Провадження № 2/750/443/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2015 року м.Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:

головуючого судді Рахманкулової І.П.,

при секретарі Разумейко К.М.,

за участю позивача ОСОБА_1, його представника ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

представників відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_6, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

третя особа - приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_7,-

в с т а н о в и в :

12 грудня 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, в якому просить стягнути заборгованість за договором поставки в сумі 2574899 грн. 50 коп. з кожного із спадкоємців ОСОБА_8, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між позивачем та ФОП ОСОБА_8 12.03.2012 року укладено договір поставки товару (взуття), відповідно до якого позивач здійснив поставку взуття на загальну суму 8127030 грн., з яких 2269191 грн. ФОП ОСОБА_8 частково сплатила за товар, а також товар на суму 708040 грн. було повернуто позивачу згідно накладної №12.12.13БІ-16 від 12.12.2013 року. Оскільки ОСОБА_8 померла, позивач пред'явив вимогу (претензію) до спадкоємців у розмірі 5149799 грн., яку подав приватному нотаріусу Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_7 Однак, претензія спадкоємцями не була задоволена, у зв'язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 та її представник в судовому засіданні проти позову заперечували, посилаючись на те, що договір поставки не укладався, видаткові накладні на поставку товару не містять підпису ОСОБА_8, що свідчить про те, що товар вона не отримувала, а також ФОП ОСОБА_1 не мав такої кількості товару, що зазначено в накладних, а отже він здійснював підприємницьку діяльність з порушенням податкового законодавства та правил бухгалтерського обліку.

Законний представник відповідача ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, а саме її батько ОСОБА_9 та його представник в судовому засіданні проти позову заперечували. Проте, допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_9 зазначив, що він з бувшою дружиною ОСОБА_8 постійно отримували товар у ФОП ОСОБА_1, за час підприємницької діяльності придбали 11 магазинів та декілька квартир, що розташовані як в Чернігові, так і в м. Києві. ОСОБА_9 відомо про укладення між позивачем та його бувшою дружиною договору поставки, проте цей договір був формальним, оскільки і до його укладення ФОП ОСОБА_1 постачав товар, який привозився на склад у м. Чернігові, а потім розвозився по магазинах. ОСОБА_9 укладав договір поруки для забезпечення виконання зобов'язання ОСОБА_8 по договору поставки. Також ОСОБА_9 зазначив, що при укладенні кредитних договорів як до, так і після розірвання шлюбу з ОСОБА_8, він та його бувша дружина виступали поручителями по виконанню їх зобов'язань за кредитними договорами, тобто відносини між ними були довірливими.

Третя особа - приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_7 у судове засідання не з'явився, надіслав клопотання про розгляд справи без його участі.

Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, представників відповідачів, допитавши в якості свідків позивача ОСОБА_1, законного представника відповідача ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 та дослідивши матеріали справи, суд знаходить підстави для часткового задоволення позову, виходячи з наступного.

У судовому засіданні встановлено, що згідно п.1.1 договору поставки від 12 березня 2012 року, укладеного між ФОП ОСОБА_1 (постачальником) та ФОП ОСОБА_8 (покупцем), постачальник зобов'язався передавати у власність (поставляти) взуття (товар) в строки та на умовах, передбачених даним договором, а покупець зобов'язався в термін та на умовах, передбачених цим договором приймати такий товар та оплачувати його вартість (а.с.29-30 том 1)

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 06.11.2014 року задоволено позов ФОП ОСОБА_1 до ОСОБА_9, стягнуто 50 000 грн. заборгованості, оскільки при розгляді справи встановлено, що ОСОБА_9 уклав договір поруки, за яким поручився перед позивачем за виконання фізичною особою - підприємцем ОСОБА_8 свого обов'язку за договором поставки від 12.03.2012 року. Згідно п.2 договору поруки, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, поручитель відповідає перед кредитором частково: у розмірі 50 000 грн. Цим же рішенням відмовлено у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_9 до ФОП ОСОБА_1 про визнання недійсним договорів поставки та поруки (а.с.62-66 том 1)

При розгляді вказаної вище цивільної справи судом призначалася судово - почеркознавча експертиза, яка була проведена Чернігівським відділенням КНДІСЕ, згідно висновку якої №2751/2752/14-24 від 18.10.2014 року було встановлено, що підписи від імені ОСОБА_8 в графі "покупець" в договорі поставки від 12.03.2012 року та в інших договорах з різними суб'єктами, які укладалися ОСОБА_8, були виконані однією особою.

За таких обставин, оскільки договір поставки в установленому законом порядку не визнаний не дійсним, він містить підпис та печатку ФОП ОСОБА_8, а тому суд не може прийняти до уваги твердження відповідача ОСОБА_3 щодо недійсності договору поставки, так як ст. 204 ЦК України встановлена презумпція правомірності правочину.

Оглянутими в судовому засіданні оригіналами видаткових накладних, копії яких містяться на а.с. 31-61, підтверджено здійснення ФОП ОСОБА_1 поставки товару ФОП ОСОБА_8 після укладення договору поставки на загальну суму 8127030 грн.

Крім того, накладною повернення товару постачальнику від 12.12.2013 року за №12.12.13БІ-16 підтверджено повернення товару від ФОП ОСОБА_8 ФОП ОСОБА_1 на суму 708040 грн.

У видаткових накладних про отримання товару міститься підпис ОСОБА_10, яка відповідно до трудового договору від 10.03.2011 року, зареєстрованого в цей же день в Чернігівському міському центрі зайнятості, працювала у ФОП ОСОБА_8 продавцем непродовольчих товарів (а.с.244 том 2)

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_10 суду показала, що дійсно за всіма видатковими накладними вона здійснювала перевірку товару, що привозили з Одеси, накладні їй давав водій, що доставляв товар, а саме ОСОБА_11, і після звірки, вона ставила свій підпис на накладній, а потім накладні віддавала водію, а він їх передавав ОСОБА_8, і вже вона ставила свою печатку на накладних. Куди потім передавались накладні свідку не відомо. Ціни на товар з метою продажу встановлювала ОСОБА_8 у телефонному режимі. Всі поставки товару відбувалися з Одеси, звідки саме свідку не відомо, товар привозили в м. Чернігів на склад по вулиці Щорса, а потім взуття розподілялося по магазинам ФОП ОСОБА_8 Коли свідок розписувалася у видаткових накладних, то в них не було штампу "Сплачено" і печатки ФОП ОСОБА_8, у користуванні свідка печатки не було. Остання поставка товару була в жовтні 2013 року, а взагалі в місяць могло бути 4 чи 5 поставок товару з Одеси. Також свідок пояснила, що у грудні 2013 року вона зібрала весь товар у складі та в магазинах на суму приблизно 700-800 тисяч гривень, і він був повернутий постачальнику в Одесу.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_11 показав, що здійснював перевезення взуття від ФОП ОСОБА_1 з 2010 чи 2011 року на прохання ОСОБА_8 та ОСОБА_9 Частіше свідок їздив за товаром з ОСОБА_8, рідше сам. ОСОБА_1 свідка представила саме ОСОБА_8, а тому він їздив за товаром, кількість і асортимент він не перевіряв, бо товар уже був підготовлений за попередньою домовленістю ОСОБА_8 та ОСОБА_1, а тому його завантажували і він віз товар в Чернігів на склад по вулиці Щорса. Товар перевіряла і перелічувала ОСОБА_10, розписувалася у накладній, яку свідку давав ОСОБА_1, а потім він накладні віддавав ОСОБА_8 Останній раз за товаром свідок їздив восени, в жовтні, а в грудні 2013 року товар зі складу та з магазинів він відвіз постачальнику. Про необхідність повернення товару постачальнику його по телефону просила ОСОБА_8 ще за місяць до її смерті.

Наявність цивільно - правових відносин між ФОП ОСОБА_8 та ФОП ОСОБА_1 підтверджується виписками по рахунках ОСОБА_1 в ПАТ "Фідобанк" НОМЕР_1 та валютному рахунку НОМЕР_2, на які у період з 25.09.2012 року по 29.10.2013 року від ОСОБА_8 надійшло 2274182 грн. 15 коп. (а.с.241-243 том 2)

При цьому, рахунок ФОП ОСОБА_1 НОМЕР_1 зазначений в реквізитах постачальника в договорі поставки товару від 12.03.2012 року (а.с. 29-30 том 1).

Як пояснив в судовому засіданні представник позивача, грошові кошти, що надходили на рахунки ОСОБА_1 зараховувалися як часткова оплата за поставлений товар за видатковими накладними, і після повної оплати накладної, постачальник ставив на погашеній накладній штамп "Сплачено".

Відповідач ОСОБА_3 та її представник в судовому засіданні вказували на недійсність договору поставки та видаткових накладних, проте не змогли пояснити суду за що саме ФОП ОСОБА_8 здійснювала зарахування коштів (більше двох мільйонів гривень) на рахунки позивача і жодних доказів на підтвердження своїх доводів не надали.

З наданих у справі доказів вбачається, що ФОП ОСОБА_1 працює на спрощеній системі оподаткування, є платником єдиного податку, вид діяльності - оптова торгівля одягом і взуттям (а.с. 237- 240 том 2)

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_1 пояснив, що з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 він знайомий давно, оскільки ще коли працював реалізатором у китайців на ринку 7-й кілометр, то допомагав їм підбирати товар, а потім зареєструвався фізичною особою - підприємцем і продавав взуття ОСОБА_9, яке брав у китайців на ринку 7-й кілометр. У зв'язку з довірливими відносинами товар давав з розстрочкою платежу, у зв'язку з чим і був укладений договір поставки. Свідку було відомо про стан здоров'я ОСОБА_8, а тому по мірі надходження коштів він закривав видаткові накладні та ставив на них штамп "Сплачено". Свідок був присутній при похованні ОСОБА_8, оскільки перебував у дружніх та робочих відносинах з нею та з ОСОБА_9, проте у зв'язку з наявним боргом він пред'явив вимогу до спадкоємців ОСОБА_8, але його вимога в добровільному порядку задоволена не була.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_8 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року в Ізраїлі в м. Хайфі, в лікарні Еліша, де вона перебувала на лікуванні (а.с.82-86 том 1)

Спадкоємцями майна після смерті ОСОБА_8 є її донька ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та мати ОСОБА_3, які прийняли спадщину по 1/2 частині кожна та отримали відповідні свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.75-78, 104-108).

Згідно листа приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_7 (а.с.174 том 2), адресованого 04.09.2014 року ОСОБА_3 вбачається, що ним було відкладено нотаріальну дію з приводу видачі свідоцтва про право на спадщину на квартиру АДРЕСА_1, оскільки Дарницьким районним судом м. Києва було відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_9 до ОСОБА_3, ОСОБА_6 про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та визнання майна спільно набутим за час проживання без реєстрації шлюбу, визнання права власності на 1/2 частину спільного майна, а саме: квартири АДРЕСА_1 та легкового автомобіля "Фольксваген Кадді" (а.с.146, 147-154 том 2)

З копії спадкової справи вбачається, що шлюб між ОСОБА_9 та ОСОБА_8 розірвано 06.11.2007 року і згідно нотаріально посвідченого договору про поділ спільного майна подружжя від 11.06.2008 року бувше подружжя поділило належне їм майно (а.с.157 на звороті, 158 том 2)

З матеріалів спадкової справи вбачається, що бувший чоловік покійної ОСОБА_9 звертався до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_8, проте, приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_7 своїм листом від 12.06.2014 року роз'яснив, що згідно ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини, тому саме до цієї черги необхідно відносити особу - співмешканця як члена сім'ї. Однак кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім встановлених законом випадків (а.с.157 том 1)

Оскільки майно ОСОБА_8 після її смерті успадкували спадкоємці першої черги, до якої ОСОБА_9 не належить, а тому судом було відхилено клопотання представника відповідача ОСОБА_5 про зупинення провадження у даній справі до вирішення Дарницьким районним судом м. Києва справи №753/15970/14-ц за позовом ОСОБА_9 до ОСОБА_3, ОСОБА_6 про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та визнання майна спільно набутим за час проживання без реєстрації шлюбу з метою залучення ОСОБА_9 у подальшому як співвідповідача, так як навіть у разі встановлення відповідного факту ОСОБА_9 не буде спадкоємцем першої черги.

ФОП ОСОБА_1 12 червня 2014 року подав приватному нотаріусу Чернігівського міського нотаріального округу вимогу (претензію) про заборгованість спадкодавця ОСОБА_8 у розмірі 5149799 грн. для доведення до відома спадкоємців, проте дана вимога відповідачами задоволена не була (а.с. 122 том 1)

Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та закону. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1281 Цивільного кодексу України, спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Відповідно до ч. 1 ст. 1282 Цивільного кодексу України, спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Оскільки фізичною особою-підприємцем ОСОБА_8 порушено зобов'язання з оплати поставленого товару, відповідачі є спадкоємцями померлої ОСОБА_8, а тому заявлені позивачем вимоги підлягають задоволенню.

Проте, з наданого позивачем розрахунку заборгованості, з урахуванням оплат, здійснених ОСОБА_8 на рахунки ОСОБА_1 в ПАТ "Фідобанк" НОМЕР_1 та валютному рахунку НОМЕР_2 вбачається, що ОСОБА_8 сплатила ОСОБА_1 2274182 грн., а тому з урахуванням повернення постачальнику товару на суму 708040 грн., заборгованість складає 5144807 грн. 85 коп., які повинні бути стягнуті із спадкоємців на користь позивача у межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Також, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 213-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 526, 610, 611, 1216, 1281, 1282 ЦК України, суд,-

в и р і ш и в:

позовні вимоги фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_6, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 заборгованість в сумі 2572403 грн. 90 коп. (два мільйони п'ятсот сімдесят дві тисячі чотириста три грн. 90 коп.) - у межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 заборгованість в сумі 2572403 грн. 90 коп. (два мільйони п'ятсот сімдесят дві тисячі чотириста три грн. 90 коп.) - у межах вартості майна, одержаного у спадщину.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_6, ОСОБА_3 на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 по 1827 грн. з кожного у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Чернігівської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя І.П. Рахманкулова