У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України в складі

суддів:Яреми А.Г., Григор'євої Л.І.,Романюка Я.М.,-
розглянувши заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Водолій" про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 6 лютого 2015 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Водолій" до ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа - приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Іллічова Наталія Артемівна, про визнання договору купівлі-продажу земельної ділянки недійсним,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2014 року товариство з обмеженою відповідальністю "Водолій" (далі - ТОВ "Водолій" звернулося до суду із зазначеною позовною заявою, в якій просило визнати договір купівлі-продажу земельної ділянки, укладений 29 серпня 2011 року між ОСОБА_4 (продавцем) та ОСОБА_5 (покупцем), недійсним, оскільки рішенням загальних зборів від 1 червня 2006 року ОСОБА_4 введено до складу учасників товариства та остання передала до статутного капіталу ТОВ "Водолій" належну їй земельну ділянку, у зв'язку з чим така земельна ділянка є власністю товариства і в ОСОБА_4 не було права на відчуження земельної ділянки.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 17 жовтня 2014 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 16 грудня 2014 року, у задоволенні позову ТОВ "Водолій" відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 6 лютого 2015 року у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ТОВ "Водолій" на вказані рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду відмовлено.

У заяві ТОВ "Водолій" про перегляд судового рішення порушується питання про скасування ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 6 лютого 2015 року й передачу справи на новий розгляд до суду касаційної інстанції з підстав, передбачених пунктами 1, 2 частини першої статті 355 ЦПК України:

неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, а саме, статей 147, 215 ЦК України, статті 53 Закону України "Про господарські товариства";

неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права - при оскарженні судового рішення, яке перешкоджає подальшому провадженню у справі або яке прийнято з порушенням правил підсудності або встановленої законом компетенції судів щодо розгляду цивільних справ, а саме, статті 15, пункту 1 частини першої статті 205 ЦПК України, статті 12 ГПК України, статті 1 Закону України "Про господарські товариства", статті 167 ГК України.

Для прикладу подання заяви про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України, ТОВ "Водолій" посилається на:

рішення колегії суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 22 листопада 2006 року у справі за позовом про визнання недійсним договору купівлі-продажу частки в статутному фонді товариства; за позовом про визнання недійсним договору купівлі-продажу частки в статутному фонді товариства в частині покупця, визнання переважного права на придбання цієї частки та переведення прав покупця за договором;

рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 6 червня 2012 року у справі за позовом про визнання недійсним договору купівлі-продажу (відступлення) частки у статутному капіталі товариства;

постанову Вищого господарського суду України від 9 липня 2014 року у справі за позовом про переведення прав та обов'язків покупця за договором купівлі-продажу частки у статутному капіталі товариства.

Для прикладу подання заяви про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 2 частини першої статті 355 ЦПК України, ТОВ "Водолій" посилається на ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 лютого 2015 року у справі за позовом про визнання права власності на частку в майні товариства; за зустрічним позовом про визнання права власності на нерухоме майно.

Перевіривши доводи заявника, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що необхідність відкриття провадження у справі за вказаною заявою відсутня та в допуску справи до провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Відповідно до статті 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана виключно з підстав: неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах; неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права - при оскарженні судового рішення, яке перешкоджає подальшому провадженню у справі або яке прийнято з порушенням правил підсудності або встановленої законом компетенції судів щодо розгляду цивільних справ; встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов'язань при вирішенні даної справи судом; невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

Під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини справи, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

В ухвалі від 6 лютого 2015 року, що є предметом перегляду, суд касаційної інстанції погодився з висновками судів першої та апеляційної інстанцій щодо відмови у задоволенні позову ТОВ "Водолій" про визнання договору купівлі-продажу земельної ділянки недійсним, які виходили із того, що ТОВ "Водолій" після внесення ОСОБА_4 земельної ділянки до статутного капіталу ТОВ "Водолій" не здійснило державної реєстрації права на нерухоме майно, тому останнє не набуло права на земельну ділянку в повному обсязі, власником спірної земельної ділянки залишилася ОСОБА_4, яка, відповідно, мала право її продати.

Як вбачається зі змісту рішення колегії суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 22 листопада 2006 року, рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 6 червня 2012 року та постанови Вищого господарського суду України від 9 липня 2014 року, надані заявником як приклади, ці судові рішення ухвалені у справах, предметом спору яких є частки у статутних капіталах, які були належним чином сформовані та їх розмір виражений у відсотках. Натомість у справі, у якій постановлена оскаржувана ухвала суду касаційної інстанції від 6 лютого 2015 року, ТОВ "Водолій" не були здійснені до кінця дії, направлені на набуття права на земельну ділянку, переданої до статутного капіталу, як внесок.

Також, у зазначених, як прикладах, судових рішеннях, суди касаційної інстанції не розглядали питання щодо належності чи неналежності товариству права на частку в статутному капіталі, у зв'язку з відсутністю державної реєстрації права на нерухоме майно.

Крім того, у вказаних:

рішенні колегії суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 22 листопада 2006 року суд, зокрема зазначив, що сам по собі намір про продаж частки майна в статутному фонді, якщо він не підтверджений рішенням зборів учасників товариства та відсутній належно оформлений та посвідчений документ, не породжує права у іншої особи на цю частку. Тому права позивача (фізичної особи) не могли бути порушені. Визнання судами попередніх інстанцій за одним із позивачів (фізичною особою) права власності на 45 відсотків частки у статутному фонді товариства не відповідає законодавству, так як майно, що внесено до статутного фонду товариства належить товариству й не може належати на праві власності учаснику товариства;

рішенні колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 6 червня 2012 року суд, задовольняючи позов про визнання недійсним договору купівлі-продажу (відступлення) частки у статутному капіталі товариства, виходив із того, що такий договір купівлі-продажу у порушення статті 65 СК України укладений відповідачами за відсутності згоди позивачки - дружини одного з відповідачів (продавця);

постанові Вищого господарського суду України від 9 липня 2014 року суд, залишаючи без змін постанову апеляційного господарського суду, якою в частині залишено без змін рішення місцевого господарського суду про відмову у задоволенні позову про переведення прав та обов'язків покупця за договором купівлі-продажу частки у статутному капіталі товариства, виходив, окрім іншого, із того, що позивачу було надано можливість переважного права на придбання спірної частки у статутному капіталі, однак він цим не скористався, у зв'язку з чим частка у статутному капіталі продана особі, яка не є учасником товариства.

Таким чином, ухвала суду касаційної інстанції, яка є предметом перегляду, та судові рішення судів касаційної інстанції від 22 листопада 2006 року, від 6 червня 2012 року та від 9 липня 2014 року, надані заявником як приклади, не є судовими рішеннями, що ухвалені у подібних правовідносинах.

У зв'язку з цим, підстава для перегляду судового рішення у зв'язку з неоднаковим застосуванням судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, передбачена пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України, відсутня.

За положеннями пункту 2 частини першої статті 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана з підстави неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права - при оскарженні судового рішення, яке перешкоджає подальшому провадженню у справі або яке прийнято з порушенням правил підсудності або встановленої законом компетенції судів щодо розгляду цивільних справ.

В ухвалі колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 лютого 2015 року, що надана як приклад неоднакового застосування норм процесуального права, суд касаційної інстанції, закриваючи провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 205 ЦПК України, дійшов висновку, що спір між сторонами у справі є спором між господарським товариством та його учасником (акціонером) з приводу майна, що входить до статутного фонду, тобто пов'язаний зі створенням та діяльністю товариства, тому є корпоративним і підлягає розгляду у порядку господарського судочинства.

Натомість, оскаржувана ухвала суду касаційної інстанції від 6 лютого 2015 року постановлена у справі між ТОВ "Водолій" та фізичними особами, які не є учасниками товариства. Як вбачається зі змісту доданих до заяви матеріалів ОСОБА_4 у 2012 році вийшла зі складу учасників ТОВ "Водолій". Крім того, ОСОБА_4 на підставі спірного договору купівлі-продажу продала земельну ділянку, що належала їй на праві власності, як фізичній особі.

У зв'язку з цим, ухвала суду касаційної інстанції від 6 лютого 2015 року, що переглядається, та ухвала суду касаційної інстанції від 18 лютого 2015 року, надана як приклад, не свідчать про неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права, тому така підстава для перегляду судового рішення, встановлена пунктом 2 частини першої статті 355 ЦПК України, також відсутня.

Таким чином, вважати зазначену заяву обґрунтованою немає підстав.

Керуючись статтями 355, 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховним Судом України справи за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Водолій" до ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа - приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Іллічова Наталія Артемівна, про визнання договору купівлі-продажу земельної ділянки недійсним за заявою товариства з обмеженою відповідальністю "Водолій" про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 6 лютого 2015 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду України:А.Г. Ярема Л.І. Григор'єва Я.М. Романюк