Справа № 610/5054/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.01.2015 року Балаклійський районний суд Харківської області в складі головуючого - судді Соколової К.А., за участю секретаря Матюшенко І.А., позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, відповідачки ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Балаклія Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням -

ВСТАНОВИВ:

17.12.2014 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що йому на праві приватної власності належить житловий будинок з надвірними спорудами АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 03 серпня 1999 року, серія АВВ №172032. У вищезазначеному будинку зареєстрована його колишня дружина - ОСОБА_3, з якою він фактично не проживає з 2006 року. Саме з цього часу відповідачка за місцем своєї реєстрації не з'являється, житлом не цікавиться. З 03 червня 2008 року сторони офіційно розірвали шлюб. Реєстрація відповідачки в належному йому будинку ставить його сім»ю в скрутне матеріальне становище, оскільки він немає можливості користуватись житловою субсидією.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити.

Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги визнала в повному обсязі, не заперечувала проти їх задоволення.

Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, вислухавши пояснення сторін, допитавши свідків, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_1 на праві приватної власності належить житловий будинок з надвірними спорудами АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 03 серпня 1999 року, серія АВВ №172032.(а.с.5)

Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу,виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Балаклійського районного управління юстиції у Харківській області серія НОМЕР_1, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 розірвано 03 червня 2008 року.(а.с.13)

Відповідно до довідки, виданої виконкомом Шевелівської сільської ради Балаклійського района Харківської області від 20 червня 2014 року №203, ОСОБА_1 дійсно зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1, також за даною зареєстровані, але не проживають: колишня дружина ОСОБА_3, син ОСОБА_4, донька ОСОБА_7(а.с.17)

Згідно актів обстеження житлового будинку АДРЕСА_1, складених 15.12.2013 року та 21.03.2014 року гр.. ОСОБА_3 разом з дітьми зареєстрована в будинку, але фактично близько восьми років за зазначеною адресою не мешкає, особистих речей в будинку немає.(а.с.15,16)

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 підтвердили зазначені позивачем факти про те, що відповідачка фактично не мешкає в спірному будинку з 2006 року.

Відповідно до ст. 71 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім»ї за ним зберігається житлове приміщення протягом шести місяців.

Якщо наймач або члени його сім»ї були відсутні по поважним причинам більше шести місяців, цей термін за заявою відсутнього може бути подовжений наймодавцем, а в разі спору - судом.

Згідно ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням в результаті відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку.

Ст.405 Цивільного кодексу України передбачено, що члени сім»ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Члени сім»ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім»ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Таким чином, суд встановив, що відповідачка з 2006 року добровільно покинула будинок та не зверталася до суду за захистом своїх прав, ці обставини не заперечуються відповідачкою та підтверджуються матеріалами справи.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, ч.4 ст. 174, 212-215 ЦПК України, ст. ст. 71, 72 Житлового кодексу України, ст. ст. 383, 386, 405 Цивільного кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 такою, що втратила право користування житловим будинком АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області через Балаклійський районний суд Харківської області протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя