Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/778/2424/15 Головуючий у 1-й інстанції: Баранов В.І.
Є.у. № 320/6027/13-ц Суддя-доповідач: Трофимова Д.А.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Крилової О.В.

Суддів: Трофимової Д.А.

Дзярука М.П.

При секретарі: Семенчук О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 26 червня 2013 року по справі за позовом ОСОБА_4 до виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до суду з вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати - ОСОБА_5, після її смерті відкрилась спадщина на належну їй квартиру АДРЕСА_1.

Спадкоємцями за законом після смерті ОСОБА_5 є позивач та його рідний брат по матері - ОСОБА_6, інших спадкоємців не має. Позивач прийняв спадщину, яка відкрилася після смерті його матері.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер його рідний брат по матері - ОСОБА_6 У встановлений законом строк позивач не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини у зв'язку з тим, що після поховання матері та брата він отримав стрес та за станом свого здоров'я деякий час не міг звернутися до нотаріальної контори. Крім того, йому не було відомо, що для подачі заяви про прийняття спадщини встановлений спеціальний строк, та вважав що для прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті його брата, не треба подавати ніяких заяв.

Посилаючись на зазначені обставини, позивач просив суд визначити йому додатковий строк тривалістю в один місяць для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини за законом, яка відкрилась після смерті його рідного брата по матері - ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 26 червня 2013 року позов задоволено.

Надано ОСОБА_4 додатковий строк для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини за законом, яка відкрилася після смерті його рідного брата по матері ОСОБА_5 - ОСОБА_6, що помер ІНФОРМАЦІЯ_2, тривалістю в один місяць з моменту набранням рішенням законної сили.

Не погоджуючись із рішення суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

На підставі п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог, або змінити рішення.

Відповідно ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Згідно ч. 2 ст. 314 ЦПК України апеляційний суд ухвалює рішення у випадках скасування судового рішення і ухвалення нового або зміни рішення.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Згідно ч. 1 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Оскаржуване рішення не відповідає таким вимогам.

В силу ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК Україниспадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно зі ст. 1272 ЦК Україниякщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Пленум Верховного Суду України в п. 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування"роз'яснив, що, при розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Проте, всупереч ст.ст. 212, 213 ЦПК Українирішення суду таких не містить, обставини, на які послався суд у рішенні, такими не є.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов, виходив із того, що у встановлений законодавством строк позивач не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини через те, що не знав про необхідність такого звернення протягом шестимісячного строку, та у зв'язку з тим, що в нього погіршився стан здоров'я після смерті матері та брата.

З такими висновками суду першої інстанції погодитися не можна, оскільки вони не ґрунтуються на матеріалах справи та вимогах закону.

В законі не міститься визначення поняття поважності причин пропущення строку для прийняття спадщини і їх поважність повинна визначатися судом у кожному випадку, виходячи з конкретних обставин справи та характеру взаємовідносин сторін.

Як вбачається з матеріалів справи, батьками позивача ОСОБА_4 є ОСОБА_7 та ОСОБА_5 (а.с. 17).

ОСОБА_7 та ОСОБА_5 одружились 27.03.1970 року, після реєстрації одруження присвоєно прізвища: чоловікові - ОСОБА_7, дружині - ОСОБА_5 (а.с. 9).

Батьками ОСОБА_6 є ОСОБА_9 та ОСОБА_5 (а.с. 9).

Таким чином, позивач ОСОБА_4 є братом ОСОБА_6

ОСОБА_5 (мати позивача та ОСОБА_6) померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 4).

ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 5).

Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса Мелітопольської державної нотаріальної контори від 11.06.2013р. позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки ОСОБА_4 не прийняв спадщину в установлений законом строк - шість місяців, на день відкриття спадщини він з померлим не проживав, заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори не подавав (ст.ст. 1268-1270 ЦК України), тобто не має факту прийняття спадщини спадкоємцем після ОСОБА_6 (а.с. 14).

ОСОБА_3 є спадкоємцем першої черги за законом як син померлого ОСОБА_6 (а.с. 35).

Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 23 квітня 2015 року визначено ОСОБА_3 строк у 3 місяці для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до ст. 16 ЦК України, звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту. Обравши способом захисту визначення додаткового строку для прийняття спадщини, позивач в силу ст.ст. 10, 60 ЦПК Українизобов'язаний на засадах змагальності переконливими, належними та допустимими доказами довести правову та фактичну підставу заявлених ним вимог.

Колегія суддів дійшла висновку, що позивач, всупереч вимогам ст.ст. 10, 60 ЦПК України, які зобов'язують його на засадах змагальності доводити свої позовні вимоги переконливими, належними та допустимими доказами, таких доказів не надав. При розгляді справи не встановлено причин, які перешкоджали позивачу звернутися з заявою про прийняття спадщини, позивач знав про смерть брата, але з даним позовом звернулися до суду лише через у червні 2013 року.

Доводи позивача про юридичну необізнаність не є поважною причиною, яка б непереборно перешкоджала йому в разі потреби звернутися за юридичною допомогою та дотриматися вимог закону про строк і порядок прийняття спадщини.

На підтвердження доводів про неможливість подання заяви про прийняття спадщини у зв'язку з погіршенням стану здоров'я жодних доказів ОСОБА_4 щодо такого стану здоров'я не надано.

Тому колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини ОСОБА_4 у зв'язку з його юридичною необізнаністю та погіршенням стану здоров'я.

Інших доводів щодо поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини позивач суду не вказав.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про недоведеність позивачем обставин, які б свідчили про поважність причин пропуску строку на прийняття спадщини відповідно до ст. 1272 ЦК України.

Виходячи з викладеного, на підставі ст.ст. 307, 309 ЦПК України апеляційний суд вбачає підстави для задоволення апеляційної скарги та ухвалення нового рішення в справі про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 26 червня 2013 року по цій справі скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржено безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: