Справа № 127/9250/14-ц
Провадження № 2/127/548/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2015 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Борисюк І.Е., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ:

В проваджені Вінницького міського суду Вінницької області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя та визнання права власності та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та визнання права власності.

14.01.2015 року через канцелярію суду ОСОБА_1 подав заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на рухоме майно та вилучення його і постановки на штраф майданчик.

Заява мотивована тим, що 22.12.2014 року ОСОБА_1 до Вінницького міського суду було подано зустрічний позов по цивільній справі № 127/9250/14-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя та визнання права власності. ОСОБА_1 вважає, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, оскільки ОСОБА_2 може відчужити вказане в зустрічній позовній заяві майно, а саме транспортні засоби, які перебувають у її фактичному володінні.

Вище викладене й стало підставою для звернення позивача до суду із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту та вилучення і постановки на штраф майданчик наступного майна:

1) транспортний засіб марки «Reno», модель «Kango» жовтого кольору, 2000 року випуску, реєстраційний № НОМЕР_1, зареєстрований на імя ОСОБА_2;

2) транспортний засіб марки «Toyota Rav 4» червоного кольору, 2007 року випуску, зареєстрований на імя ОСОБА_2, на сьогоднішній день д.н.з. НОМЕР_2 (раніше д.н.з. НОМЕР_3);

3) транспортний засіб марки «Volkswagen Caddi» білого кольору, реєстраційний № НОМЕР_4, придбаний на підставі довіреності з правом керування та розпорядження як на імя ОСОБА_1, так і на імя ОСОБА_3.

Згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно з п. 1 та п. 7 ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб та передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам .

Суд, розглянувши вищезазначену заяву, дослідивши матеріали справи, враховуючи обґрунтування заявника, приходить до висновку про наявність підстав для забезпечення позову, оскільки дана вимога про забезпечення позову подана з додержання вимог встановлених ст. 151 ЦПК України.

Однак, розглянувши заяву, суд прийшов до висновку про часткове задоволення заяви про забезпечення позову.

Заявником в заяві про забезпечення позову зазначено причини, у звязку з чим потрібно забезпечити позов. Заходи забезпечення позову частково відповідають заявленим вимогам, тобто безпосередньо звязані з предметом спору, є в частині співмірними заявленим вимогам, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

Судом також враховується охорона прав і інтересів інших осіб, які беруть участь у справі, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Цивільний процесуальний кодекс України враховує принцип рівноправя сторін у процесі і забезпечує захист інтересів, в тому числі, відповідача.

Судом перевірено аргументованість вимоги про забезпечення позову щодо застосовування заходів забезпечення позову, враховано те, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Відповідність забезпечувальних заходів заявленій вимозі полягає у відповідності майнового інтересу заявника заходам, про застосування яких вона клопоче перед судом. Так, відповідно до ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Судом, враховано, що заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акта, а також перешкоджання спричинення значної шкоди заявнику.

Тому, враховуючи вище викладене, суд прийшов до висновку, що заява про забезпечення позову є обґрунтованою та підлягає задоволенню в частині накладення арешту на рухоме майно, а саме: транспортний засіб марки «RENAULT», модель «KANGOO» жовтого кольору, 2000 року випуску, реєстраційний № НОМЕР_1, власником якого є ОСОБА_2, тобто у спосіб визначений п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України. Однак, необхідність забезпечення позову шляхом вилучення і постановки на штраф майданчик даного автомобіля, тобто у спосіб визначений п. 7 ч. 1 ст. 152 ЦПК України, суд вважає необґрунтованим.

Суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні заяви в частині вимог щодо забезпечення позову шляхом накладення арешту на транспортний засіб марки «Toyota Rav 4» червоного кольору, 2007 року випуску, на сьогоднішній день д.н.з. НОМЕР_2 (раніше д.н.з. НОМЕР_3), зареєстрований на імя ОСОБА_2, та транспортний засіб марки «Volkswagen Caddi» білого кольору, реєстраційний № НОМЕР_4, придбаний на підставі довіреності з правом керування та розпорядження як на імя ОСОБА_1, так і на імя ОСОБА_3, а також шляхом вилучення і передачі даних транспортних засобів на зберігання на штраф майданчик, враховуючи наступне.

Заявником в заяві про забезпечення позову зазначено, що транспортний засіб марки «Volkswagen Caddi» придбаний на підставі довіреності з правом керування та розпорядження як на імя ОСОБА_1, так і на імя ОСОБА_3.

Видача довіреності без укладення договору купівлі-продажу не є договором, який допускає перехід права власності на майно до третіх осіб. При оформленні довіреності перехід права власності не відбувається, оскільки повірений отримує лише тимчасове право на здійснення від імені й на користь іншої особи (власника майна) тих дій, які передбачені довіреністю.

Згідно зі ст.ст. 237, 244, 245 ЦК України довіреність це письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами, ґрунтується на договорі та визначає правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобовязана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє.

Окрім того, заявником суду не надано жодних доказів, що транспортний засіб марки «Toyota Rav 4» червоного кольору, 2007 року випуску, на сьогоднішній день д.н.з. НОМЕР_2 (раніше д.н.з. НОМЕР_3), належить на праві власності ОСОБА_2.

При цьому судом враховано інтереси осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням вище зазначеного відповідного заходу, співмірність заходів забезпечення позову заявленим вимогам.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву задовольнити частково.

Забезпечити позов у цивільній справі № 127/9250/14-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя та визнання права власності та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та визнання права власності.

Накласти арешт на транспортний засіб марки «RENAULT», модель «KANGOO» жовтого кольору, 2000 року випуску, реєстраційний № НОМЕР_1, власником якого є ОСОБА_2.

В задоволенні решти заявлених вимог - відмовити.

Копію ухвали направити для виконання до Замостянського відділу ДВС Вінницького міського управління юстиції (м. Вінниця, вул. Грушевського, 17), ДАІ УМВС України у Вінницькій області (м. Вінниця, вул. Ботанічна, 23) для виконання.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу булопостановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: