Справа № 473/3443/15-ц
РІШЕННЯ

іменем України

"02" жовтня 2015 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючої: судді - Лузан Л.В., при секретарі судового засідання - Данилевич Т.О.,

за участю: позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вознесенську Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Прибужанівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області, треті особи, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмету спору: ОСОБА_3, ОСОБА_4, про визнання права власності в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2015 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Прибужанівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області про визнання права власності в порядку спадкування на квартиру № 16 в будинку № 5, БОС-2 в с. Мартинівське Вознесенського району Миколаївської області.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 08.09.2013 року померла мати позивача ОСОБА_5. Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої ввійшла, зокрема, вищевказана квартира. Позивач, як спадкоємець за законом, прийняла спадщину в передбаченому законом порядку, проте нотаріус відмовляє їй в оформленні спадкових прав щодо спірного майна в зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на нього.

Разом з тим, отримати свідоцтво про право власності на спадкове майно на даний час неможливо, що в свою чергу стало підставою для звернення з даним позовом до суду.

В судовому засіданні позивач, її представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Надали пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві.

Представник відповідача, треті особи без самостійних вимог у судове засідання не з'явилися. Надіслали на адресу суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, не заперечували проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1

Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Зокрема, судом встановлено, що 08.09.2013 року в м. Вознесенську Миколаївської області померла ОСОБА_5Ф.(а.с. 5).

За життя остання заповіт не склала, отже має місце спадкування за законом (а.с.49,50).

Спадщину після смерті вказаної особи прийняла позивач ОСОБА_1, як вбачається з повідомлення приватного нотаріуса Вознесенського міського нотаріального округу Миколаївської області ОСОБА_6 за № 280/01-16 від 15.09.2015 року (а.с. 53, 54).

Також з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_5 була зареєстрована в квартирі № 16 в будинку № 5, БОС-2 в с. Мартинівське Вознесенського району Миколаївської області (а.с.25). За життя вона звернулась до виконкому Прибужанівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області з метою приватизації обумовленої квартири (а.с. 21,22,23). Подана нею заява від 18.01.2013 року про приватизацію виконкомом була розглянута по суті та прийнято розпорядження органу приватизації за № 581 від 05.09.2013 року щодо її задоволення та передачу ОСОБА_5 у власність вищевказаної квартири. (а.с. 27).

На підставі вищевказаного розпорядження було виготовлено свідоцтво про право власності на житло, проте ОСОБА_5 за життя його не отримала, що вбачається з повідомлення виконавчого комітету Прибужанівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області за № 393.04.07. від 10.08.2015 року (а.с. 26).

Саме відсутність правовстановлюючого документа на спірну квартиру стало підставою для відмови нотаріусом у видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину за законом на обумовлене спадкове майно (а.с. 35).

Разом з тим, до ОСОБА_1, як спадкоємця за законом, що прийняла спадщину в передбаченому законом порядку, перейшло право вимагати визнання за нею права власності на вищевказану квартиру, виходячи з наступного.

Так, відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини (ст. 1218 ЦК України).

Згідно зі ст. 345 ЦК України фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. Приватизація здійснюється у порядку, встановленому законом.

Ч.4 ст. 5 Закону України Про приватизацію державного житлового фонду передбачено, що право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно проживають в цих квартирах (будинках) або перебували на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до введення в дію цього Закону.

У силу ст.ст. 1, 3, 8 Закону України Про приватизацію державного житлового фонду приватизація державного житлового фонду здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина, який постійно мешкає у квартирі (будинку), відносно якої вирішується питання про передачу у власність.

Пленум Верховного Суду України в ч.5 п.13 постанови від 22 грудня 1995 року № 20 Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності зазначив, що в разі непередання квартири (будинку) у власність наймачеві, його спадкоємці вправі вимагати визнання за ними права власності на неї лише в тому разі, коли наймач звертався з належно оформленою заявою про це до відповідного органу приватизації або власника державного чи громадського житлового фонду, однак вона не була розглянута в установлений строк або в її задоволенні було незаконно відмовлено за наявності підстав і відсутності заборон для передачі квартири наймачеві.

Отже, право на приватизацію квартири, яка належить до державного житлового фонду, мають особи, які постійно проживають у цій квартирі. Для отримання права власності на житло особа повинна звернутись до відповідного органу приватизації з належно оформленною заявою, яка підлягає розгляду вказаним органом у строк, передбачений чинним законодавством.

У тому разі, коли громадянин, який висловив волю на приватизацію займаної ним квартири, помер до прийняття компетентним органом рішення про приватизацію, але після збігу встановленого ч. 3 ст. 8 Закону України Про приватизацію державного житлового фонду строку, до його спадкоємців у порядку спадкування переходить право вимагати визнання за ними права власності на таку квартиру.

Зазначена правова позиція наведена у постанові Верховного Суду України, ухваленій у справі за № 6-121цс13.

Таким чином, враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини, виходячи з того, що позивач не має іншої можливості захистити свої права на спадщину, зокрема через органи нотаріату, суд вважає, що її позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212 - 215, 223 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Прибужанівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області, треті особи, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмету спору: ОСОБА_3, ОСОБА_4, про визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на квартиру № 16 в будинку № 5, БОС-2 в с. Мартинівське Вознесенського району Миколаївської області, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, яка померла 08.09.2013 року в м. Вознесенську Миколаївської області.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Л.В.Лузан