Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________
Справа № 299/1236/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

18.05.2015 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі: головуючий-суддя Рішко Г.І., секретар судового засідання Стрижак О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Виноградів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася в суд із позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її батько - ОСОБА_3, після смерті якого залишилася квартира АДРЕСА_1. Спадкоємцями першої черги до майна померлого є його діти - сторони по справі. Згідно виписки з рішення Виноградівського районного суду від 05.03.1996 року ОСОБА_3 розірвав шлюб з ОСОБА_4 За життя ОСОБА_3 не отримав свідоцтво про право власності на вказану квартиру. Позивачка в шестимісячний строк подала заяву у Виноградівську державну нотаріальну контору на прийняття спадщини, а відповідачка по справі, ОСОБА_2, до закінчення цього строку відмовилася від прийняття спадщини на користь сестри. Після спливу цього строку позивачка ОСОБА_1 звернулася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, але 11.12.2014 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва по тій причині, що нею не представлено правовстановлюючого документу на квартиру. На підставі вище наведеного позивачка ОСОБА_5 просить суд визнати за нею право власності на квартиру АДРЕСА_1.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, але подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, вимоги позову підтримує повністю та просить такі задоволити.

Представник позивачки ОСОБА_6, яка діє на підставі договору про надання послуг адвоката в цивільному процесі від 22.04.2015 року в судове засідання також не з'явилася, подала до суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, вимоги позову підтримує повністю та просить суд такі задоволити з підстав, наведених в позовній заяві.

Відповідачка ОСОБА_2 повідомлена про день, час та місце розгляду справи належним чином своєчасно, в судове засідання з невідомих суду причин не з'явилася і від неї не надійшло клопотання про відкладення слухання справи або про причини неявки, тому на підставі ст.224, 225 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів.

Обстеживши матеріали справи, визнаючи в порядку ст.169 ЦПК України необов'язковим відібрання особистих пояснень від учасників процесу, і, враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе провести розгляд справи на підставі наявних у ній матеріалів та доказів і приходить до висновку, що позовні вимоги є підставними та підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлені ті обставини, на які посилається позивач в своїй позовній заяві.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3, після смерті якого залишилося спадкове майно, а саме квартира НОМЕР_2 у житловому будинку (гуртожитку) АДРЕСА_1.

Згідно довідки Виноградівського районного БТІ №412/14 від 25.07.2014 року житлова квартира АДРЕСА_1 будівництвом завершена. Згідно архівних даних КП «Виноградівське БТІ» станом на 01.01.2013 року житлова квартира НОМЕР_2 в АДРЕСА_1 рахується за ОСОБА_3 на підставі витягу із протоколу зборів уповноважених членів КГСП «8 Березня» від 11.09.1997 року про виділення квартири НОМЕР_2 в АДРЕСА_1 ОСОБА_3 в рахунок майнового паю. Правовстановлюючих документів на квартиру не оформлено.

Як вбачається з виписки з рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 05.03.1996 року у справі №2-115/1996, шлюб укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 22.06.1985 року в м.Виноградів за актовим записом №98 розірвано.

Отже, єдиними спадкоємцями після смерті ОСОБА_3 є його діти, сторони по справі - ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до Виноградівської державної нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька ОСОБА_3, однак листом нотаріуса від 11.12.2014 року їй було відмовлено у такій видачі, оскільки нею не представлено правовстановлюючий документ щодо належності майна спадкодавця та рекомендовано звернутися в суд.

Суд констатує, що правовідносини, яким відповідають встановлені фактичні обставини, врегульовані нормами ЦК України від 2003 року.

Згідно із ч.1,2 ст.1269, ч.1 ст.1270 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст.1216 ЦК України від 2003 року, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за коном мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст.16 ЦК України визнання права с одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом.

У відповідності до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвеціїї про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Як видно з представлених доказів, інші особи на володіння та користування квартирою на підставах, передбачених законом, своїх прав не заявляють, придатність квартири для проживання ніким не оспорюється.

В той же час, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, а також якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою (ст.344, ст.382 ч.2, ст.392 ЦК України).

Крім того, згідно ч.4 ст.3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. А у відповідності до п.5 ч.1 ст.19 цитованого Закону державна реєстрація прав проводиться на підставі, зокрема, рішень судів, що набрали законної сили.

За таких встановлених у судовому засіданні обставин, суд, розглядаючи вказану справу в межах заявлених позивачем вимог та на підставі наданих сторонами доказів, які оцінені судом в їх сукупності, вважає, що позивачем на законних підставах набуто право власності на спадкове майно, тому позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі і за ОСОБА_1 необхідно визнати право власності на квартиру НОМЕР_2 в АДРЕСА_1.

Керуючись ст.ст.10,11,60, 169, 212-215, 224-225 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОК НОМЕР_1, мешканкою АДРЕСА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1 із загальною корисною площею 66,6 кв.м., в тому числі житлова - 46,2 кв.м.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

ГоловуючийГ. І. Рішко