АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/7328/15 Справа № 204/8929/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - Самсонова В. В. Доповідач - Лаченкова О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Лаченкової О.В.

суддів - Варенко О.П., Городничої В.С.

при секретарі - Порубай М.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську

апеляційну скаргу ОСОБА_2

на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 11 червня 2015 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Нова» про захист прав споживачів, -

ВСТАНОВИЛА:

В грудні 2014 року до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська надійшов позов ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Нова» про захист прав споживачів.

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 11 червня 2015 року в задоволенні позовної заяви ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Нова» про захист прав споживача - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 11 червня 2015 року та ухвалити нове по суті позовних вимог.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін, відповідно до закону, договору.

Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України «Про страхування», договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Судом першої інстанції встановлено, що 10 грудня 2010 року між позивачем та відповідачем був укладений Договір добровільного страхування ризиків, пов'язаних із експлуатацією наземного транспортного засобу № 5132, об'єктом якого є транспортний засіб: Сітроен С4 Picasso, реєстраційний номер НОМЕР_1, який належить ОСОБА_2. Відповідно до п. 6 р.1 вказаного договору, договір діє з 12.12.2010 року по 11.12.2011 року.

08 грудня 2011 року на автодорозі Кривий Ріг-Дніпропетровськ сталася пригода з належним йому автомобілем Сітроен С4 Picasso, реєстраційний номер НОМЕР_1, а саме: з під коліс автомобіля попереду вилетів камінчик і потрапив в лобове скло автомобіля позивача, в результаті чого, по лобовому склу автомобіля пішла тріщина.

09 грудня 2014 року позивач звернувся до відповідача з повідомленням про подію із транспортним засобом, який (відповідач) листом від 17.01.2012 року за № 55/0/17-12 відмовив позивачу у виплаті страхового відшкодування, оскільки дія Договору добровільного страхування ризиків, пов'язаних із експлуатацією наземного транспортного засобу № 5132 від 10.10.2010 року припинена.

Позивач вважає такі дії відповідача протизаконними, у зв'язку з чим, він звернувся до суду з даною позовною заявою.

Разом з тим, відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Судом встановлено, що 30 березня 2011 року, на підставі заяви позивача про дострокове припинення дії договору, між позивачем та відповідачем була укладена Додаткова угода до Договору № 5132 від 10.10.2010 року про припинення його дії (повернення частини страхового платежу), яким припинена дія вищевказаного договору з 30.03.2011 року та погоджено суму страхового платежу, яка підлягає поверненню позивачу.

На підтвердження укладання вищевказаної угоди, відповідач 04 листопада 2011 року перерахував позивачу суму коштів в розмірі 2954,65 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 0009807 від 04.11.2011 року.

Позивач вважає вищевказану угоду неукладеною, оскільки угода, яка на руках у позивача має печатку відповідача, але не підписана повноважною особою, а кошти йому сплатили в меншому розмірі ніж передбачено угодою, у зв'язку з чим, він 06 грудня 2011 року повернув перераховані йому кошти в сумі 2954,65 грн. відповідачу, як помилково перераховані, що підтверджується платіжним дорученням № 16 від 06.12.2011 року.

Разом з тим, відповідачем вищевказана Додаткова угода до Договору № 5132 від 10.10.2010 року про припинення його дії (повернення частини страхового платежу) від 30.03.2011 року не оспорювалася. З повідомленням про те, що він не згоден з сумою страхового платежу, яка підлягає поверненню йому, він не звертався.

Кошти були перераховані відповідачем на рахунок позивача ще 04 листопада 2011 року, але позивач повернув їх лише 06 грудня 2011 року, тобто більше ніж через місяць.

Відмовляючи в задоволені позовних вимог, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що відповідно до договору страхування від 10.12.2010 року п.12.4 дія договору може бути достроково припинена за вимогою Страхувальника або Страховика,в даному випадку дія договору припинена згідно вимоги ОСОБА_2 від 30 березня 2011 року і укладена Додаткова угода до Договору № 5132 від 10.10.2010 року про припинення його дії (повернення частини страхового платежу), яким припинена дія вищевказаного договору з 30.03.2011 року та погоджена суму страхового платежу, а виходячи з цих обставин,не підлягають задоволенню вимоги і щодо стягнення матеріальної та моральної шкоди.

Доводи в апеляційній скарзі ОСОБА_2 на те ,що суд не розглянув вимоги щодо визнання страховим випадком подію з автомобілем позивача, що мало місце 08.12.2011 році згідно договору страхування, колегія суддів вважає хибними, оскільки ці правовідносини витікають з договору страхування і на момент настання ДТП договір страхування вже не діяв.

Приведені в апеляційній скарзі інші доводи ОСОБА_2 про те, що суд не дав оцінки наданих ним доказам не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці, та особистого тлумачення апелянтом норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ч. 1 ст. 218, ст.ст. 303, 307, 308, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 11 червня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий суддя О.В.Лаченкова

Судді О.П.Варенко

В.С.Городнича