Справа № 219/6396/15-ц
Провадження № 2/219/2913/2015
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03.11.2015 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області в складі:
головуючого - судді Шевченко Л.В.,
за участю секретаря - Брагіної М.В.,
представник позивача - не з'явився,
відповідач - не з'явився,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Артемівськ справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська мікрофінансова мережа» до ОСОБА_1 про відшкодування збитків,-
У судове засідання представник позивача не з'явилася, до суду надіслала заяву, в якій вона просила розглянути справу за відсутності представника позивача. Позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити у повному обсязі на підставах викладених у позові, проти заочного розгляду справи не заперечувала.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з'явилася. Про розгляд справи була повідомлена належним чином шляхом направлення судових повісток рекомендованим поштовим відправлення за її адресою. Про причини неявки суд не повідомила. Відповідно до ст.74 ЦПК України, відповідач вважається належним чином повідомлений про місце і час розгляду справи.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що оскільки від відповідача не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, як то передбачає ст. 169 ЦПК України, з причин, які б могли бути визнані судом поважними, у суду відсутні підстави для відкладення розгляду справи, а тому, суд зі згоди позивача вирішує справу на підставі наявних у справі доказів у відповідності до ст. 224-228 ЦПК України.
Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання або за розпорядженням головуючого інший працівник апарату суду. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.
Так, позивач ТОВ «Українська мікрофінансова мережа» здійснює свою господарську діяльність як фінансова установа та на підставі Свідоцтва ІК №87 від 21.06.2012 року надає фінансові кредити за рахунок власних коштів (арк.с.16).
Відповідно до п. 2.2 договору кредитні кошти та нараховані проценти за користування ними, мали бути повернуті відповідачем у касу позивача 05.06.2014 року єдиним платежем у сумі не менше 1 664,00 грн., яка включає в себе розмір отриманих кредитних коштів у сумі 1 300,00 грн. та нарахованих процентів в сумі 364,00 грн. за відповідний період, відповідно до графіка платежів (додаток №1до кредитного договору) (арк.с.45). Якщо зазначений платіж здійснюється відповідачем поза межами зазначеного строку, то він коригується на відповідну суму штрафів, пені, прострочених відсотків, строкових відсотків, простроченого кредиту та строкового кредиту.
Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.
Згідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно до вимог ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Таким чином, на підставі договору відповідач був зобов'язаний в строк до 05.06.2014 року повернути позивачу грошові кошти у сумі 1 664,00 грн., а у разі прострочення платежу - сплатити штраф у розмірі 100,00 грн. та пеню в розмірі 4% за кожен день прострочення, але не більше ніж за 30 календарних днів. Але у встановлений строк відповідач грошові кошти позивачу не повернув, таким чином порушив свої грошові зобов'язання, які були передбачені договором.
Згідно зі ст. 610 ЦК України - порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. На підставі ч.2, 3, 4 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема:зміна умов зобов'язання, сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди.
Відповідно по п. 4.1 договору відповідач сплачує пеню у розмірі 4% за кожен день прострочення, але не більше ніж за 30 календарних днів. Оскільки строк простроченої заборгованості становить більше 30 днів, то розрахунки проводяться з урахуванням максимального строку нарахування пені - 30 днів, наступним чином: (1 664,00 * 4% / 100%) * 30 = 1 996,80 грн. Разом з тим, відповідно до умов п. 4.2 - відповідач зобов'язаний сплатити штраф у розмірі 100,00 грн.
Крім цього згідно з ч.2 ст. 625 ЦК України - боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Сума основного боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за період з травня 2014 року по травень 2015 року становить 2 610,10 грн.
Таким чином, з відповідача підлягає відшкодування збитків у сумі 4 706,90 грн., яка складається з: суми основного боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції - 2 610,10 грн.; пені - 1 996,80 грн.; штрафу - 100,00 грн.
З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що позов ТОВ «Українська мікрофінансова мережа» підлягає задоволенню, оскільки відповідач зобов'язань по договору не виконав та не повернув позивачу грошові кошти та проценти за користування ними, чим порушив його законні інтереси та завдав збитки, а тому слід стягнути з відповідача на користь позивача вказані в позовній заяві кошти в повному обсязі.
Під час звернення до суду позивачем були сплачений судовий збір у сумі 243,60 грн., який відповідно до ст. 88 ЦПК України має бути стягнуті з відповідача у повному обсязі.
Керуючись ст.ст. 5, 6, 10, 107, 208, 215, 224-228 ЦПК України, ст.ст. 509, 526, 530, 610, 625, 1054 ЦК України, суд
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська мікрофінансова мережа» до ОСОБА_1 про відшкодування збитків - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Донецької області через Артемівський міськрайонний суд Донецької області протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення ухвалено, оформлено та підписано суддею одноособово в нарадчій кімнаті.

Суддя Л.В.Шевченко