Дата документу 25.12.2015
Провадження № 2/320/4993/15
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 грудня 2015 року м. Мелітополь

Суддя Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області Дараган Л.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Костянтинівській сільської ради Мелітопольського району Запорізької області про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Костянтинівській сільської ради Мелітопольського району Запорізької області про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на спадкове майно.

Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року № 2, позовна заява подається до суду в письмовій формі і за змістом повинна відповідати вимогам статті 119 ЦПК. У зв'язку з цим суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

При цьому було встановлено, що позов було подано з порушенням вимог ст. 119 ЦПК України.

Так, в порушення п. 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України відсутні посилання на докази, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, на підтвердження кожної обставини.

Зокрема, позивач, зазначаючи про неможливість вирішення питання щодо оформлення спадщини в позасудовому порядку, не зазначає про жодні докази на підтвердження цих обставин, при цьому позивачем не враховуються ті обставини, що відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством; за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають; у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Однак, позивачем попри зазначення в позові відомостей щодо наявності відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, відповідної постанови нотаріуса до позову не додано.

Крім того, позивач, вказуючи на неможливість вирішення питання щодо оформлення спадщини в позасудовому порядку через відсутність правовстановлюючого документа на спадкове майно, в позовні заяві не зазначає про жодні докази на підтвердження цих обставин, а саме про неможливість відновлення правовстановлюючого документа або отримання його дублікату.

Також, позивач, вказуючи про наявність спадкового майна, в позовній заяві взагалі не зазначає про жодні докази на підтвердження цих обставин, а саме про належність спадкодавцю спадкового майна, на підставі яких документів право власності на зазначене спадкове майно було зареєстровано за померлою.

Взагалі, позивач, зазначаючи про необхідність встановлення факту родинних відносин та визнання за ним права власності на спадкове майно, але при цьому жодних доказів та документів, які б підтверджували зазначені в позові обставини, до позову не додає.

Крім того, в порушення ч. 5 ст. 119 ЦПК України, судовий збір не оплачений.

Так, відповідно до Закону України «Про судовий збір» в редакції, що набрала чинності 01 вересня 2015 року, за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. Тому, за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою судовий збір сплачується з урахуванням загальної суми позову в розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, що на день подання позову до суду складає 487 гривень 20 копійок, та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати, що на день подання заяви до суду складає 6090 гривень 00 копійок, а за подання до суду позовної заяви немайнового характеру фізичною особою судовий збір сплачується в розмірі 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, що на день подання позову до суду складає 487 гривень 20 копійок. Отже, враховуючи заявлені позивачем вимоги вбачається, що позивачу необхідно сплатити судовий збір за подання до суду позовної заяви майнового характеру в розмірі 487 гривень 20 копійок та за подання до суду позовної заяви немайнового характеру в розмірі 487 гривень 20 копійок (реквізити для сплати судового збору: отримувач коштів: Мелітопольське УДКСУ (м. Мелітополь, Мелітопольський район), 22030001; код отримувача: (код за ЄДРПОУ) 37968956; код банку отримувача (МФО): 813015; рахунок отримувача: 0013; код класифікації доходів бюджету: 22030001; призначення платежу: судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача). При цьому жодних обставин, за наявності яких позивач може бути звільнений від сплати судового збору або йому може бути розстрочено чи відстрочено сплату судового збору, в позові не зазначено. Тому вбачається, що судовий збір не оплачений.

Вказані недоліки перешкоджають розгляду справи.

Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року № 2, якщо заява не відповідає вимогам статей 119, 120 ЦПК або не сплачено судовий збір, суддя відповідно до вимог статті 121 ЦПК постановляє ухвалу, в якій повинні бути зазначені конкретні підстави залишення заяви без руху, в тому числі й розмір несплачених судових витрат, і надає строк для усунення недоліків, тривалість якого визначається в кожному конкретному випадку з урахуванням характеру недоліків, реальної можливості отримання копії ухвали, яка повинна бути надіслана заявнику негайно, та їх виправлення.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 ЦПК України, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

Таким чином, суд вважає необхідним залишити вказаний позов без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви терміном 5 днів з дня отримання копії вказаної ухвали.

Керуючись ст.ст. 119, 121 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Костянтинівській сільської ради Мелітопольського району Запорізької області про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на спадкове майно залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви терміном 5 днів з дня отримання копії вказаної ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: