Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Номер провадження 22-ц/778/5764/15 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Спас О.В.

Суддів Бабак А.М.

ОСОБА_2

При секретарі: Бабенко Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_3 на рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 01 вересня 2015 року

у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, треті особи: Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», ОСОБА_5 про розподіл майна, що є спільною сумісною власністю, набуте подружжям за час шлюбу,-

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2014 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про розподіл майна, що є спільною сумісною власністю, набуте подружжям за час шлюбу.

В обґрунтування позову позивач зазначала, що 20 січня 2006 року між нею та ОСОБА_3 укладений шлюб, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області по місту Мелітополю, актовий запис № 20.

Під час перебування у шлюбі, за їх сумісні кошти придбано майно, яке є спільним, а саме: в травні 2007 року, квартира АДРЕСА_1, яка зареєстрована на ім'я ОСОБА_3; 2008 року, автомобіль марки BMW серії 520, 2001 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, номер кузова №WBADT21090GZ01780, який також зареєстрований на ім'я ОСОБА_3

Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 04 вересня 2012 року шлюб між сторонами у справі розірвано.

Зменшуючи позовні вимоги, позивач як доказ надала висновок про вартість майна, а саме автомобіль марки BMW серії 520, 2001 року випуску, та зазначає, що згідно цього висновку ціна вищевказаного автомобіля складає 168318,00 грн.

Ціну квартири позивач оцінювала за даними Інтернет ресурсу «Дом Риа» (http://dom.ria.com), згідно якого вартість трьохкімнатної квартири по пр. Б. Хмельницького в м. Мелітополь, Запорізької області складає 400000,00 грн.

Враховуючи те, що автомобіль зареєстрований на ім'я відповідача та знаходиться у його користуванні та володінні, а його поділ є неможливим, ОСОБА_4 бажає розділити майне набуте ними під час проживання у шлюбі.

Посилаючись на зазначені обставини, позивач просила стягнути з відповідача на її користь 1/2 вартості автомобіля BMW серії 520, 2001 року випуску, державний реєстраційний номер АР 4884 BE, номер кузова №WBADT21090GZ01780 у розмірі 84159,00 грн. та визнати за нею право власності на 1/2 частину квартири що знаходиться за адресою: Запорізька область, м. Мелітополь, пр. Б. Хмельницького 6.85, кв.20.

Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 01 вересня 2015 року позов ОСОБА_4 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 компенсацію 1/2 вартості частини автомобіля BMW серії 520, 2001 року випуску, державний реєстраційний номер АР 4884 BE. номер кузова №WBADT21090GZ01780 у розмірі 84159,00 грн.

Визнано за ОСОБА_4 1/2 частину квартири, що знаходиться за адресою: Запорізька область, м. Мелітополь,пр. Б. Хмельницького 6.85. кв.20.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 суму сплаченого судового збору в розмірі 2841,59 грн.

Не погоджуючись із рішенням суду ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на те, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи, оскільки судом не враховано, що перед розірванням шлюбу між сторонами, ними досягнута згода щодо поділу майна та визначено, що майно автомобіль BMW серії 520, 2001 року випуску, державний реєстраційний номер АР 4884 BE, номер кузова №WBADT21090GZ01780 та квартира АДРЕСА_2, залишаються у його власності. Тому на теперішній час відсутні підстави перегляду умов поділу майна, оскільки вони вирішені мирним шляхом. Крім того, вартість автомобіля визначена позивачем на підставі загальних даних Інтернет сайтів, а тому не може бути допустимим доказом, а оскільки автомобіль вибув із його власності, оцінку його вартості зробити не можливо. Також зазначає, що квартира придбана у кредит, є предметом іпотеки та дотепер кредит не погашений, а тому квартира не може бути предметом поділу майна подружжя. Крім того, суд безпідставно стягнув суму компенсації вартості ? частки автомобіля, оскільки це є грубим порушенням ч.5 ст. 71 СК України, якою передбачено, що присудження одному із подружжя компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової компенсації на депозитний рахунок суду. Просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення яким у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відповідно ч.1 ст. 307 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що 20 січня 2006 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 укладений шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Мелітопольського міскрайонного управління юстиції Запорізької області по місту Мелітополю, актовий запис № 20.

Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 04 вересня 2012 року шлюб між сторонами розірваний (а.с.8).

Під час шлюбу сторонами придбані: автомобіль BMW 5201, 2001 року випуску, державний реєстраційний номер АР 4884 BE, номер кузова №WBADT21090GZ01780, який зареєстрований за відповідачем 12.04.2008 року на підставі біржової угоди ТЗ 78/205 (а.с. 117) та квартира АДРЕСА_3, що придбана у кредит 08 травня 2007 року (а.с.64-86).

Згідно з висновком суб'єкта оцінювальної діяльності ОСОБА_6, вартість автомобіля BMW серії 520, 2001 року випуску, державний реєстраційний номер АР 4884 BE, номер кузова №WBADT21090GZ01780 станом на 05 лютого 2015 року складає 168 318,00 гривень (а.с.32).

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_4 суд першої інстанції виходив з того, що спірне майно квартира та автомобіль придбані сторонами під час шлюбу, а тому підлягають поділу в рівних частинах.

Колегія суддів вважає, що висновок суду є вірним Розглядаючи спір, суд, у відповідності до вимог ст.212-213 ЦПК України, повно та всебічно зясував обставини справи на які посилалися сторони, дослідив надані ними докази і відповідно їх оцінив, дав належну правову оцінку правовідносинам, які склалися між учасниками процесу та правильно вирішив спір.

Зокрема, судом правильно застосовано ст. 60 Сімейного кодексу України, згідно якої майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя.

Вирішуючи спір суд врахував розяснення, надані у пп. 23 - 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", де сказано: вирішуючи спори між подружжям про майно, судам необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, зясовувати джерело і час його придбання, при цьому не належить до спільної сумісної власності майно одного з подружжя, яке, зокрема, набуте особою до шлюбу, набуте за час шлюбу на підстав договору дарування або в порядку спадкування, набуте за час шлюбу, але за кошти, які належали одному з подружжя особисто, тощо.

Будь-яких доказів тому, що спірне майно придбане за особисті кошти відповідачем не надано.

Доводи апелянта зводяться до того, що перед розірванням шлюбу між сторонами досягнута згода щодо поділу майна та визначено, що автомобіль BMW серії 520, 2001 року випуску, державний реєстраційний номер АР 4884 BE, номер кузова №WBADT21090GZ01780 та квартира АДРЕСА_2, залишаються у його власності.

При вирішенні спору суд першої інстанції досліджував вказане заперечення відповідача проти позовних вимог ОСОБА_4 та дійшов обґрунтованого висновку про те, що продаж автомобіля відповідачем ОСОБА_3 не позбавляє права позивача ОСОБА_7 на отримання компенсації 1/2 частини вартості цього автомобіля, оскільки судом встановлено, що позивач не надавала згоду на продаж цього автомобіля відповідачу, а тому вона не позбавлена права спільної сумісної власності на цей автомобіль.

В якості домовленості між подружжям про поділ майна наданий договір, укладений між ними 28.08.2012 року, але суд не прийняв цей доказ неналежним, оскільки, відповідно до частини третьої ст. 364 та частини третьої ст. 370 ЦК України, угода про виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, підлягає нотаріальному посвідченню.

Крім того, із вказаної домовленості не вбачається, що нею вирішено питання щодо поділу майна. Вказана угода стосується більше вирішення питання щодо місця проживання дитини та аліментних зобовязань батька перед дитиною, а ніяк щодо поділу майна. У разі поділу майна в добровільному порядку, частка у майні мала перейти до позивача, однак таких доказів, що за позивачем зареєстровано право власності на ? частку спірного майна відповідачем не надано.

Що стосується доводів апеляційної скарги відносно того, що вартість автомобіля визначена позивачем на підставі загальних даних Інтернет сайтів, а тому не може бути допустимим доказом, оскільки автомобіль вибув із його власності, оцінку його вартості зробити не можливо. На підтвердження доказів вартості автомобіля в меншій сумі, відповідачем до суду апеляційної інстанції наданий звіт оцінки транспортного засобу автомобіля BMW серії 520, 2002 року випуску, державний реєстраційний номер АР 4884 BE, номер кузова №WBADT21090GZ01780 від 27 вересня 2012 року.

Вказаний доказ досліджений апеляційним судом у відповідності до вимог ч.2 ст. 303 ЦПК України. Судова колегія не прийняла даний доказ як належний, оскільки нормами цивільного, сімейного законодавством передбачено, що вартість спірного майна визначається на момент виникнення спору між сторонами. Оскільки, спір між сторонами щодо поділу майна виник у грудні 2014 року, а рішення ухвалено у вересня 2015 року, звіт про оцінку спірного майна автомобіля BMW серії 520, 2001 року випуску, державний реєстраційний номер АР 4884 BE, номер кузова №WBADT21090GZ01780 станом на 27 вересня 2012 року доказового значення не має та не може бути прийнятий до уваги.

Щодо доводів апелянта про те, що суд стягнув суму компенсації вартості ? частки автомобіля, без попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової компенсації на депозитний рахунок суду, то судова колегія зазначає, що оскільки автомобіль вибув із володіння відповідача без згоди позивача на який вона має право власності на ? частку, то в разі його відсутності на момент вирішення спору, правила ч.5 ст. 71 СК України не застосовуються.

Інші доводи апеляційної скарги, зокрема щодо неможливості поділу квартири, яка є предметом іпотеки, то вони були предметом дослідження суду першої інстанції, при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального та процесуального права та зроблений правильний висновок про те, що в судовому порядку підлягає поділу спільне майно подружжя шляхом визнання прав, права власності на нього, оскільки право володіння та користування майном не заборонено, а поділ майна подружжя не є розпорядженням ним.

Таким чином, доводи, наведені в апеляційній скарзі, фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди апелянта з висновком суду першої інстанції з їх оцінкою.

За таких обставин, судова колегія дійшла висновку, що рішення суду є законним та обґрунтованим, ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому підстав для скасування рішення та ухвалення нового рішення колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.307,308,313,314,315,317 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 01 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: