У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2015 року сел. Підволочиськ

Підволочиський районний суд Тернопільської області

в складі :

головуючого Сташківа Н.Б.

за участі

секретаря судового засідання Стадніцької З.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення, -

В С Т А Н О В И В :

Заявник ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення Підволочиського районного суду Тернопільської області від 15 жовтня 2014 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, посилаючись на те, що він не був повідомлений про розгляд даної цивільної справи, тому був позбавлений можливості подати докази, які мають істотне значення для обєктивного вирішення справи.

Заявник ОСОБА_1 подану ним заяву про перегляд заочного рішення підтримав та пояснив, що на час розгляду справи перебував за межами Тернопільської області, а сааме на заробітках у м. Києві, перед відїздом постійно проживав з дружиною у с. Мислова Волочиського району Хмельницької області. У с. Мислова Підволочиського району Тернопільської області проживала його матір ОСОБА_4, з якою він не підтримував жодних відносин, за допомогою засобів звязку не спілкувався, оскільки загубив мобільний телефон, а тому і не міг знати про наявність судового спору.

Стягувач ОСОБА_3 в судове засідання будучи повідомленою належним чином про дату, час та місце розгляду справи не зявилась, неповідомивши про причини такої неявки, а тому у відповідності до вимог 231 ЦПК України справу слід вирішити у її відсутності на підставі наявних у справі доказах.

Дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази у їх сукупності, суд встановив такі факти :

Заочним рішенням Підволочиського районного суду від 15 жовтня 2014 року позовні вимоги позивача ОСОБА_3 задоволено у повному обсязі та стягнуто із ОСОБА_1 в користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 гривень щомісячно, починаючи стягувати з 03 вересня 2014 року до досягнення дитиною повноліття, а також в користь держави судові витрати у розмірі 243,60 гривень.

Про розгляд справи відповідач ОСОБА_1 після надісланих рекомендованих листів із повідомленнями на 16 вересня 2014 року, 03 жовтня 2014 року, був повідомлений про розгляд справи у його відсутності через оголошення у пресі на 15 жовтня 2014 року та попереджений про ухвалення у випадку його відсутності заочного рішення на підставі наявних у справі доказах.

Крім того, будучи допитаною в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_4 показала, що являється матірю боржника ОСОБА_6 та проживає у ІНФОРМАЦІЯ_2. ЇЇ син ОСОБА_1 разом із невісткою проживали разом із нею. Приблизно у липні 2014 року син пішов проживати у ІНФОРМАЦІЯ_3 до своєї дружини, а після того поїхав на заробітки, проте куди саме їй не говорив, лише періодично декілька разів на тиждень телефонував та говорив, що в нього все гаразд і він працює. Вона отримувала листи із суду та повідомляла його про наявність його викликів у судове засідання, на що він говорив, що приїде. У подальшому, після навідного запитання ОСОБА_6 свідок змінила свої покази та вказала, що вона не спілкувалась із сином особисто, а усю інформацію щодо стану здоровя та місця роботи отримувала від іншого сина, який і спілкувався із ним та повідомляв про наявність судових викликів.

Таким чином посилання заявника на те, що він не знав про наявність судових повісток, а також те, що судові повістки вручались членам його родини, а не йому особисто, суд не бере до уваги, оскільки відповідно до ст. 76 ЦПК України, якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку вручають будь-кому з повнолітніх членів сімї, які проживають разом з нею, а за їх відсутності відповідній житлово-експлуатаційній організації або органу місцевого самоврядування. В даному випадку судові повістку було вручено повнолітньому члену сімї його матері ОСОБА_4, що свідчить про належне повідомлення про час та місце розгляду справи.

Таким чином судом не встановлено обставин, які можуть слугувати підставою для скасування заочного рішення, оскільки ст. 232 ЦПК України встановлено вичерпний перелік таких підстав - якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. Тобто для скасування заочного рішення необхідна наявність обох цих підстав, а в даному випадку відповідач був повідомлений про розгляд справи належним чином, однак у судове засідання не з"явився, не повідомивши про причини неявки, будь-яких доказів про поважність причин неявки суду, зокрема, що перебував за межами Тернопільської області, не надавав.

З цих підстав, керуючись ст. ст. 231, 232 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Одночасно суд розяснює право заявника ОСОБА_1 оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цивільним процесуальним кодексом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя підпис

Копія вірна :

Суддя Підволочиського районного суду

Тернопільської області ОСОБА_8