Справа №173/586/15-ц
Провадження №2/173/447/2015
Верхньодніпровський районний суд
Дніпропетровської області
В складі: головуючого - судді Петрюк Т.М.
При секретарі - Рудовій Л.В.
Розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Верхньодніпровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, що не заявляє самостійних вимог: Головне управління Державної міграційної служби України Дніпропетровській області про визнання особи втратившою право на користування жилим приміщенням,-
До суду звернувся позивач ОСОБА_1, з позовом про визнання особи, втратившою право користування жилим приміщенням до відповідача ОСОБА_2, третя особа, що не заявляє самостійних вимог Головне управління Державної міграційної служби України Дніпропетровській області, згідно якого просить визнати відповідача втратившим право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 посилаючись на наступне: на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченому 09.06.1992 року йому на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1.
У зазначеній квартирі з 06.05.2006 року і по цей час зареєстрований його рідний син ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Приблизно в липні 2006 року відповідач виїхав з квартири та став мешкати в іншому місці, яке йому невідоме.
В добровільному порядку відповідач з реєстраційного обліку з його квартири не знімається, чим порушує його право власності. Так як він змушений сплачувати за нього комунальні платежі, нести витрати по утриманню квартири. Він не має можливості в повній мірі користуватись пільгами по оплаті комунальних платежів. А також не може в повному обсязі володіти та розпорядитись своїм майном.
Самостійно зняти відповідача з реєстраційного обліку за вказаною вище адресою він не має можливості так як при цьому потрібна особиста присутність відповідача, що й стало підвою звернення до суду.
В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги в повному об"ємі, давши пояснення фактично установлені матеріалами справи. Також пояснив, що його син в 2006 році вихав за кордон. Де знаходиться і по цей час, періодично змінюючи місце перебування з однієї країни на іншу. З ним відповідач майже не спілкується, лише вітає з днем народження та з великими святами. До України на постійне місце проживання відповідач повертатись не бажає. Перед Новим роком у них з відповідачем була розмова з приводу зняття відповідача з реєстраційного обліку, про що відповідач не заперечував.
Відповідач ОСОБА_2, в судове засідання не з»явилася, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Третя особа, що не заявляє самостійних вимог: представник Головного управління Державної міграційної служби України Дніпропетровській області в судове засідання не з»явився. подавши заяву про слухання справи у його відсутність. Будь-яких заперечень з приводу заявлених позовних вимог суду не подала.
Вислухавши осіб, що приймали участь у розгляді справи, свідків, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступними підставами.
Як встановлено в судовому засіданні позивач ОСОБА_1, є власником квартири АДРЕСА_1 що підтверджується договором купівлі-продажу жилого квартири, посвідченого 09.06.1992 року державним нотаріусом Верхньодніпровської державної нотаріальної контори та зареєстрованим в державному реєстрі за реєстровим № 1-487
Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.
Таким чином судом встановлено, що уклавши договір купівлі-продажу вищевказаної квартири у відповідач ОСОБА_1, виникло право власності на дану квартиру.
У зазначеній вищі квартирі з 06.05.2006 року і по цей час зареєстрований рідний син позивача ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується записами в домовій книзі та адресною довідкою.
З пояснень позивача судом встановлено, що в липні 2006 року відповідач виїхав з квартири та став мешкати в іншому місці, яке позивачу невідоме.
Факт не проживання відповідача в квартирі АДРЕСА_1, підтверджується актом депутата Верхньодніпровської міської ради та показаннями свідків ОСОБА_3, та ОСОБА_4
Так, згідно акта депутата Верхньодніпровської міської ради від 24.03.2015 року встановлено, що в квартирі АДРЕСА_1 фактично проживають лише ОСОБА_1,та ОСОБА_5 ОСОБА_2, за вказаною адресою не проживає, що підтверджується показаннями сусідів.
Свідки ОСОБА_4, та ОСОБА_3, в судовому засіданні пояснили, що відповідача ОСОБА_2, вони бачили в квартирі АДРЕСА_1 влітку 2006 року. В той час він займався оформленням документів на виїзд за кордон. Невдовзі після того він поїхав , і з того часу за в казаною адресою не з»являвся. З пояснень позивача їм відомо, що фактичне місце перебування ОСОБА_2, на даний час не відоме. Наміру повернутись до України та проживати за місцем своєї реєстрації він не має.
Оцінюючи досліджені вище докази, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2, за місцем своєї реєстрації не проживає з липня місяця 2006року.
Судом встановлено, що відповідач був зареєстрований в квартирі позивача та проживав в ній як член сім»ї власника квартири.
Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сім»ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім»ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла.
Так як з наданих суду доказів встановлено, що відповідач не проживає в АДРЕСА_1 з липня 2006 року, тобто понад один рік. Доказів, що відповідач має право власності на дану квартиру суду не надано. Відповідно відповідач втрачає право на користування даним житловим приміщенням як відсутній в ньому без поважних причин понад 1 рік..
Оцінюючи всі докази по справі у їх сукупності суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги щодо визнання відповідача ОСОБА_2, таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 .
Відповідно до ст. 7 ЗУ « Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Таким чином рішення суду про визнання ОСОБА_2, таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 є підставою для зняття його з реєстраційного обліку за даною адресою і не потребує додаткового покладення відповідних обов»язків на державну міграційну службу України в Дніпропетровській області.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягнення понесені нею судові витрати, а саме 243 грн., 60 коп., за сплачений судовий збір, так як позовні вимоги позивача задоволені в повному об»ємі.
Керуючись ст. 10,60, 80 212,213 214, 215 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 за позовом до ОСОБА_2, третя особа, що не заявляє самостійних вимог: Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про визнання особи, втратившою право користування жилим приміщення задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування жилим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 .
Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати в сумі 243.60 грн., за сплачений судовий збір.
Рішення може бути оскаржене до судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 10 днів з моменту його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Верхньодніпровський районний суд. Особи, які брали участь у судовому засіданні, але не були присутні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання цього рішення.

Заочне рішення може бути оскаржене відповідачем протягом 10 днів з моменту його отримання шляхом подачі заяви про його скасування до Верхньодніпровського районного суду.

Рішення набирає чинності після закінчення строку на подання апеляційної скарги та/або заяви про скасування заочного рішення, якщо така скарга та/або заява не подавались. У випадку подання апеляційної скарги або заяви про скасування заочного рішення набирає чинності після розгляду справи судом апеляційної інстанції, або після перегляду заочного рішення судом, який його постановив, якщо рішення не було скасоване або змінене.

Суддя Петрюк Т.М.