АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/6582/15 Справа № 403/7899/12 Головуючий у 1 й інстанції - Шевцова Т.В. Доповідач - Черненкова Л.А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2015 року м. Дніпропетровськ

Судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - Черненкової Л.А.

суддів - Пономарь З.М., Глущенко Н.Г.

при секретарі - Прудченко В.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 30 грудня 2014 року по справі за позовом публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитом, звернення стягнення на нерухоме майно, -

В С Т А Н О В И Л А:

30 жовтня 2009 року позивач звернувся до суду з даним позовом посилаючись на те, що 21.02.2008 року між ВАТ «Універсал Банк» та відповідачем був укладений генеральний договір про надання кредитних послуг №ВL2050 від 21.02.2008 року, відповідно до якого банк надав позичальнику у тимчасове платне користування грошові кошти у сумі 1400000 доларів США зі сплатою процентів за користування кредитними коштами з розрахунку 11,5 % річних, а позичальник зобов'язався їх повернути не пізніше 01.02.2028 року. 21.02.2008 року між банком та відповідачем була укладена додаткова угода № ВL2050/К-1 до вказаного генерального договору про надання кредитних послуг та 22.02.2008 року на виконання умов кредитного договору та додаткової угоди позичальник отримав кредитні кошти. До 01.01.2009 року позичальник частково виконував свої обов'язки по сплаті за користування кредитними коштами. 01.04.2009 року між банком та відповідачем було укладено додаткову угоду №1 до генерального договору про надання кредитних послуг №ВL2050 від 21.02.2008 року, в якій банк погодився, що з дати підписання цієї угоди позичальник почне сплачувати заборгованість кредитом у повному обсязі згідно термінів та розмірів, що були встановлені Додатком №1 та Додаткової угоди №1, але за період з 01.04.2009 року по 30.09.2009 року позичальник знову не виконав свої зобов'язання за кредитним договором та порушив графік погашення заборгованості. Станом на 08.10.2009 року заборгованість за кредитним договором склала 1382401,90 доларів США, що в еквіваленті становить 11073039,22 грн., в тому числі 10315059,25 грн. заборгованість по сумі кредиту (1287772,69 доларів США), 757979 грн. 97 коп. заборгованість по відсоткам (94629,21 доларів США). Зобов'язання відповідача за укладеним кредитним договором були забезпечені іпотекою відповідно до договору від 21.02.2008 року. Позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість у сумі 11073039 грн. 22 коп. та звернути стягнення на зазначений предмет іпотеки, а також стягнути з відповідача понесені судові витрати.

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 травня 2013 року, яке залишено без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 16 вересня 2014 року позовні вимоги задоволені частково та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ „Універсал Банк" суму заборгованості в розмірі 11073039 грн. 22 коп., яка складається із заборгованості по сумі кредиту - 10315059 грн. 25 коп., заборгованості по відсоткам в сумі 757979 грн. 97 коп., а також понесені витрати по сплаті судового збору у сумі 1700 грн. 00 коп. та витрати інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн. 00 коп., а всього -11074859 грн. 22 коп.; в задоволенні позовної вимоги про звернення стягнення на нерухоме майно відмовлено.

26 листопада 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду першої інстанції із заявою про перегляд рішення суду від 16 травня 2013 року у зв'язку з нововиявленими обставинами, посилаючись на те, що після винесення вищезазначеного рішення відповідачу стали відомі обставини, які є істотними для справи, і які не були відомі відповідачу на момент винесення рішення, а саме відповідачу 21.11.2014 року стало відомо, що експертним висновком ТОВ «Судова експертна палата» від 14 березня 2014 року було встановлено, що сукупна вартість кредиту, наданого ОСОБА_2 в рамках генерального договору про надання кредитних послуг №ВL2050/К-1 від 21.02.2008 року, укладеного між ОСОБА_2 та ПАТ «Універсал Банк», у відповідності до «Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту», затверджених Постановою Правління Національного Банку України від 10.05.2007 року за №168, складає 2054781,47 доларів США, що за курсом НБУ станом на 21.02.2008 року (дата укладення договору - 1 долар США = 5,05 гривні) становить 10376646,42 грн., а саме: основна сума кредиту - 1 400 000 доларів США або 7070000,00 грн., сума процентів за період дії договору - 640921,47 доларів США або 3236653,42 грн., сума разової комісії за надання кредиту - 13860.00 доларів США або 69993,00 грн. Таким чином, оскаржуваним рішенням було стягнуто з відповідача суму заборгованості навіть більшу, ніж була передбачена договором за весь час дії договору, тобто до 2028 року.

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 30 грудня 2014 року ухвалено: скасувати рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 травня 2013 року по справі за позовом ПАТ «Універсал Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитом у зв'язку з нововиявленими обставинами; відмовити ПАТ «Універсал Банк» у позові до ОСОБА_2 про стягнення суми заборгованості за кредитом.

В апеляційній скарзі ПАТ «Універсал Банк» просить рішення суду від 30 грудня 2014 року скасувати, та ухвалити нове, яким позовні вимоги ПАТ «Універсал Банк» задовольнити в повному обсязі, посилаючись на те, що судом порушено норми матеріального та процесуального права.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, що з'явилися, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК Українирішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Скасовуючи рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 30 грудня 2014 року в зв'язку з нововиявленими обставинами, суд першої інстанції виходив із того, що 21.11.2014 року відповідачем було отримано експертний висновок ТОВ «Судова експертна палата» від 14 березня 2014 року, яким було встановлено, що сукупна вартість кредиту, наданого ОСОБА_2 в рамках генерального договору про надання кредитних послуг №ВL2050/К-1 від 21.02.2008 року, укладеного між ОСОБА_2 та ПАТ «Універсал Банк», у відповідності до «Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту», затверджених Постановою Правління Національного Банку України від 10.05.2007 року за №168, складає 2054781,47 доларів США, що за курсом НБУ станом на 21.02.2008 року (дата укладення договору - 1 долар США = 5,05 гривні) становить 10376646,42 грн., а саме: основна сума кредиту - 1 400 000доларів США або 7070000,00 грн., сума процентів за період дії договору - 640921,47 доларів США або 3236653,42 грн., сума разової комісії за надання кредиту - 13860.00 доларів США або 69993,00 грн. Це свідчить, що оскаржуваним рішенням було стягнуто з відповідача суму заборгованості більшу, ніж була передбачена договором за весь час дії договору, тобто до 2028 року. Суд прийняв дані обставини як нововиявлені, оскільки вони є істотними для справи, і які не були відомі відповідачу на момент винесення рішення. Внаслідок нормативного недотримання документального оформлення генерального договору про надання кредитних послуг №BL2050/K-1 від 21.02.2008 року нормативних вимог (Постанова НБУ №168 від 10.05.2007 року) кредитний договір не містить розрахунку щодо реальної процентної ставки та абсолютного значення подорожчання кредиту, а отже кредитний договір відповідно до діючого законодавства України (ст. 638 Цивільного кодексу України) є неукладеним, оскільки на момент укладення договору не були погоджені всі істотні умови договору. Цим же висновком експерт Коструба А.С. встановила, що розрахувати розмір реальної відсоткової ставки за генеральним договором про надання кредитних послуг від 21.02.2008 року неможливо, оскільки банком не представлено розгорнутої методики розрахунку сукупної вартості кредиту. Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається. В межах перегляду даної цивільної справи у зв'язку із нововиявленими обставинами та розглядаючи позовні вимоги про стягнення суми заборгованості за кредитним договором суд вважає, що позичальник не був належним чином повідомлений про дійсну вартість отримуваних кредитних коштів, до його відома не була доведена реальна відсоткова ставка та розмір сукупної вартості кредиту у відповідності до Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, що затвердженні Постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року N 168. Крім того, здійснена судово-економічна експертиза не встановила розміру реальної відсоткової ставки, що свідчить про не доведення її розміру і до відповідача в момент укладання договору. За таких обставин, слід дійти висновку про те, що кредитний договір є нікчемний, оскільки сторони в належній формі не досягли згоди щодо розміру реальної відсоткової ставки та сукупної вартості кредиту, при цьому розмір реальної відсоткової ставки неможливо встановити виходячи з норм чинного законодавства. Зважаючи на вищевикладене позовні вимоги ПАТ «Універсал Банк» до ОСОБА_2 про стягнення суми заборгованості є необґрунтованими, оскільки ґрунтуються на невірному розрахунку на підставі нікчемного договору, а отже, не підлягають задоволенню.

Проте погодитися з такими висновками суду не можна, оскільки суд першої інстанції дійшов їх з порушенням норм матеріального й процесуального права.

Відповідно до ст. 361 ЦПК Українирішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті у зв'язку з нововиявленими обставинами. Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених п. 1 ч. 2 ст. 361 ЦПК України, на які, як на підставу своєї заяви про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами, посилався ОСОБА_2, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі.

Судова колегія встановила, що єдиною підставою для перегляду рішення суду є ксерокопія висновку № 17-02/14 судово-економічної експертизи по цивільній справі № 403/12741/12 за позовом ОСОБА_2 до ПАТ «Універсал Банк» про визнання кредитного договору недійсним від 14 березня 2014 року.

З урахуванням положень п.п.14,17 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ. за N 4 від 30 березня 2012 року "Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами», - вирішуючи питання про відкриття провадження у зв'язку з нововиявленими обставинами, суд має перевірити відповідність заяви про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинам як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, встановленим статтею 119 ЦПК, змісту судового наказу, встановленого статтею 103 ЦПК, так і вимогам щодо змісту, передбаченим статтею 364 ЦПК; перегляд судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами має здійснюватись із дотриманням вимог статей 3641, 365 ЦПКта загальних засад цивільного судочинства.

Відкривши провадження у зв'язку з нововиявленими обставинами, суддя постановляє ухвалу, якою призначає дату, час і місце судового засідання, про що повідомляє осіб, які беруть участь у справі, надсилає їм копії заяви про перегляд.

З матеріалів справи не вбачається, що суд першої інстанції виконав зазначені вимоги закону, а саме: відсутня ухвала суду про відкриття провадження у зв'язку з нововиявленими обставинами, не постановлена ухвала суду, якою призначає суд дату, час і місце судового засідання, про що повідомляє осіб, які беруть участь у справі, та відсутні докази надсилання їм копії заяви про перегляд судового рішення.

Судом першої інстанції не вирішувалось питання щодо дотримання строку звернення до суду відповідача із заявою про перегляд рішення суду від 16 травня 2013 року у зв'язку з нововиявленими обставинами.

В матеріалах справи на аркушах 77-86 том 5 міститься ксерокопія висновку № 17-02/14 судово-економічної експертизи по цивільній справі № 403/12741/12 за позовом ОСОБА_2 до ПАТ «Універсал Банк» про визнання кредитного договору недійсним від 14 березня 2014 року, який заявником-відповідачем та судом першої інстанції визначено, як нововиявлену обставину.

При цьому суд першої інстанції не звернув увагу на положення наведеної вище ст. 361 ЦПК України, а також те, що в постанові пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року N 4 "Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами"роз'яснено судам, що процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неповне встановлення фактичних обставин справи, порушення порядку дослідження доказів) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.

Обставини, які могли бути встановлені при всебічному і повному з'ясуванні судом обставин справи, тобто при виконанні вимог ч. 4 ст. 10 ЦПК України, не є нововиявленими обставинами.

Судове рішення не може переглядатись у зв'язку з нововиявленими обставинами у разі, якщо обставини, передбачені ч. 2 ст. 361 ЦПК Українивідсутні, а є підстави для перегляду судового рішення в апеляційному чи касаційному порядку або Верховним Судом України (пункти 6і 7).

Крім того, у п. 1 цієї постанови пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз'яснено судам, що задоволення судом заяви про перегляд судового рішення у зв'язку нововиявленими обставинами всупереч вимогам ЦПК Українипорушує принцип правової визначеності та право заявника на доступ до правосуддя, яке гарантується пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950).

Суд першої інстанції не врахував роз'яснення п.4 вищезазначеної постанови пленуму ВССУ, де зазначено, що вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини.

Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.

Обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не пов'язані з вимогою в цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення, є новими обставинами і можуть бути підставою для пред'явлення нової вимоги (зокрема, погіршення майнового стану відповідача після ухвалення рішення про стягнення з нього аліментів).

Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що в суду першої інстанції не було правових підстав для скасування свого попереднього рішення, яке залишено без змін ухвалою апеляційної інстанції, у зв'язку з нововиявленими обставинами, так як подання відповідачем нового доказу, який він міг і в силу ст. ст. 10, 60 ЦПК Українизобов'язаний був надати при первісному розгляду справи або в апеляційній інстанції, не могло бути нововиявленою обставиною, а є звичайним доказом.

Суд першої інстанції не врахував роз'яснення п.23 вищезазначеної постанови пленуму ВССУ, де зазначено, що ухвалене судом судове рішення за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами має бути мотивованим та відповідати вимогам статей 210, 215 ЦПК України.

Відмовивши у задоволенні позову про стягнення заборгованості за кредитом, звернення стягнення на нерухоме майно суд послався на те, що кредитний договір є нікчемним оскільки сторони договору в належній формі не досягли згоди щодо розміру реальної відсоткової ставки та сукупної вартості кредиту, при цьому розмір реальної відсоткової ставки неможливо встановити виходячи з норм чинного законодавства.

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені чч. 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу.

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Однак обставини на які послався суд першої інстанції не свідчать про нікчемність правочину.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року № 9 п. 4 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» судам роз'яснено, що відповідно до ст. 215 ЦК України необхідно розмежовувати види недійсності правочинів: нікчемні правочини якщо їх недійсність встановлена законом (ч. 1 ст. 219, ч. 1 ст. 220, ч. 1 ст. 224 ЦК України), та оспорювані якщо їх недійсність прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує їх дійсність на підставах, встановлених законом (ч. 2 ст. 222, ч. 2 ст. 223, ч. 1 ст. 225 ЦК України).

У п. 5 вказаної постанови зазначено, що відповідно до статей 215 та 216 ЦК України суди розглядають справи за позовами: про визнання оспорюваного правочину недійсним і застосування наслідків його недійсності, про застосування наслідків дійсності нікчемного правочину.

Вимога про встановлення нікчемності правочину підлягає розгляду в разі наявності відповідного спору. Такий позов може пред'являтися окремо, без застосування наслідків недійсності нікчемного правочину. У цьому разі в резолютивній частині судового рішення суд вказує про нікчемність правочину або відмову в цьому.

Судом першої інстанції не враховані зазначені роз'яснення Пленуму, у зв'язку з чим безпідставно визначено кредитний договір нікчемним.

Враховуючи те, що в силу ч. 2 ст. 365 ЦПК України суду, який переглядає судове рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами, надано повноваження на одночасне скасування рішення, що переглядалося, і прийняття нового судового рішення, то суд апеляційної інстанції вважає за необхідне скасувати ухвалене при новому розгляді справи судове рішення, як незаконне і необґрунтоване та залишити без змін рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 травня 2013 року.

При цьому колегія суддів виходить не лише з того, що не було підстав для перегляду судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами, а й з того, що рішення суду першої інстанції від 16 травня 2013 року є законним і обґрунтованим. Відповідність вказаного рішення суду нормам матеріального та процесуального права перевірена апеляційною судовою інстанцією.

Таким чином, відсутні підстави для ухвалення нового рішення у справі.

За таких обставин колегія суддів вважає, що судове рішення, ухвалене при повторному розгляді справи, підлягає скасуванню із залишенням без змін рішення суду першої інстанції від16 травня 2013 року.

Керуючись ст.ст.303,304, п.1 ч.1 ст.307, ст. 308, ч.1 п.1 ст.314, 317,319, 361 - 365, ч.1 ст.218 ЦПК України, судова колегія, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» - задовольнити частково.

Рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 30 грудня 2014 року скасувати, та залишити в силі рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 травня 2013 року.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий суддя Л.А. Черненкова

Судді Н.Г. Глущенко

З.М. Пономарь