Справа № 666/4388/15-ц
Провадження № 2/666/2242/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.09.2015 року Дніпровський районний суд м.Херсона у складі

головуючого судді Іванищука А.А.

за участю секретаря Тарасової К.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Херсоні цивільну справу за позовом Херсонської державної морської академії до ОСОБА_1 про захист ділової репутації та відшкодування моральної шкоди, -

в с т а н о в и в :

1. Щодо позову.

1.1. Відповідно до позовної заяви, відповідач працював у Херсонській державній морській академії суднових енергетичних установок та загальноінженерної підготовки, від якого систематично надходили листи, які містять недостовірну інформацію, що завдає шкоди діловій репутації навчального закладу. Позивач зазначає, що 24.01.2012р. відповідач звернувся до командування академії з листом, в якому були викладені пропозиції щодо покращення навчально-виховного процесу в ХДМА, на підставі якого ректор зобов'язав першого проректора ОСОБА_2, проректора з навчально-виховного процесу ОСОБА_3 та проректора з науково-педагогічної роботи ОСОБА_4 вивчити ситуацію та відреагувати на пропозиції, в результаті чого було встановлено, що частина вказаних пропозицій відображена в системі підготовки морських фахівців в ХДМА, а інша частина пропозицій була взята до роботи. Позивач в позові вказує, що відповідач листами від 25.11.2013р., 30.11.2013р. звернувся до ректора академії з критичними зауваженнями щодо системи підготовки моряків у ХДМА та стандартів підготовки моряків, встановлених діючим законодавством, на підставі чого згідно розпорядження ректора №63-р від 04.12.2013р. було створено комісію за участю відповідача по розробці плану заходів. За результатами роботи комісії було підготовлено інформацію про перевірку фактів і зауважень, викладених у вищевказаних листах та результати роботи комісії були розглянуті на засіданні Вченої ради ХДМА за участю відповідача, якою було затверджено план дій, втілений у систему підготовки морських фахівців у ХДМА. Позивач зазначає, що 26.01.2014р. відповідач звернувся з листом до проректора з навчально-виховної роботи ХДМА ОСОБА_3 із зауваженнями та пропозиціями, які були вказані в листах від 25.11.2013р., 30.11.2013р., за результатами розгляду якого на підставі розпорядження ректора №09-р від 30.01.2014р. було повторно створено комісію зі службового розслідування обставин, зазначених у вищевказаному листі. За результатами роботи службової комісії складено акт від 11.02.2014р., згідно якого встановлено, що обставини викладені у листах відповідача не знайшли свого підтвердження. Позивач вважає, що у вищевказаних листах відповідач вказував недостовірну інформацію щодо неналежного рівня навчально-виховного процесу та адміністративно-розпорядчого управління навчальним закладом, що завдає шкоди діловій репутації юридичної особи. Також позивач в позовній заяві зазначає, що у 2014р. відповідач направив листа до органів виконавчої влади, який містить неправдиву інформацію, образи та наклепи щодо діяльності ХДМА. Крім того, позивач вважає, що відповідач своїми незаконними діями щодо поширення недостовірної інформації принизив ділову репутацію ХДМА, наслідком чого стало формування в органах виконавчої влади підстав для включення ХДМА до переліку навчальних закладів, які підлягають позаплановій перевірці державною інспекцією вищих навчальних закладів, а також вказана неправдива інформація викликала у контрагентів підозру в діяльності ХДМА, який здійснює якісну підготовку морських фахівців. На підставі вищевикладеного, позивач просить суд зобов'язати ОСОБА_1 спростувати недостовірну інформацію щодо наявності корупції та хабарництва, неналежного кадрового забезпечення навчального процесу, неконкурентноспроможності курсантів та випускників Херсонської державної морської академії, зазначені у листі до Президента України Порошенка П.О., Прем?єр-міністра України Яценюка А.П., Генерального прокурора України, голови Херсонської обласної державної адміністрації Путілова А.С., які принижують честь, гідність та ділову репутацію Херсонської державної морської академії; стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача моральну шкоду в розмірі 1грн.; покласти на відповідача понесені судові витрати.

1.2. Представники позивача за довіреністю ОСОБА_8, ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили позов задовольнити з підстав, вказаних в позовній заяві.

2. Щодо позиції відповідача та пояснення інших осіб.

2.1. Відповідач в судовому засіданні пояснив, що має онкологічне захворювання, у зв'язку з чим просив якомога швидше вирішити спір, в тому числі і шляхом задоволення позовних вимог позивача. Пояснив, що на його думку, в ХДМА неналежний рівень навчально-виховного процесу та адміністративно-розпорядчого управління навчальним закладом, у зв'язку з чим він звертався до державних органів з метою ініціювання перевірки на предмет підтвердження чи спростування наданої ним інформації.

3. Щодо встановлених обставин та інших доказів.

3.1. 27.01.2012р. відповідач направив ректору ХДМА Ходаковському В.Ф. лист-звернення, в якому були викладені пропозиції щодо покращення навчально-виховного процесу в ХДМА, що підтверджується штампом вхідної реєстрації ХДМА вх.№451.

3.2. На підставі вищевказаного листа ректор ХДМА доручив першому проректору ОСОБА_2, проректору з навчально-виховного процесу ОСОБА_3 та проректору з науково-педагогічної роботи ОСОБА_4 вивчити ситуацію та внести пропозиції, що підтверджується листом від 09.03.2012р.

3.3. 25.11.2013р. та 30.11.2013р. відповідач звернувся до ректора ХДМА Ходаковського В.Ф. з листами, в яких були викладені критичні зауваження щодо системи підготовки моряків у ХДМА та стандартів підготовки моряків, встановлених діючим законодавством, що підтверджується копіями листів, які наявні в матеріалах справи.

3.4. На підставі розпорядження в.о. ректора ХДМА ОСОБА_2 від 04.12.2013р. №63-р було створено комісію по розробці плану заходів на зауваження, викладені у листі асистента кафедри експлуатації суднових енергетичних установок та загально інженерної підготовки ОСОБА_1, за участю відповідача.

3.5. За результатами роботи комісії підготовлено інформацію про результати перевірки фактів та пропозицій до плану заходів на зауваження, викладені у листі асистента кафедри експлуатації суднових енергетичних установок та загально інженерної підготовки ОСОБА_1

3.6. 17.12.2013р. вченою радою було прийнято рішення щодо запровадження заходів для покращення навчально-виховного процесу в ХДМА, затверджено план коригуючи дій по рапорту асистента кафедри експлуатації суднових енергетичних установок та загально інженерної підготовки ОСОБА_1

3.7. 29.01.2014р. відповідач звернувся до проректора з навчально-виховної роботи ХДМА ОСОБА_3 з листом щодо зауважень та пропозицій, які були викладені ним у попередніх зверненнях.

3.8. На підставі розпорядження т.в.о. ректора ХДМА ОСОБА_2 від 30.01.2014р. №09-р було створено комісію зі службового розслідування обставин, зазначених у листі зверненні (вх.№ 55/01-22 від 29.01.2014р.) асистента кафедри експлуатації суднових енергетичних установок та загально інженерної підготовки ОСОБА_1 до проректора з навчально-виховної роботи ХДМА ОСОБА_3

3.9. За наслідками роботи комісії зі службового розслідування обставин, зазначених у листі-зверненні вх.№ 55/01-22 від 29.01.2014р. встановлено, що обставини, про які заявляє відповідач в його зверненнях не підтвердились, про що комісією 11.02.2014р. було складено акт.

3.10. У 2014р. відповідач направив письмове звернення до органів державної влади щодо діяльності ХДМА (Президента України, Прем'єр-міністра України, Генерального прокурора України, голови Херсонської обласної державної адміністрації).

3.11. З копій листа-звернення до державних органів вбачається, що відповідач просить перевірити надану ним інформацію, як на його думку, про неналежний рівень навчально-виховного процесу та адміністративно-розпорядчого управління навчальним закладом.

4. Щодо правовідносин.

4.1. Відповідно до ч.ч.1,3 ст.277 ЦК України, фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного.

4.2. Відповідно до ч.1 ст.91 ЦК України, юридична особа здатна мати такі ж цивільні права та обов'язки (цивільну правоздатність), як і фізична особа, крім тих, які за своєю природою можуть належати людині.

4.3. Відповідно до ст.94 ЦК України, юридична особа має право на недоторканність її ділової репутації, на таємницю кореспонденції, на інформацію та інші особисті немайнові права, які можуть їй належати.

4.4. Відповідно до ч.2 ст.23 ЦК України, моральна шкода полягає, зокрема, у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

4.5. Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

4.6. Відповідно до ст.10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

4.7. Частинами 1 та 2 ст.11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

4.8. Статтею 15 Цивільного кодексу України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

4.9. Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п'ятої статті 13 цього Кодексу.

4.10. Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст.61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

4.11. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягає доказуванню.

4.12. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

4.13. Відповідно до роз'яснень п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року №1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» (далі постанова Пленуму ВСУ №1) роз'яснено, що відповідно до ст.40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк. Суди повинні мати на увазі, що у випадку, коли особа звертається до зазначених органів із заявою, в якій міститься та чи інша інформація, і в разі, якщо цей орган компетентний перевірити таку інформацію та надати відповідь, проте в ході перевірки інформація не знайшла свого підтвердження, вказана обставина не може сама по собі бути підставою для задоволення позову, оскільки у такому випадку мала місце реалізація особою конституційного права, передбаченого статтею 40 Конституції України, а не поширення недостовірної інформації. У випадку звернення особи із заявою до правоохоронних органів судам слід враховувати висновки, викладені у Рішенні Конституційного Суду України від 10 квітня 2003 року № 8-рп/2003 (справа про поширення відомостей). Разом з тим наявність у такому зверненні завідомо неправдивих відомостей, а також у разі встановлення, що для звернення особи до вказаних органів не було жодних підстав і було викликано не наміром виконати свій громадський обов'язок або захистити свої права, свободи чи законні інтереси, тягне відповідальність, передбачену законодавством України.

5. Щодо мотивів, порушених прав, свобод чи інтересів.

Оскільки в ході судового розгляду встановлено, що відповідач звертаючись до органів державної влади реалізував своє конституційне право, передбачене статтею 40 Конституції України направляти письмові звернення до органів державної влади з метою ініціювання перевірки на предмет підтвердження чи спростування наданої ним інформації, як на його думку, про неналежний рівень навчально-виховного процесу та адміністративно-розпорядчого управління навчальним закладом та отримати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк, а не поширення недостовірної інформації, суд приходить до висновку, що відсутні підстави для задоволення позову.

Репліку відповідача щодо якомога швидшого вирішення спору, в тому числі і шляхом задоволення позовних вимог позивача, суд не сприймає як визнання відповідачем позовних вимог по суті, враховуючи надані ним подальші пояснення по справі.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про необхідність відмовити в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст.5-11, 60, 88, 208, 209, 213, 214, 215, 294 ЦПК України, ст.ст.23,91,94,277,1167 ЦК України, суд -

в и р і ш и в :

1. В задоволенні позову Херсонської державної морської академії до ОСОБА_1 про захист ділової репутації та відшкодування моральної шкоди - відмовити.

2. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення, через Дніпровський районний суд м.Херсона.

2.1. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя А.А.Іванищук