Провадження № 2/127/583/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2015 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Іщук Т. П.,

при секретарі Коваленко Д.І.,

за участі позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці, в залі судових засідань суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «НОВА» про стягненння страхового відшкодування та відшкодування моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ПрАТ «Страхова компанія «НОВА» про стягненння страхового відшкодування та відшкодування моральної шкоди. Позовні вимоги мотивувала тим, що 09 липня 2014 року вона набула статусу застрахованої особи на підставі страхового свідоцтва до генерального договору добровільного комплексного страхування подорожуючих №255. 16 липня 2014 року під час перебуввання в країні Ізраїль мав місце страховий випадок, а саме: раптове захворювання у вигляді лівостороннього гострого гнійного середнього отіту, сильний больовий синдром. У зв'язку із цим, вона витратила на лікування кошти в розмірі 402 нових ізраїльських шекеля. При цьому у день настання страхового випадку сповістила відповідача засобами телефонного звязку та електронною поштою про зазначену подію. Разом з тим, звернулась за медичною допомогою до асистанської компанії, яка їй відмовила. 30 липня 2014 року позивачка звернулась до відповідача з письмовою заявою про здійснення страхового відшкодування, однак відповідач таку вимогу ігнорує, жодних пояснень не надав, хоча нею здійснено всі неодхідні заходи та виконані обов'язки як застрахованої особи. Позивачка зазначає, що залишення її без медичної допомоги під час перебування на відпочинку в іншій країні спричинили її моральні страждання, а неналежне виконання відповідачем свого обов'язку призвело до того, що позивачка не скористалась відпочинком. З посиланням на положення Закону України «Про страхування», норми ЦК України щодо обов'язковості виконання умов договору та умови Генерального договору від 20 січня 2014 року, свідоцтва про страхування від 09 липня 2014 року позивачка просить стягнути з відповідача суму страхового відшкодування в розмірі 402,5 нових ізраїсьських шекеля та моральну шкоду в розмірі 23315,00 грн., що відповідає вартості відпочинку.

В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити.

Представник відповідача ПрАТ «Страхова компанія «НОВА» в судове засідання не з'явився з невідомих причин, хоча завчасно повідомлений про дату, час, місце розгляду справи в установленому порядку. Натомість, 05 січня 2015 року до суду надійшли письмові заперечення представника відповідача на позовну заяву, в яких останній зазначив, що п. 3.4 Генерального договору, укладеного між АТ «СК «НОВА» та ДП «А.Е.Т. Джоінап!», визначено, що страхувальник (ДП «А.Е.Т. Джоінап!»,) зобов'язаний сплатити страховику страховий платіж за укладені договори страхування на користь застрахованих осіб відповідно до звітів застрахованих осіб та страхових свідоцтв. Натомість, страховику не надано відомостей про застраховану особу ОСОБА_2 та не сплачено страхову премію. За відсутності даних про страхове свідоцтво № 211517 та сплату страхового платежу за вказане свідоцтво, представник відповідача вважає, що договір страхування не набрав чинності, а тому відсутні підстави для виплати страхового відшкодування. Представник відповідача в діях АТ «СК «НОВА» порушень не вбачає, а тому вважає, що підстави для стягнення моральної шкоди відсутні та просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Заслухавши в судовому засіданні пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Між сторонами у справі склалися правовідносини, які врегульовані нормами ЦК України, Закону України «Про страхування» щодо страхування майнового інтересу, пов'язаного з відшкодуванням витрат на оплату медичних послуг під час поїздки за кордон, та відшкодування моральної шкоди.

Судом встановлено, що 20 січня 2014 року між ПрАТ «Страхова компанія «НОВА» (страховик) та Дочірнім підприємством «А.Е.Т. Джоінап!» (страхувальник) укладено Генеральний договір добровільного комплексного страхування подорожуючих №255, предметом якого є майновий інтерес, пов'язаний з відшкодуванням витрат на оплату медичних та інших послуг, наданих застрахованій особі під час поїздки за кордон при настанні події передбаченої договором.

Відповідно до ст. ст. 979, 980, 981, 985 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов'язані з життям, здоров'ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування). Договір страхування укладається в письмовій формі. Договір страхування може укладатись шляхом видачі страховиком страхувальникові страхового свідоцтва (поліса, сертифіката). Страхувальник має право укласти із страховиком договір на користь третьої особи, якій страховик зобов'язаний здійснити страхову виплату у разі досягнення нею певного віку або настання іншого страхового випадку.

Відповідно до умов Генерального договору, страховик зобов'язався у разі настання страхового випадку виплатити застрахованій особі страхове відшкодування на умовах і в обсязі визначених договором та Правилами добровільного страхування. Страхувальник, який діє на підставі вимог Закону України «Про туризм», забезпечує медичне страхування осіб, що придбали туристичний продукт страхувальника (застраховані особи) та сплачує страхові платежі у визначені строки. Укладання договору страхування по відношенню до кожної застрахованої особи підтверджується страховим свідоцтвом. Відповідно до п. 2.2 Глави І Генерального договору, страховим випадком є фактичне надання застрахованій особі під час здійснення нею закордонної подорожі медичних послуг, передбачених розділом 3 цієї глави договору, зокрема, невідкладна медична допомога, яка надана застрахованій особі за медичними показаннями при раптовому захворюванні.

Відповідно до свідоцтва про страхування № 211517 від 09 липня 2014 року страховиком є відповідач ПрАТ «Страхова компанія «НОВА», страхувальником - дочірнє підприємство «А.Е.Т. Джоінап!», застрахованою особою - ОСОБА_2. При цьому, страхова сума на медичні витрати становить 30000,00 доларів США на період страхування 15 діб з 10 липня по 24 липня 2014 року зі сплатою страхового платежу в розмірі 40,8 грн. Крім того, свідоцтво містить положення, відповідно до якого у разі настання події, яка потребує невідкладної медичної допомоги, необхідно протягом 48 годин зателефонувати до представництва асистанської компанії або до головного офісу відповідача та повідомити номер договору, характер події, що сталася та місце знаходження (а. с. 18).

З 10 липня 2014 року по 24 липня 2014 року позивачка ОСОБА_2 перебувала за кордоном України, а саме в державі Ізраїль, що підтверджено відповідними авіаквітками, копії яких містяться в матеріалах справи (а.с. 14). Під час перебування у закордонній подорожі ОСОБА_2 16 липня 2014 року надана медична послуга (лівосторонній гострий гнійний середній отит) за яку позивачкою сплачено 402,5 нових ізраїльських шекелей, що підтверджується відповідною довідкою, офіційний переклад якої міститься в матеріалах справи.

Відповідно до ст. ст. 1, 3, 16 Закону України «Про страхування», страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Страхувальниками визнаються юридичні особи та дієздатні фізичні особи, які уклали із страховиками договори страхування або є страхувальниками відповідно до законодавства України. Страхувальники можуть укладати із страховиками договори про страхування третіх осіб (застрахованих осіб) лише за їх згодою. Договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконатипослугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Умовами Генерального договору встановлено, що страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату застрахованій особі протягом 20 робочих днів після одержання належним чином оформлених документів (п. 7.1 глава І). Застрахована особа зобов'язана при настанні події, яка кваліфікується як страховий випадок, діяти відповідно до положень розділу 8 цієї глави, виконувати всі рекомендації асистанської компанії і страховика (п. 7.3). Відповідно до положень розділу 8 глави І Генерального договору в разі необхідності одержання послуг, застрахована особа повинна негайно, як з'явиться можливість, звернутись до асистанської компанії за телефонами зазначеними в договорі та дотримуватись вказівок диспетчера асистанської компанії. Якщо звернення неможливе, внаслідок різкого погіршення стану здоров'я, і застрахованій особі надана невідкладна медична допомога, застрахована особа повинна зателефонувати до асистанської копанії, але не пізніше 48 годин з моменту настання випадку. Отримувачем страхової виплати є застрахована особа у відповідному обсязі здійснених витрат. При самостійній оплаті послуг застрахованою особою протягом 20 робочих днів після отримання належним чином оформлених документів, страховик приймає рішення про здійснення страхової виплати в межах фактичних витрат, але не більше 1000,00 євро, згідно з курсом НБУ на дату здійснення витрат. Для отримання страхової виплати застрахована особа повинна звернутись до страховика із заявою про виплату протягом 15 днів з дати повернення застрахованої особи із-за кордону та надати документи зазначені в п. 8.7 глави І Генерального договору.

З матеріалів справи вбачається, що позивачка дотрималася встановленого порядку, а також звернулася із заявою про виплату страхового відшкодування (а. с. 15).

Судом встановлено, що під час перебування за кордоном 16 липня 2014 року позивачка отримала медичні послуги у зв'язку із різким погіршенням стану здоров'я (раптовим захворюванням), що відповідно до умов Генерального договору є страховим випадком (п. 2.1, 3.1 глава І). При цьому, послуга отримана в період страхування, а позивачкою сплачено страховий платіж на медичні витрати, що підтверджено відповідним свідоцтвом від 09 липня 2014 року, та безпосередньо здійснена плата за невідкладну медичну допомогу в розмірі 402,5 нових ізраїльських шекеля. Судом враховано, що на день звернення позивачки до суду відповідачем не здійснено виплати страхового відшкодування та не повідомлено про прийняте рішення (щодо виплати страхового відшкодуванні або у його відмові), відповідно до п. 8.8 Генерального договору.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про страхування», страхова виплата здійснюється тією валютою, яка передбачена договором страхування, якщо інше не передбачено законодавством України. Враховуючи умови договору щодо умов виплати страхового відшкодування та курс НБУ по відношенню гривні до нового ізраїльського шекеля станом на 16 липня 2014 року (100 грн. - 345,0259 нових ізраїльських шекеля) з відповідача на користь позивача підлягає стягненню страхове відшкодування в розмірі 1450,83 грн.

Як вбачається відповідач, заперечуючи щодо вказаного позову, зазначає, що страхове свідоцтво № 121517 не набрало чинності у зв'язку з несплатою страхувальником страхової премії. Однак, відповідно до п.п. 3.2, 3.4 Глави ІІІ Генерального договору укладання договору страхування по відношенню до кожної застрахованої особи підтверджується страховим свідоцтвом для застрахованих осіб. Страхувальник зобов'язаний сплатити страховику страхові платежі за укладені договори страхування на користь застрахованих осіб відповідно до звітів застрахованих осіб та страхових свідоцтв з 1-го по 15 число поточного місяця - до 30 числа поточного місяця, з 16-го по 30 число поточного місяця - до 15 числа наступного місяця. В матеріалах справи міститься рахунок фактура № 225/16 від 21 липня 2014 року на оплату страхувальником страхового платежу в розмірі 144155,4 грн. за період з 01 липня по 15 липня 2014 року, яка містить печатку та підпис представника страховика АТ «СК«НОВА» (а. с. 11), що відповідно була оплачена, про що свідчить платіжне доручення від 21 липня 2014 року № 46201, відповідно до якого ДП «А.Е.Т. Джоінап!» перерахувало АТ «СК «НОВА» 144155,4 грн. з призначенням платежу «страховий платіж зг. дог. № 255 від 20.01.2014» (а.с. 12). Вказаним дорученням проведена оплата і по страховому полісу №211517, про що свідчить повідомлення ДП «А.Е.Т. Джоінап!» (а.с.10). Враховуючи, що страхове свідоцтво на ім'я позивачки видано 09 липня 2014 року, твердження представника відповідача про неотримання АТ «СК «НОВА» страхової премії за страхове свідоцтво №121517 є безпідставним та спростовується доказами наявними в матеріалах справи.

Крім того, суд звертає увагу, що відповідно до ст. 18 Закону України «Про страхування», факт укладання договору страхування може посвідчуватися страховим свідоцтвом (полісом, сертифікатом), що є формою договору страхування. Договір страхування набирає чинності з моменту внесення першого страхового платежу, якщо інше не передбачено договором страхування. Натомість, п. 6.4-6.6 Глави І Генерального договору встановлено, що страховий захист по відношенню до конкретної застрахованої особи набирає чинності з дати зазначеної у страховому свідоцтві, у, даному випадку з 10 липня 2014 року, але не раніше моменту проходження застрахованою особою паспортного контролю під час виїзду з країни проживання. Отже, дія договору страхування для позивачки розпочалась 10 липня 2014 року з моменту проходження нею паспортного контролю При цьому навіть і невиконання страхувальником договірних зобов'язань перед страховиком з урахуванням положень Генерального договору не свідчить про те, що позивачка не є застрахованою особою.

Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача моральної шкоди у зв'язку з неналежним виконанням договірних зобов'язань суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, на положення якої посилається позивачка при обґрунтуванні моральної шкоди, моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Позивач порушенням своїх прав зазначає ненадання асистанською компанією медичних послуг. З аналізу положень Генерального договору вбачається, що асистанська компанія, до якої застрахована особа повинна звернутись у разі необхідності одержання послуг - це юридична особа, що діє від імені і за дорученням страховика і координує дії застрахованої особи під час настання подій передбачених договором, а також надає послуги за кордоном у разі настання страхового випадку. При цьому умовами Генерального договору передбачено і самостійна оплата послуг застрахованою особою, що і було здійснено позивачкою. Також, умовами договору не передбачено надання медичної допомоги саме страховиком або асистанською компанією, про що зазначає позивачка при обґрунтуванні наявної моральної шкоди. Тобто, у даному випадку, у відповідача та асистанської компанії відсутній обов'язок щодо надання саме медичної допомоги, а передбачена лише координація дій застрахованої особи при настанні страхового випадку. При цьому суд, звертає увагу, що між сторонами існують зобов'язальні правовідносини, а у разі порушення зобов'язання моральна шкода відшкодовується лише тоді, якщо це встановленого умовами договору чи закону. Суд звертає увагу, що положеннями Генерального договору такі умови не передбачені, а передбачена майнова відповідальність страховика за несвоєчасне здійснення страхової виплати. Не передбачена така відповідальність страховика і нормами ЦК України (ст.992 ЦК України) . За наведеного, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні вимоги про стягнення з відповідача моральної шкоди.

Згідно норм статті 88 ЦПК України, з відповідача в дохід держави слід стягнути судові витрати в розмірі 243,60 грн. судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 23, 979, 980, 981, 985, 988 ЦК України, ст. ст. 1, 3, 16, 18, 19 Закону України «Про страхування», ст. ст. 10, 11, 60, 88, 212-215, 218 ЦПК України,суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «НОВА» (02660, м. Київ, вул. М. Раскової, буд. 11, МФО 300528, , р/р 6565 в АТ «ОТП Банк») на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, 1450,83 грн. (одна тисяча чотириста п'ятдесят гривень 83 коп.) страхового відшкодування.

В решті вимог - відмовити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «НОВА» (02660, м. Київ, вул. М. Раскової, буд. 11, МФО 300528, , р/р 6565 в АТ «ОТП Банк») в дохід держави 243,6 грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Вінницької області через Вінницьким міським судом Вінницької області шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний термін з дня його проголошення.

Повний текст рішення буде виготовлений у встановлений ч.3 ст.209 ЦПК України п'ятиденний строк.

Суддя: