Справа № 307/2124/14-ц
Провадження № 2/307/59/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2015 року Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого

судді Гримут В.І.

при секретарі Тиводар В.І.

з участю: представника позивача ОСОБА_1

третьої особи ОСОБА_2

адвоката ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Тячів цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тячівського районного управління юстиції, третя особа ОСОБА_2 про встановлення батьківства,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 звернувся в суд з позовом до відділу ДРАЦСу РС Тячівського РУЮ, третя особа ОСОБА_2 про встановлення батьківства. За клопотанням представника позивача, протокольною ухвалою суду ОСОБА_5 було залучено до участі у справі в якості співвідповідача. До початку розгляду справи по суті представник позивача уточнила позовні вимоги і просить визнати ОСОБА_4 батьком ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 Позивач посилається на те, що з 2009 року він проживав у фактичному шлюбі з ОСОБА_7 Шостого жовтня 2011 року в них народився син ОСОБА_8. Через те, що ОСОБА_7 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5 Дубівська селищна рада зареєструвала дитину під прізвищем ОСОБА_5 вказавши батьком дитини ОСОБА_5 Проте вказане не відповідає дійсності, оскільки вони тривалий час проживали разом і він є дійсним батьком дитини. Шлюб ОСОБА_7 та ОСОБА_5 вже тоді носив тільки формальний характер. На протязі останніх трьох років їй навіть не було відомо його місце знаходження. У вересні 2014 року ОСОБА_7 подала до суду заяву про розірвання шлюбу з ОСОБА_5, але ІНФОРМАЦІЯ_4 вона померла і провадження по справі було закрито. Просить в судовому порядку визнати його батьком малолітнього ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1., та зобов'язати відділ ДРАЦСу внести відповідні зміни до актового запису.

Представник позивача ОСОБА_1, будучи за її згодою допитаною у якості свідка показала, що ОСОБА_4 є її сином. Із 2009 року він почав проживати з ОСОБА_7 у фактичному шлюбі. У 2011 році у них народився син ОСОБА_8, якого у селищній раді зареєстрували під прізвищем ОСОБА_7 через те, що ОСОБА_7 на той час перебувала у шлюбі з ОСОБА_5 Її син завжди визнавав дитину своєю. Після смерті ОСОБА_7 він забрав дитину і на даний час вона проживає разом з ними.

Третя особа ОСОБА_2 у судовому засіданні позов визнала. Будучи допитаною у якості свідка показала, що ОСОБА_7 - її дочка. ОСОБА_5 покинув сімю приблизно 8 з половиною років тому. З 2009 року дочка почала проживати у фактичному шлюбі з ОСОБА_4 і у жовтні 2011 р. народила від нього сина ОСОБА_8. Через те, що дочка перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5 дитину у селищній раді зареєстрували, як його сина, хоча батьком ОСОБА_8 є ОСОБА_4 У травні 2014 р. дочка померла. ОСОБА_4 ще кілька місяців проживав у її будинку, а потім перейшов до своїх батьків. У вересні він забрав і дитину. Вона не заперечує бо має на утриманні двоє дітей доньки, батьком яких є ОСОБА_5

Розглянувши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити повністю виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 проживав однією сім'єю з ОСОБА_7 без укладення шлюбу. ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син ОСОБА_8. Згідно свідоцтва про народження, виданого виконкомом Дубівської селищної ради за актовим записом № 206 від 22.12.2011 р., дитина була зареєстрована як ОСОБА_6 через те, що на той час її мати - ОСОБА_7 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5 12.05.2014 р. ОСОБА_7 померла. Із акту обстеження матеріально-побутових умов проживання ОСОБА_4 вбачається, що він зареєстрований в дворогосподарстві своїх батьків за адресою АДРЕСА_1, однак з 2008 р. фактично проживав з покійною ОСОБА_7 в дворогосподарстві № АДРЕСА_2. Вони вели спільне господарство та перебували у фактичних шлюбних відносинах.

Відповідно до ст. 122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров'я про народження дружиною дитини. Подружжя, а також жінка та чоловік, шлюб між якими припинено, у разі народження дитини до спливу десяти місяців після припинення їх шлюбу, мають право подати до органу державної реєстрації актів цивільного стану спільну заяву про невизнання чоловіка (колишнього чоловіка) батьком дитини. Така вимога може бути задоволена лише уразі подання іншою особою та матір'ю дитини заяви про визнання батьківства. Якщо дитина народилася до спливу десяти місяців від дня припинення шлюбу внаслідок смерті чоловіка, походження дитини від батька може бути визначене за спільною заявою матері та чоловіка, який вважає себе батьком.

Згідно ст. 133 СК України якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір'ю, а чоловік - батьком дитини. Відповідно до ст. 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження.

Пунктом 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз'яснено, що спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану (далі - органи РАЦС) спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття.

Відповідно до ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду.

Згідно з ч. 1 ст. 129 СК України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред'явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства.

Беручи до уваги вищенаведене суд приходить до висновку, що позивач є батьком ОСОБА_6, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Факт неявки відповідача ОСОБА_5 у судове засідання суд розцінює, як байдуже ставлення, як до свого батьківства та і до дитини - ОСОБА_6

За таких обставин, керуючись ст.ст. 209, 213-215 ЦПК України, ст.ст. 122, 128, 129, 133, 134 СК України суд,

Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю. Визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, мешканця АДРЕСА_1, батьком ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1

Внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_6, № 206 від 22.12.2011 р., зареєстрованого виконкомом Дубівської селищної ради, і в графі "прізвище" замість "ОСОБА_5" вказати "ОСОБА_5", в графі "по батькові" замість "ОСОБА_5" вказати "ОСОБА_8", в графі "батько" замість ОСОБА_5" вказати "ОСОБА_8".

Судові витрати покласти на позивача.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Закарпатської області через Тячівський районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення, а особою, яка брала участь у справі, але не була присутня у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Головуючий: Гримут В.І.