ОСОБА_2 Додатковою угодою №1, між відповідачем та ОСОБА_5 до вище зазначеного кредитного договору, відповідач визначив процентну ставку в розмірі 15% річних. Збільшення процентної ставки за основним зобов"язанням відбулося без повідомлення позивача, як особи, що гарантувала виконання ОСОБА_5 своїх зобов"язань за кредитним договором. Крім цього, зазначив, що рішенням Третейського суду стягнуто з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 суму заборгованості за вказаним кредитним договором в сумі 396 823,70 грн.

Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 11 грудня 2014 року в задоволенні позову ОСОБА_2 - відмовлено.

З таким рішенням не погодився представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позов ОСОБА_2 в повному обсязі, судові витрати покласти на відповідача.

Перевіряючи законність і обґрунтованість судового рішення відповідно до вимог ч.1 ст.303 ЦПК України - у межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції слід залишити без змін з підстав, передбачених ст.. 308 ЦПК України.

Так, відповідно до вимог статті 575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про іпотеку" іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до змісту ст. ст. 3, 17 Закону України "Про іпотеку" іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору, реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її; з інших підстав, передбачених цим Законом.

Враховуючи викладене, іпотека є самостійним видом забезпечення виконання зобов'язання.

При цьому, норми статті 559 ЦК України щодо припинення поруки не поширюються на відносини майнової поруки, оскільки іпотека за правовою природою є заставою, та регулюється нормами параграфа 6 (статті 572-593) глави 49 ЦК України та спеціальним законом. Підстави припинення іпотеки, істотні умови договору іпотеки й порядок внесення змін і доповнень до іпотечного договору регулюється статтями 17, 18, 19 Закону України "Про іпотеку".

Вказана правова позиція міститься в постанові Верховного Суду України від 16 жовтня 2012 року № 3-44гс12, яка відповідно до вимог ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України.

З огляду на вищезазначене, посилання апелянта на положення ст. ст. 553-559 ЦК України, які регулюють порядок укладення та припинення договору поруки, є безпідставними.

Доказів погашення кредитної заборгованості до суду не надано. Підстав для звільнення позивачки від зобов'язань майнового поручителя за укладеним нею договором іпотеки або підстав припинення іпотеки позивачка не надала, не встановлено таких і в судовому засіданні.

Таким чином, виходячи з однорідної юридичної природи поруки та застави як засобів забезпечення виконання зобов'язань, а також того факту, що як порука, так і застава припиняються у разі припинення основного зобов'язання відповідно до ч. 1 ст. 575, п. 1 ч. 1 ст. 593, ч. 1 ст. 609 ЦК України, ч. 1 ст. 17 Закону України "Про іпотеку", іпотека як вид застави припиняється в разі припинення основного зобов'язання (кредитного договору).

Відповідно до ст. 308 ЦПК України суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд повно та всебічно з"ясував обставини по справі, наданим доказам дав належну оцінку і постановив законне рішення.

Доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 308, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 11 грудня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий -

Судді: