Справа № 502/1732/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2015 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області

у складі:

головуючого - судді Масленикова О.А.,

при секретарі Кітреску О.М.

розглянувши цивільну справу за заявою

ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2

заінтересовані особи: Реєстраційна служба Кілійського районного управління юстиції в Одеській області, Кілійська районна державна адміністрація

про

встановлення юридичного факту

В С Т А Н О В И В:

Представник заявника ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою в якій вказала, що 30 грудня 2003 року ОСОБА_2 було отримано державний акт серії НОМЕР_1 на право приватної власності на землю. В державному акті на право приватної власності на землю допущено помилку, а саме - замість по батькові «ОСОБА_2», як записано в паспорті заявника, зазначено «ОСОБА_2». Заявник звернувся до Відділу Держземагенства у Кілійському районі Одеської області з заявою про виправлення державного акту, про що йому було відмовлено. На підставі викладеного представник заявника просить суд встановити факт належності ОСОБА_2 правовстановлюючого документу - державного акту серії НОМЕР_1 на право приватної власності на землю, виданого 30 грудня 2003 року Кілійською районною державною адміністрацією Ради народних депутатів. Представник заявника надала заяву, згідно якої просить суд розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Представник заінтересованої особи - Реєстраційної служби Кілійського районного управління юстиції в Одеській області надав заяву, в якій вказав, що проти позовних вимог не заперечує та просить розглянути справу за його відсутності.

Представник заінтересованої особи - Кілійської районної державної адміністрації повідомлений належним чином відповідно до вимог ст. ст. 74-76 ЦПК України про дату та місце розгляду справи, за викликом суду в судове засідання не з'явився, про причини неявки не повідомив, клопотання про відкладення судового розгляду або заяви про проведення розгляду справи за його відсутності - суду не надав.

В зв'язку з тим, що розгляд справи проведено за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування ходу судового засідання звукозаписувальним технічним пристроєм не здійснювалось, що узгоджується з положеннями ст. 197 ЦПК України.

Дослідивши подану заяву та надані докази по справі, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини:

Відповідно до паспорта громадянки Союзу Радянських Соціалістичних Республік серія НОМЕР_2, виданим 18 січня 1980 р. Відділом внутрішніх справ Саратського райвиконкому Одеської області, заявником є "ОСОБА_2", ІНФОРМАЦІЯ_1.

Як зазначено в паспорті громадянки України серія НОМЕР_3, виданим 26 січня 2006 року Кілійським РВ УМВС України в Одеській області, заявником є "ОСОБА_2", ІНФОРМАЦІЯ_1. Заявник зареєстрована в АДРЕСА_1 /а.с. 8-9/.

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_4 виданого 18.03.1986 р. Приморською с/Радою Кілійского району Одеської області, внаслідок укладення шлюбу 18.03.1986 р. ОСОБА_2 змінила своє прізвище на «ОСОБА_2».

З державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1, виданого 30 грудня 2003 року на підставі рішення Кілійської районної державною адміністрації Ради народних депутатів Кілійського району Одеської області від 17 грудня 2003 р. № 718, вбачається, що «ОСОБА_2» передано у приватну власність земельну ділянку площею 2.04 гектара, розташовану на території Приморської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 5095. /а.с. 13-14/.

Як вбачається з відповіді Відділу Держземагентства у Кілійському районі Одеської області Головного управління Держземагенства в Одеській області № П-120 від 27.10.2014 року на заяву ОСОБА_2, у зв'язку з набранням чинності з 01.01.2013 року Законом України «Про державний земельний кадастр», постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 року «Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру», з 01.01.2013 року органи Держземагенства позбавлені повноважень щодо реєстрації права власності та користування земельною ділянкою. Законодавством України виправлення помилок в державних актах на землю не передбачено. /а.с. 11/.

При вирішенні справи судом застосовано відповідні положення діючого законодавства.

У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 256 ЦПК України та роз'яснень, що містяться в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.95 N 5, справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, розглядаються в судовому порядку, коли чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх установлення.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», виникнення права власності на нерухоме майно підтверджується свідоцтвом про право власності і видається, зокрема, фізичним чи юридичним особам у разі безоплатної передачі їм земельної ділянки із земель державної чи комунальної власності за рішеннями органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування.

На підставі наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України від 9 вересня 2013 року № 537 втратила чинність Інструкція про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою, затверджена наказом Державного комітету із земельних ресурсів від 22 червня 2009 року № 325, якою було врегульовано, серед іншого, питання видачі нового державного акта взамін зіпсованого.

Таким чином заявник позбавлений можливості в позасудовому порядку внести виправлення до відповідного державного акту.

Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно зі ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зважаючи на встановлені з досліджених доказів обставини справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог заявника та, беручи до уваги, що в позасудовому порядку неможливо встановити відповідний юридичний факт, задовольняє заяву.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 209, 212-215, 256, 257, 259 ЦПК України, Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», суд -

В И Р І Ш И В:

Заяву задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що зареєстрована в АДРЕСА_1, Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1, виданого 30 грудня 2003 року на підставі рішення Кілійської районної державною адміністрації Ради народних депутатів Кілійського району Одеської області від 17 грудня 2003 р. № 718 «ОСОБА_2».

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Кілійський районний суд Одеської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя Кілійського районного суду О. А. Маслеников