УХВАЛА

іменем україни

14 січня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в складі:

головуючого Луспеника Д.Д.

суддів: Закропивного О.В., Лесько А.О.,

Хопти С.Ф., Червинської М.Є.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до державного територіально-галузевого об'єднання «Львівська залізниця», третя особа - управління Пенсійного фонду України в м. Мукачевому та Мукачівському районі Закарпатської області, про зобов'язання вчинити дії за касаційною скаргою державного територіально-галузевого об'єднання «Львівська залізниця» на рішення апеляційного суду Львівської області від 16 жовтня 2014 року,

в с т а н о в и л а :

У лютому 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що з 14 серпня 1981 року працює на державному територіально-галузевому об'єднанні «Львівська залізниця» (далі - ДТГО «Львівська залізниця») на посаді кранівника козлового крану по перевантаженню спецконтейнерів, робота на якій дає право на пільгову пенсію відповідно до п. 10 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 11 вересня 2005 року № 383. Відповідач відмовляється надати йому уточнюючу довідку, передбачену п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637. Позивач просив зобов'язати ДТГО «Львівська залізниця» видати йому довідку про пільговий характер роботи за Списком № 2.

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 28 квітня 2014 року у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Львівської області від 16 жовтня 2014 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов ОСОБА_3 задоволено. Зобов'язано ДТГО «Львівська залізниця» надати ОСОБА_3 уточнюючу довідку про стаж роботи на посаді машиніста крана (кранівника) по перевантаженню спецконтейнерів за весь період його роботи та гарантійний лист про перерахування коштів на рахунок органів Пенсійного фонду України згідно вимог постанови Кабінету Міністрів України від 18 липня 2007 року № 937 «Про затвердження Порядку призначення пенсій за рахунок коштів підприємств та організацій окремим категоріям працівників за результатами атестації робочих місць за умовами праці» за формою встановленою в додатку № 1 і № 2 до вказаного Порядку. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ДТГО «Львівська залізниця», посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права й порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що посада ОСОБА_3 не передбачена Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах і відповідно відсутній стаж та немає зайнятості протягом повного робочого дня при перевантаженні спецконтенерів.

Такі висновки суду першої інстанції є правильними, відповідають матеріалам справи й вимогам закону.

Скасовуючи рішення районного суду та задовольняючи позов, апеляційний суд виходив із того, що посада кранівника по перевантаженню спецконтейнерів, на якій працював ОСОБА_3, відсутня у Списку професій і посад робітників № 1 і № 2, проте організація проводила атестацію робочого місця, що дає право на оформлення документів для призначення пільгової пенсії.

Проте погодитись із таким висновком апеляційного суду не можна.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону рішення апеляційного суду не відповідає.

Відповідно до ст. 49 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний видати працівникові на його вимогу довідку про його роботу на підприємстві, в установі, організації із зазначенням спеціальності, кваліфікації, посади, часу роботи і розміру заробітної плати.

Пунктом 10 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383, визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637.

Відповідно до підпунктів 1, 2 п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Тобто уточнююча довідка надається підприємством у разі відсутності в трудові книжці особи відомостей про стаж роботи, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, яка підтверджує саме спеціальний стаж роботи та її характер, а не право особи на пільгову пенсію. Дана довідка призначена для подальшого її надання особою, що оформлює пенсію, відповідним органам Пенсійного фонду України, які в свою чергу визначають наявність підстав і права особи на пенсію на пільгових умовах.

Пунктом 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383, визначено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються списки, що чинні на період роботи особи. Дана норма також передбачена в ст. 100 Закону України від 5 листопада 1991 року № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" право на пенсію за віком на пільгових умовах мають працівники, незалежно від місця останньої роботи, зайняті повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Таким чином дана довідка призначена для подальшого її подання особою, що оформляє пенсію, відповідним органам Пенсійному фонду України, які в свою чергу визначають наявність підстав і право особи на пенсію на пільгових умовах.

У п. 2 роз'яснень Міністерства соціального захисту населення України від 10 травня 1994 року № 01-3/406-02-2 «Про порядок застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пенсію за віком на пільгових умовах», зазначено, що робітники, професії і посади яких передбачені в Списках № 1 і № 2, користуються правом на пенсію за віком при умові, якщо їх праця в період роботи після введення в дію Закону України «Про пенсійне забезпечення» відповідає умовам (показникам), зазначеним у списках, що повинно підтверджуватися результатами атестації робочих місць на підприємствах і в організаціях.

Крім того, пп. 3, 4.1 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383, передбачено, що до пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року. При призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21 серпня 1992 року, відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене за результатами атестації.

Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Крім того, у ч. 4 ст. 60 ЦПК України визначено, що доказування (а, отже, і рішення суду) не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 з 14 серпня 1981 року працює у ДТГО «Львівська залізниця» на посаді кранівника козлового крану по перевантаженню спецконтейнерів. До 2012 року жодного разу не було проведено атестацію за умовами праці машиністу крана, рішення атестаційної комісії по наказу №№ 164, 230, 6, 99, 65, 67, 43, 56, 84, 19, 01, відповідно до яких позивач має право на пільгову пенсію по списку № 2, було прийнято без урахування того, що Списком № 2 посада машиніста крана не передбачена, за результатами атестації при перевантаженні спецконтейнерів 13 вересня 2012 року право на пільгове пенсійне забезпечення не підтвердилося, зайнятість кранівника крана при перевантаженні спецконтейнерів протягом робочого дня становило 45,9 %, тобто неповний робочий день.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що посада кранівника козлового крану по перевантаженню спецконтейнерів, на якій працював ОСОБА_3 не передбачена Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах і відповідно відсутній стаж та немає зайнятості протягом повного робочого дня при перевантаженні спецконтейнерів.

Апеляційний суд, скасовуючи рішення суду першої інстанції та задовольняючи позов, у порушення вимог ст. ст. 212-214, 303, 316 ЦПК України не навів достатніх мотивів, за якими він вважає неправильним висновки цього суду, не встановив та не зазначив у рішенні, у чому полягає невідповідність висновків суду обставинам справи.

Відповідно до ст. 339 ЦПК України, установивши, що апеляційним судом було скасовано судове рішення, ухвалене згідно із законом, суд касаційної інстанції скасовує судове рішення суду апеляційної інстанції і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 339 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу державного територіально-галузевого об'єднання «Львівська залізниця» задовольнити.

Рішення апеляційного суду Львівської області від 16 жовтня 2014 року скасувати, рішення Галицького районного суду м. Львова від 28 квітня 2014 року залишити в силі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: О.В. Закропивний

А.О. Лесько

С.Ф. Хопта

М.Є. Червинська