Провадження № 2/127/1260/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.01.2015 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Волошина С.В.

при секретарі Тонкопій Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниця заяву представника позивача ТОВ «ОТП Факторинг Україна» - ОСОБА_1, про забезпечення позову ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_2 та ОСОБА_3, про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду знаходиться наведена вище цивільна справа, провадження по якій відкрито 16.01.2015 року.

Представник позивача ТОВ «ОТП Факторинг Україна» - ОСОБА_1, звернулась до суду з заявою про забезпечення позову ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_2 та ОСОБА_3, про стягнення заборгованості за кредитним договором, шляхом накладення арешту на грошові кошти, рухоме та нерухоме майно боржників, оскільки існує ймовірність того, що боржники можуть вчинити дії, що утруднять чи зроблять неможливим виконання рішення, яке буде прийняте судом за результатами розгляду вказаної цивільної справи.

Суд, дослідивши доводи заяви представника позивача та детально дослідивши матеріали цивільної справи, зважає на наступне.

Відповідно до ст. 152 ЦПК України, позов може забезпечуватись зокрема, шляхом накладенням арешту на майно, що належить відповідачеві і знаходиться у нього або в інших осіб.

Згідно преамбули Постанови пленуму Верховного суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»: забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

В п. 4 Постанови пленуму Верховного суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» наведено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

З аналізу наведених вище норм Цивільного процесуального кодексу України, а також розяснень Постанови пленуму Верховного суду України вбачається, що суд може забезпечити позов, у випадку реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, а також з врахуванням інших істотних обставин.

Разом з тим представник позивача у заяві про забезпечення позову обмежився вказівкою на те, що існує ймовірність того, що боржники можуть вчинити дії, що утруднять чи зроблять неможливим виконання рішення, яке буде прийняте судом за результатами розгляду вказаної цивільної справи.

Представник позивача у своїй заяві не наводить жодного реального ризику, та не представляє будь яке документальне підтвердження тому, що відповідачі по справі, здійснюють, чи має намір будь яким чином здійснити реалізацію свого майна, пошкодити, передати таке майно третім особам у інший спосіб, зокрема й шляхом укладення цивільно правових угод і т.п.

Також представником позивача у заяві не наводиться, на яке саме індивідуально визначене майно, чи майно визначене родовими ознаками та кошти в яких банківських установах вона просить накласти арешти.

В заяві про забезпечення позову йдеться про накладення арешту на все належне відповідачам рухоме, нерухоме майно та грошові кошти, однак вжиття судом заходів забезпечення позову одночасно щодо рухомого, нерухомого майна, та грошових коштів відповідачів по справі у разі його наявності може порушити принцип ЦПК України щодо співмірності забезпечення позову та заявлених позивачем вимог.

З огляду на викладене в задоволенні заяви слід відмовити.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 151, ст.152, ст. 153, 209, 210 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_2 та ОСОБА_3, про стягнення заборгованості за кредитним договором шляхом накладення арешту на все рухоме, нерухоме майно та грошові кошти, які належать відповідачам відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, оскільки таке не передбачено ЦПК України.

Суддя: