Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/1150/15 Головуючий у суді І-ї інстанції Цоток В. В.
Доповідач Авраменко Т. М.
УХВАЛА

Іменем України

13.05.2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючої судді : Авраменко Т.М.

суддів: Суржика М..М, Суровицької Л.В.

секретаря : Кравченко Я.С.

за участю сторін та їх представників

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за апеляційною скаргою на рішення Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 01 квітня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди.

Заслухавши доповідача,пояснення осіб, які прибули в судове засідання, дослідивши матеріали справи, колегія суддів, -

В С Т А Н О В И Л А :

В березні 2015 року ОСОБА_3 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди.

Зазначав, що 05 серпня 2014 року біля 11 год. в с.Тернове Добровеличківського району відповідач викрав з салону його автомобіля «Ваз 2105», номер НОМЕР_1, 3500 грн., пошкодив автомобіль в районі дверцят та побив його. Вартість ремонту автомобіля становить 3654 грн.

Просив стягнути з відповідача зазначену суму на відшкодування матеріальної шкоди, 4000 грн. на відшкодування моральної шкоди та судові витрати у справі.

Рішенням Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 01 квітня 2015 року в позові відмовлено. Суд встановив, що відповідач не повинен нести відповідальність за шкоду, в заподіянні якої відсутня його вина.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права, та ухвалити нове рішення про задоволення позову. Зазначає, що суд не дав належної оцінки доказам у справі та дійшов безпідставного висновку про відмову в позові.

В засіданні апеляційного суду позивач та його представник підтримали доводи апеляційної скарги, а відповідач та його представник просили відхилити апеляційну скаргу, оскільки рішення суду відповідає вимогам закону та є справедливим.

Колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити з наступних підстав.

З пояснень сторін вбачається, що між позивачем, який раніше працював головою колгоспу, та відповідачем, який в цьому колгоспі працював головним інженером, давно існують неприязні відносини, обоє є особами похилого віку.

Позивач просив стягнути шкоду за нанесені відповідачем 05 серпня 2014 року пошкодження його автомобілю, на підтвердження розміру матеріальної шкоди надав акт оцінки транспортного засобу.

Заперечуючи проти позову, відповідач пояснив, що дійсно 05 серпня 2014 року між ними виник конфлікт з вини позивача і вони побилися, проте пошкоджень автомобілю він не наносив.

Шкода, заподіяна особі або майну громадянина підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини (ч.2 ст.1166 ЦК України).

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч.1 ст.57 ЦПК України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст.58 ЦПК України). Доказами є, зокрема показання свідка (ст.63 ЦПК України).

Суд першої інстанції допитав за клопотанням сторін свідків, показанням яких дав належну оцінку.

Як підтверджується технічним записом судового засідання, працівник міліції свідок ОСОБА_5 пояснив, що від позивача надійшла заява про пошкодження автомобіля, він поїхав до позивача додому. Позивач пояснив йому, що відповідач хотів пошкодити його автомобіль, свідком подій в серпні 2014 року він не був, в 2013 році позивач звертався до міліції про пошкодження його автомобіля.

Свідок ОСОБА_6 самого конфлікту між сторонами не бачив, але бачив , що відповідач був закривавлений і сказав, що на нього напав позивач, а позивач говорив, що на нього напав відповідач, обоє були в крові, хто кого побив йому невідомо. Машини позивача він не бачив і позивач за машину нічого не казав.

Правильним є висновок суду, що акт оцінки транспортного засобу не є належним доказом заподіяння шкоди, оскільки в акті №263 від 15 серпня 2014 року визначена вартість відновного ремонту автомобіля, зокрема, панелі лівих передніх дверей, площею 15 кв.дм., панелі правих передніх дверей площею 7,5 кв.дм., пошкодженого в результаті неправомірних дій фізичних осіб в квітні 2013 року (а.с.42), разом з тим позивач просить відшкодувати шкоду за пошкодження автомобіля, заподіяні в серпні 2014 року. Таким чином, зазначений акт не містить інформації щодо предмету доказування.

Виходячи з диспозивності цивільного судочинства, відповідно до ч.1 ст.143 ЦПК України суд призначає експертизу лише за заявою осіб, які беруть участь у справі, чим спростовуються доводи апеляційної скарги, що суд міг за власною ініціативою призначити експертизу.

Справа в суді першої інстанції розглядалася за участю позивача та його представника адвоката Мирошниченка В.Ф., які клопотань суду щодо надання доказів не подавали.

Вирок суду, угода про примирення та рішення суду про відшкодування шкоди (а.с.12-13,14-16,18), на які посилається відповідач, не містять відомостей про пошкодження відповідачем автомобіля позивача.

За таких обставин висновок суду про доведеність відповідачем відсутності своєї вини у пошкодженні автомобіля є правильним і обґрунтованим.

Наданим сторонами доказам суд відповідно до ст.212 ЦПК України дав належну оцінку і передбачені законом підстави для переоцінки доказів апеляційним судом відсутні.

Суд в межах заявлених позовних вимог повно і всебічно з'ясував обставини справи, перевірив доводи сторін, в межах доводів апеляційної скарги підстав для зміни або скасування рішення суду не встановлено.

Керуючись п.1 ч.1 ст.307, ст.308, п.1 ч.1 ст.314, ст.315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити, а рішення Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 01 квітня 2015 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуюча суддя:

судді: