Справа № 2-2583 /02
Провадження № 2-в/522/15/15
УХВАЛА

Іменем України

22 жовтня 2015 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Кравчук Т.С.,

при секретарі Антонецькому С.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про часткове відновлення провадження по справі та скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Заявниця ОСОБА_1 звернулася до Приморського районного суду м. Одеси із зазначеною заявою, в якій просить відновити втрачене провадження за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення шкоди в частині забезпечення позову та накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 на підставі Ухвали Київського районного суду м. Одеси від 25.06.1998 року, скасувати заходи забезпечення позову та зняти арешт з квартири АДРЕСА_1, реєстраційний номер обтяження: 8167436, накладений Київським районного суд м. Одеси за Ухвалою від 25.06.1998 року по зазначеній цивільній справі та відповідно вилучити запис № 8167436 з єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна

Свою заяву заявниця мотивує тим, що Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 25.06.1998 року у якості забезпечення позову було накладено арешт на майно, а саме на квартиру відповідачки за позовом ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2.

25 січня 1999 року ОСОБА_3 продала вказану квартиру тітці заявниці ОСОБА_4. В підтвердження відчуження було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна №Н/99-0023 від 25.01.1999 року. Договір було укладено на Одеській універсальній товарній біржі «Центр».

За час життя тітка заявниці зробила не неї заповіт на зазначену квартиру.

В листопаді 2014 року тітка заявниці - ОСОБА_4 померла.

Заявниця ОСОБА_1 у встановленому порядку прийняла спадщину та після спливу 6-ти місячного строку звернулася до 6-ї Одеської державної нотаріальної контори за оформленням спадщини на вказану квартиру.

Однак, в оформленні спадщини їй було відмовлено, у звязку з тим, що на зазначену квартиру накладено арешт, запис про який було внесено до оновленого електронного реєстру заборон в 2008 році.

Заявниця зазначає, що провадження по зазначеній справі закрито. При цьому, при закритті провадження по справі питання про скасування заходів забезпечення позову судом не вирішувалося, а арешт існує і по сьогодні.

Заявниця звернулася до першої Одеської державної нотаріальної контори із запитом на отримання копії Ухвали по зазначеній справі, так як в реєстрі інформація щодо номера справи, сторін по справі, ні прізвища Судді, який розглядав справу не містилася.

При зверненні представника заявниці до 1-ї Одеської нотаріальної контори йому з архіву надали фотокопію Ухвали Київського районного суду м. Одеси, за якою було накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1.

Заявниця зазначає, що арешт з квартири досі не знято, що протирічило положенням Цивільно-процесуального кодексу України 1963 року та протирічить діючому ЦПК, а також порушує її права як спадкоємця на оформлення спадщини відповідно до закону.

На сьогодні заявниці стало відомо, що після накладення арешту справу було передано за підсудністю до Приморського районного суду м. Одеси.

При зверненні заявниці до архіву Приморського районного суду м. Одеси їй було повідомлено, що цивільна справа була або втрачена або знищена а матеріали справи не зберіглися.

Номер справи в Ухвалі суду про накладення арешту не зазначається.

На сьогодні для заявниці постає питання про скасування заходів забезпечення позову та зняття арешту з квартири за адресою: АДРЕСА_3, яка належала на праві власності її тітці, як спадкодавиці.

Представник заявниці ОСОБА_1 заяву підтримав та просив її задовольнити.

Суд, дослідивши надані заявницею документи, документи суду, виходить з наступного.

Судом встановлено, що в провадженні Київського районного суду м. Одеси знаходилася цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення шкоди.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 25.06.1998 року у якості забезпечення позову було накладено арешт на квартиру відповідачки ОСОБА_3, за адресою: АДРЕСА_3.

Ухвалу про накладення арешту було направлено для виконання до першої Одеської державної нотаріальної контори.

Згодом зазначену цивільну справу було передано до Приморського районного суду м. Одеси за підсудністю.

Згідно довідки архіву Приморського районного суду м Одеси, яка міститься в матеріалах провадження після передання справи за підсудністю зазначена справа була втрачена.

Окрім цього, 25 січня 1999 року відповідачка ОСОБА_3 продала вказану квартиру рідній тітці заявниці ОСОБА_4, про що свідчить договір купівлі-продажу нерухомого майна №Н/99-0023 від 25.01.1999 року. Договір було укладено на Одеській універсальній товарній біржі «Центр».

З документів провадження вбачається, що 23.08.2013 року тітка заявниці зробила не неї заповіт на зазначену квартиру.

В листопаді 2014 року тітка заявниці - ОСОБА_4 померла, про що свідчить свідоцтво про смерть від 27.11.2014 р. ОСОБА_2 І-ЖД №399004.

Заявниця ОСОБА_1 у встановленому порядку прийняла спадщину та після спливу 6-ти місячного строку звернулася до 6-ї Одеської державної нотаріальної контори за оформленням спадщини на вказану квартиру.

Однак, в оформленні спадщини їй було відмовлено, у звязку з тим, що на зазначену квартиру накладено арешт, запис про який було внесено до оновленого електронного реєстру заборон в 2008 році, про що свідчить довідка №1538/02-14 від 16.07.2015 р., видана державним нотаріусом шостої Одеської державної нотаріальної контори ОСОБА_5

Питання про скасування заходів забезпечення позову судом не вирішувалося, а арешт існує і по сьогодні, хоча спору між сторонами немає.

Своєчасне не зняття арешту з майна протирічило положенням Цивільно-процесуального кодексу України 1963 року та протирічить діючому ЦПК, а також порушує права заявниці, у відношенні якої на сьогодні вирішено питання про її права та обовязки, а також як спадкоємця всіх прав та обовязків на оформлення спадщини відповідно до закону.

З метою недопущення порушення прав заявниці, як спадкоємця за законом суд вважає за можливе вирішити питання про скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 155 ЦПК України 1963 р., питання про скасування забезпечення позову повинно було вирішуватись в судовому засіданні з повідомленням осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. ч. 3 та 6 ст. 154 ЦПК України, якщо у задоволенні позову було відмовлено, провадження у справі закрито або заяву залишено без розгляду, вжиті заходи забезпечення позову застосовуються лише до набрання судовим рішенням законної сили.

За таких обставин, заява в частині скасування заходів забезпечення позову підлягає задоволенню.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст. ст. 3, 154 ЦПК України суд, -

УХВАЛИВ:

Скасувати заходи забезпечення позову та зняти арешт з квартири АДРЕСА_1, реєстраційний номер обтяження: 8167436, накладений Київським районного суд м. Одеси за Ухвалою б/н від 25.06.1998 року.

Вилучити запис про обтяження № 8167436, який зареєстрований 10.11.2008 року першою Одеською державною нотаріальною конторою з єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна.

Ухвала суду може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області протягом 5 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції.

Суддя: 22.10.2015