Справа № 452/1419/15 Головуючий у 1 інстанції: Карнасевич Г.І.
Провадження № 22-ц/783/5930/15 Доповідач в 2-й інстанції: Береза В. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2015 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі: головуючого судді - Берези В.І., суддів: Бойко С.М., Штефаніци Ю.Г., за участю секретаря судового засідання -Глинського О.А, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 10 червня 2015 року у справі за поданням головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Самбірського міськрайонного управління юстиції Львівської області про примусове проникнення на житлову територію боржника,-

в с т а н о в и л а:

оскаржуваною ухвалою подання головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Самбірського міськрайонного управління юстиції Львівської області про примусове проникнення на житлову територію боржника задоволено. Надано дозвіл відділу державної виконавчої служби Самбірського міськрайонного управління юстиції Львівської області на примусове проникнення на житлову територію, яка належить ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, розташованої у АДРЕСА_1.

Ухвалу оскаржив боржник ОСОБА_2, просить таку скасувати, постановити нову про відмову в задоволенні подання. Вважає ухвалу такою, що прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, з неіснуючими та не встановленими судом фактами. Він є законопослушним громадянином, незважаючи на свою незгоду з рішенням суду про стягнення з нього боргу в користь ОСОБА_3 Уже майже рік на виконання цього рішення з нього стягується п`ята частина заробітної плати на користь ОСОБА_3, рішення виконується та жодним чином він не ухиляється від його виконання. Викликів до державного виконавця не отримував, однак добровільно після прийнятого рішення прийшов у виконавчу службу. У судові засідання з прийняття оскаржуваної ухвали його не викликали, та жодних фактів невиконання законних вимог державного виконавця не повідомляли. Територія, на яку надано дозвіл з примусового проникнення, це подвір`я господарства його дружини, будинок така отримала в спадок . Державною виконавчою службою 27.08.2014 року накладено арешт без його участі на деревину, яка зберігається на території будинку, деревина йому не належить, дружина надала дозвіл сторонній особі для тимчасово тримання деревини. Зазначених обставин суд не встановив та не перевірив.

В судове засідання апеляційної інстанції з`явився апелянт - боржник, який апеляційну скаргу підтримав, представник відділу ДВС не з`явився, тому справу розглянуто без його участі.

Перевіривши матеріали справи, межі і доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно акту від 27.08.2014 року на майно, яке належить ОСОБА_2, яке знаходиться за адресою АДРЕСА_1, накладено арешт.

Задовольняючи подання головного державного виконавця щодо надання дозволу ВДВС Самбірського МРУЮ Львівської області на примусове проникнення на житлову територію боржника, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1, суд першої інстанції зробив висновок про те, що ОСОБА_2 злісно ухиляється від виконання рішення суду та не виконує законні вимоги державного виконавця.

Однак, з таким висновком суду колегія суддів не погоджується, враховуючи наступне.

Згідно ч.2 ст. 30 Конституції Українине допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Згідно вимог ст. 11 Закону України « Про виконавче провадження » державний виконавець має право звернутися до суду з поданням про постановлення вмотивованого і рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника.

У відповідності до ч. 1 ст. 376 ЦПУ України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень інших органів ( посадових осіб ) вирішується судом за місцезнаходження житла чи іншого володіння особи за поданням державного виконавця.

На зазначену норму суд першої інстанції уваги не звернув, розглянув подання без дослідження питання щодо належності володіння, а саме території господарства боржнику, а також належність такому арештованого майна, а саме деревини, та прийшов до передчасного висновку про те, що саме такий спосіб, як примусове проникнення на територію боржника, є вірно обраним способом для виконання рішення суду.

Не звернув уваги суд і на те, що рішення суду виконується, про що підтверджує і довідка з місця праці боржника, з якої видно, що на виконання рішення суду з боржника ОСОБА_2 уже стягнуто 5 478,27 грн. При цьому, такі стягнення проводяться щомісяця без жодної заборгованості наступних чергових стягнень /а.с.23/. Зазначене підтверджує уникнення дослідження матеріалів виконавчого провадження на предмет перевірки фактів наявності злісного ухилення боржника від виконання рішення суду, про що в оскаржуваній ухвалі суд вважав встановленим.

З урахуванням наведеного, примусове проникнення на зазначену в ухвалі територію боржника без з`ясування усіх обставин, зокрема і тих, які підтверджуються наявними вищезазначеними доказами, є передчасним , відтак, доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу.

Враховуючи наведене та відсутність підстав для задоволення подання, ухвалу слід скасувати та у його задоволенні відмовити.

Керуючись п.2 ч.1 ст.312, ст.ст.313, 319 ЦПК України, колегія суддів ,-

ухвалила:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 10 червня 2015 року скасувати, ухвалити нову, якою відмовити у задоволенні подання головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Самбірського міскрайонного управління юстиції Львівської області про примусове проникнення на житлову територію в АДРЕСА_1.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у двадцятиденний строк з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуючий: Береза В.І.

Судді: Бойко С.М.

Штефаніца Ю.Г.