Справа № 362/4716/14ц Головуючий у І інстанції Лебідь - Гавенко Г.М.
Провадження № 22-ц/780/5489/15 Доповідач у 2 інстанції Поліщук М. А.
Категорія 26 07.10.2015
УХВАЛА

Іменем України

7 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді: Поліщука М.А.,

суддів: Лащенка В.Д., Ігнатченко Н.В.

при секретарі: Петленко І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» на заочне рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 23 квітня 2015 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості та задоволення вимог кредитора, -

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2014 року ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» звернулось до суду з зазначеним позовом, в якому просило стягнути солідарно з ОСОБА_2 і ОСОБА_3 загальну суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 3 681 624 грн. 55 коп.

Позов обґрунтований тим, що 09 червня 2005 року між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» і ОСОБА_2 було укладено кредитний договір, згідно якого Банк надав ОСОБА_2 кредитні кошти у розмірі 230 000 доларів США з розрахунку 11,0 % річних за весь час фактичного користування кредитом з кінцевим терміном повернення 09 червня 2020 року. 19 червня 2007 року та 17 червня 2013 року між Банком і ОСОБА_2 було укладено додаткову угоду №1 і №2 відповідно.

Повернення кредитних коштів згідно умов кредитного договору та додаткових угод до нього здійснюється щомісячно в термін до 10 числа кожного місяця.

Вказував на те, що в рахунок забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором 09 червня 2005 року між Банком і ОСОБА_3 було укладено договір поруки, згідно якого ОСОБА_3 зобов'язався солідарно відповідати за виконання ОСОБА_2 своїх зобов'язань, що виникли із кредитного договору.

Враховуючи невиконання відповідачем ОСОБА_2 умов кредитного договору, положення Договору поруки позивач вважає відповідачів солідарними боржниками щодо стягнення на свою користь заборгованості за кредитним договором, яка станом на 26 червня 2014 року становить 3 681 624 грн. 55 коп. і включає в себе: заборгованість по тілу кредиту - 200 984 доларів США, що еквівалентно 2 690 654,61 грн.; заборгованість по відсотках - 72 544,43 доларів США, що еквівалентно 862 901,49 грн.; заборгованість по щомісячній комісії - 95 972,08 грн.; заборгованість по пені за несвоєчасне погашення кредиту, відсотків за користування кредитними коштами та комісії в сумі - 332 093,37 грн.

Заочним рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 23 квітня 2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 3 681 624,55 грн. (три мільйони шістсот вісімдесят одна тисяча шістсот двадцять чотири гривні п»ятдесят п»ять копійок).

В задоволенні решти вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог до ОСОБА_5 скасувати та прийняти в цій частині нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального і процесуального права.

Апеляційна скарга підлягає відхиленню із наступних підстав.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_2 порушила умови взятого на себе зобов'язання щодо своєчасного погашення суми кредиту, а тому з неї підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором.

Відмову в позові до ОСОБА_3 суд мотивував положеннями ч.4 ст.559 ЦК України щодо припинення поруки, а саме тим, що Банк як Кредитор не пред»явив вимоги про погашення заборгованості за кредитом до Поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання.

Суд вказав, що так як Договором передбачено щомісячне погашення Боржником ануїтетного платежу за кредитом, то шестимісячний строк пред»явлення кредитором вимог до поручителя обчислюється з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу, а Боржник за кредитним договором перестав погашати кредит з 12 серпня 2013 року.

Колегія суддів погоджується із вказаними висновками, так як вони відповідають обставинам справи і узгоджуються із вимогами закону.

Статтею 553 ЦК України визначено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку.

Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Згідно ст..554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Відповідно до положень ч.4 ст.559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки..

Судом першої інстанції встановлено, що 09 червня 2005 року між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» і ОСОБА_2 було укладено кредитний договір, згідно якого Банк надав ОСОБА_2 кредитні кошти у розмірі 230 000 доларів США з розрахунку 11,0 % річних за весь час фактичного користування кредитом з кінцевим терміном повернення

09 червня 2020 року (а.с. 7-11).

19 червня 2007 року та 17 червня 2013 року між банком і ОСОБА_2 було укладено додаткові угоди до кредитного договору №1 і №2 відповідно (а.с. 12-13, 14-15). Повернення кредитних коштів згідно умов кредитного договору та додаткових угод до нього здійснюється щомісячно Ануїтетними платежами в термін до 10 числа кожного місяця.

З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 09 червня 2005 року між Банком та ОСОБА_3 було укладено договір поруки, згідно якого ОСОБА_3 зобов'язався перед Кредитором відповідати за виконання ОСОБА_2 своїх зобов'язань, що виникли із кредитного договору (а.с. 16-18).

19 червня 2007 року та 17 червня 2013 року між сторонами було укладено додаткову угоду до договору поруки №1 і №2. (а.с. 19, 20).

В договорі поруки та додаткових угодах до нього строк дії поруки не встановлено.

29 липня 2011 року та 03 жовтня 2011 року Банк надсилав ОСОБА_2 Повідомлення щодо усунення порушення в зв»язку з порушеннями щодо своєчасного погашення кредиту. (а.с.47-48).

23 квітня 2012 року Банк надіслав ОСОБА_2 і ОСОБА_3 вимогу про усунення порушень умов кредитного договору, в якій заявив, що в зв»язку з порушенням умов Кредитного договору щодо погашення заборгованості Термін погашення основної заборгованості і плати за кредит є таким, що настав і запропонував відповідачам в 30-денний термін з дня отримання Вимоги здійснити дострокове погашення кредиту у повному обсязі. (а.с.49-51).

27 квітня 2012 року ОСОБА_2 і ОСОБА_3 отримали Вимогу Банку (а.с.52).

З розрахунку загальної заборгованості за кредитним договором за період з 9 червня 2005 року по 26 червня 2014 року вбачається, що ОСОБА_2 не здійснювала погашення тіла кредиту з 10 березня 2010 року, останній платіж здійснено 12.08.2013 року в розмірі 94,51 доларів США. (а.с.33-34).

Останній платіж по процентах за користування кредитом ОСОБА_2 сплачено 12.08.2013 року в розмірі 1905,49 доларів США. (а.с.37).

Встановивши вказані обставини справи, суд першої інстанції прийшов до законного і обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для стягнення заборгованості за кредитним договором з поручителя ОСОБА_3 в зв»язку з тим, що відповідно до п.4 ст.559 ЦК України порука є припиненою.

При цьому суд вірно вказав, що оскільки положеннями Кредитного Договору та Додаткових угод до нього від 19 червня 2007 року та 17 червня 2013 року передбачено обов»язок позичальника щомісячно до 10 числа кожного місяця здійснювати погашення заборгованості у складі щомісячного Ануїтетного платежу, то початком перебігу строку пред»явлення вимоги до поручителя є день несплати чергового щомісячного платежу за основним зобов»язанням.

Так як останній щомісячний платіж позичальником було здійснено 12 серпня 2013 року, по 10 вересня 2013 року черговий щомісячний платіж не сплачено, позовна заява як вимога до поручителя подана в суд 30 вересня 2014 року, тобто за межами встановленого ч.4 ст.559 ЦК України шестимісячного строку пред»явлення вимог до поручителя, то порука є припиненою.

Суд першої інстанції вірно, відповідно до ст..360-7 ЦПК України застосував Правову позицію, викладену Верховним Судом України у постанові у цивільній справі № 6-53цс14 від 17.09.2014 року.

Так, відповідно до цієї Правової позиції Верховний Суд України вказав, що виходячи з положень другого речення частини четвертої статті 559 ЦК України слід дійти висновку про те, що вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов'язання за договором повинно бути пред'явлено в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов'язанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами) або з дня, встановленого кредитором для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого частиною другою статті 1050 ЦК України, або з дня настання строку виконання основного зобов'язання (у разі якщо кредит повинен бути погашений одноразовим платежем).

Відповідно закінчення строку, установленого договором поруки, так само як сплив шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання або одного року від дня укладення договору поруки, якщо строк основного зобов'язання не встановлений, припиняє поруку за умови, що кредитор протягом строку дії поруки не звернувся з позовом до поручителя.

Рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права і передбачених законом підстав для його скасування при апеляційному розгляді не встановлено.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що оскільки строком виконання основного зобов'язання згідно умов кредитного договору визначено 9 червня 2020 року, то і договір поруки діє протягом шести місяців і Банк має право пред»явити вимоги до поручителя до 10.12.2020 року, підлягають відхиленню.

Суд першої інстанції вірно застосував положення ч.4 ст.559 ЦК України з врахуванням положень Кредитного договору, договору поруки та додаткових угод до них і прийшов правильного висновку про припинення поруки, оскільки вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов'язання за договором Банк пред»явив поза межами шестимісячного строку від дня настання строку погашення чергового платежу за основним зобов'язанням.

Встановлено, що до 10 вересня 2013 року Позичальник не сплатив черговий щомісячний Ануїтетний платіж, а з позовом до поручителя Банк звернувся 30 вересня 2014 року, тобто після спливу визначеного ч. 4 ст. 559 ЦК України шестимісячного строку, в зв'язку з чим законним та обґрунтованим є висновок суду першої інстанції про припинення поруки та відмову в зв'язку з цим у стягненні заборгованості з поручителя ОСОБА_3

Посилання апелянта на додаткову угоду до Договору поруки від 17 червня 2013 року, як на підставу чинності договору поруки на час ухвалення оскаржуваного рішення суду, колегія суддів вважає необґрунтованими і такими, що не впливають на висновки суду.

Вбачається, що ні Договором поруки ні Додатковими угодами до нього від 19 червня 2007 року і від 17 червня 2013 року (а.с.19-20) строк поруки не був встановлений.

За вказаних обставин вимогу до поручителя кредитор мав можливість пред»явити протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання, що ним не було зроблено.

Інших доводів, які б спростували законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення, апеляційна скарга ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» не містить.

Керуючись ст. 303, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» - відхилити.

Рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 23 квітня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: