Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/289/15 Головуючий у суді І-ї інстанції Гарбуз О.А.
Доповідач Фомічов С. Є.
УХВАЛА

20.01.2015 року

колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючої судді - Фомічова С.Є.

суддів - Голованя А.М.

Гайсюка О.В.

при секретарі - Чайка-Полоз О.Ю.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Кіровограді апеляційну скаргу ВДВС Новоукраїнського РУЮ Кіровоградської області на ухвалу Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 24 листопада 2014 року по справі за поданням ВДВС Новоукраїнського РУЮ Кіровоградської області про визнання частки майна божника у майні, що є спільною сумісною власністю і

В С Т А Н О В И Л А:

ВДВС Новоукраїнського РУЮ Кіровоградської області звернувся до суду із поданням про визнання частки майна божника у майні, що є спільною сумісною власністю.

На обґрунтування вимоги у поданні, зазначено, що на виконанні у відділі ДВС Новоукраїнського районного управління юстиції знаходиться виконавче провадження ВП № 41097044 по примусовому виконанню виконавчого листа № 2/1116/273/12 від 30 липня 2012 року Новоукраїнського районного суду про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 2394645.90 гривень боргу.

05 грудня 2013 року було відкрите виконавче провадження. В ході проведення виконавчих дій державним виконавцем було направлено запити до реєструючих установ. Згідно інформації наданої ДПС - відкриті рахунки в банківських установах, на ім'я боржника - відсутні.

Згідно інформації ВРЕР ДАІ на ім'я боржника зареєстровані п'ять транспортних засобів, з яких чотири постановою від 25 січня 2014 року оголошенні в розшук, а один транспортний засіб перебуває в заставі.

Згідно повідомлення відділу Держземагенства у Новоукраїнському районі за боржником зареєстровано Державний акт на право власності на землю загальною площею 2 га, за яку він отримав орендну плату, яку він використав в рахунок погашення боргу ФГ «Світлана».

Згідно повідомлення УПФУ в Новоукраїнському районі від 10 грудня 2013 року та від 06 червня 2014 року ОСОБА_3 не працює, пенсію не отримує. Отже майно, яке зареєстроване на ім'я боржника та на яке можливо звернути стягнення відсутнє. Однак, згідно повідомлення Новоукраїнської ОДПІ від 05червня 2014 року ОСОБА_3 є засновником фермерського господарства «Світлана».

Ухвалою Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 24 листопада 2014 року подання ВДВС Новоукраїнського РУЮ задоволено. Визначено, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 є володільцем 5 (п'яти) % статутного фонду господарства ФГ «Світлана», що є в спільній частковій власності.

В апеляційній скарзі ВДВС Новоукраїнського РУЮ ставить питання про скасування ухвали суду як такої, що постановлена з порушення закону і просить прийняти нове рішення, яким визнати, що боржник ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, є єдиним засновником і одноособово володіє всім майном ФГ «Світлана».

Заслухавши доповідача, пояснення представника ВДВС Новоукраїнського РУЮ Кіровоградської області Рибак Н.Л., яка підтримала доводи апеляційної скарги, заінтересованої особи ОСОБА_4, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції було встановлено, що на примусовому виконанні у відділі ДВС Новоукраїнського РУЮ знаходиться виконавчий лист № 2/1116/273/12 від 30 липня 2012 року Новоукраїнського районного суду про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 2394645.90 гривень боргу. Державним виконавцем в ході проведення виконавчих дій було встановлено, що майно, яке зареєстроване на ім'я боржника та на яке можливо звернути стягнення - відсутнє.

Згідно повідомлення Новоукраїнської ОДПІ від 05 червня 2014 року боржник ОСОБА_3 є засновником фермерського господарства «Світлана». Зазначене підтверджується також Статутом фермерського господарства «Світлана» де зазначено, що голова господарства (засновник ) - ОСОБА_3

Станом на 24 листопада 2014 року боржник ОСОБА_3, рішення суду не виконує, заборгованість за виконавчим провадженням не погашена.

Згідно п.6 ст.52 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на майно боржника звертається в розмірі і обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження. У разі якщо боржник володіє майном спільно з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням державного виконавця.

Відповідно до ст. 19 ЗУ «Про фермерське господарство» до складу майна фермерського господарства (складеного капіталу) можуть входити: будівлі, споруди, облаштування, матеріальні цінності, цінні папери, продукція, вироблена господарством в результаті господарської діяльності, одержані доходи, інше майно, набуте на підставах, що не заборонені законом, право користування землею, водою та іншими природними ресурсами, будівлями, спорудами, обладнанням, а також інші майнові права (в тому числі на інтелектуальну власність), грошові кошти, які передаються членами фермерського господарства до його складеного капіталу.

Згідно ст.20 зазначеного ЗУ, майно фермерського господарства належить йому на праві власності. Майнові права, що входять до складеного капіталу фермерського господарства, передаються йому на визначений у Статуті термін. У власності фермерського господарства може перебувати будь-яке майно, в тому числі земельні ділянки, житлові будинки, господарські будівлі і споруди, засоби виробництва тощо, яке необхідне для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і набуття якого у власність не заборонено законом. Фермерське господарство має право здійснювати відчуження та набуття майна на підставі цивільно-правових угод. Порядок володіння, користування і розпорядження майном фермерського господарства здійснюється відповідно до його Статуту, якщо інше не передбачено угодою між членами фермерського господарства та законом. Член фермерського господарства має право на отримання частки майна фермерського господарства при його ліквідації або у разі припинення членства у фермерському господарстві. Розмір частки та порядок її отримання визначаються Статутом фермерського господарства. Майнові спори між фермерським господарством та його членами вирішуються судом.

Відповідно до ст. 21 вказаного Закону фермерське господарство несе відповідальність за своїми зобов'язаннями у межах майна, яке є власністю фермерського господарства. Звернення стягнення на земельні ділянки, надані у власність для ведення фермерського господарства, допускається у випадках, коли у фермерського господарства відсутнє інше майно, на яке може бути звернено стягнення.

Судом також встановлено, що відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців зазначено, що до переліку засновників ФГ «Світлана» входить ОСОБА_3, який проживає в АДРЕСА_1, розмір внеску до статутного фонду - 250000 гривень. Розмір статутного фонду становить 250000 грн., частки не визначені.

Відповідно до статуту фермерського господарства «Світлана», головою господарства (засновником) фермерського господарства «Світлана» є ОСОБА_3, членами господарства є засновник, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, інші члени сім'ї засновника, які виявили бажання брати участь в Господарстві і які відповідають вимогам п 1.6 Статуту.

Змінами до статуту фермерського господарства «Світлана», затвердженими рішенням загальних зборів ФГ «Світлана» від 01 грудня 2009 року, із п. 1.5 Розділу 1 «Загальні положення» виключено абзаци: п'ятий, шостий та сьомий.

Змінами до статуту фермерського господарства «Світлана», затвердженими рішенням загальних зборів ФГ «Світлана» від 22 червня 2014 року, розділ 14 «Статутний фонд господарства» доповнено текстом такого змісту:

«Порядок формування статутного фонду відбувається наступним чином:

Голова господарства - ОСОБА_3 володіє часткою загальною вартістю 12 500 грн., що відповідає 5% статутного фонду. Член господарства ОСОБА_6 - володіє часткою загальною вартістю 112 500 грн., що відповідає 45% статутного фонду. Член господарства ОСОБА_7 володіє часткою загальною вартістю 112 500 грн., що відповідає 45% статутного фонду. Член господарства ОСОБА_11 володіє часткою, загальною вартістю 12 500 грн., що відповідає 5% статутного фонду».

Відповідно до ст.379 ЦПК України, питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного виконавця. Суд у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з повідомленням сторін та заінтересованих осіб. Неявка сторін та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами.

Колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції на підставі здобутих письмових доказів правильно встановив, що ОСОБА_3 володіє 5% статутного фонду господарства ФГ «Світлана», що є в спільній частковій власності.

Безпідставними є посилання державного виконавця на те, що судом не було взято до уваги той факт, що зміни до статутного фонду фермерського господарства «Світлана» внесено 30 липня 2014 року. Дані зміни зареєстровані у встановленому порядку.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду першої інстанції.

Відповідно до вимог ч.2 ст.303 ЦПК України, суд апеляційної інстанції не вправі переоцінювати докази, які судом першої інстанції були досліджені у встановленому законом порядку. Апеляційна скарга не містить посилання на нові докази, які б давали підставу для зміни чи скасування судового рішення.

Розглянувши справу в межах позовної заяви та в межах поданої апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 312 ЦПК України колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ВДВС Новоукраїнського РУЮ Кіровоградської області відхилити.

Ухвалу Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 24 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: