Справа № 282/667/15
Провадження № 2/282/211/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2015 року смт.Любар

Любарський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді: Вальчук В. В.

при секретарі судових засідань: Демчук В. І.

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в смт. Любар цивільну справу за позовом ОСОБА_2, інтереси якої представляють ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа: орган опіки та піклування в особі служби у справах дітей Любарської РДА Житомирської області про визначення місця проживання малолітніх дітей,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачка вказує, що 21 вересня 2006 року вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_5 Під час шлюбу у них народились діти: дочка ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2. 30 березня 2015 року шлюб між сторонами розірвано.

Причиною звернення до суду стала та обставина, що відповідач силою забрав дітей від матері, перешкоджає участі матері у виховані дітей, не дає позивачці змоги бачитись з ними.

Позивачка, як мати неповнолітніх дітей, усвідомлюючи свою особисту відповідальність за виховання та піклування про дітей, створення для них належних соціально-побутових умов проживання, збереження психологічного та фізичного здоров'я, духовного та розумового розвитку, вважає за необхідне визначити місце проживання спільних з відповідачем дітей разом із нею, а тому звернулась до суду з даним позовом.

Позивачка та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному об'ємі та просили суд їх задовольнити. Пояснили, що діти проживають не з батьком (відповідачем по справі), а з його матір'ю, якій 65 років, а ОСОБА_5 живе окремо. Про інтереси дітей останній не думає, має невідомий (неофіційний) заробіток, а тому не може забезпечити дітей всім необхідним. Позивачка зазначила, що на території Любарського району в с. Іванківці вона проживала 6 років і умови для проживання в тому будинку були хороші. На даний час діти знаходяться в сім'ї відповідача і вони налаштовують їх проти матері.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнав. Суду пояснив, що позовні вимоги не відповідають дійсності, оскільки силою він їх не забирав, так як тоді були присутні позивачка та психолог Наталія і за згодою дітей він їх забрав до себе. Скандал із донькою позивачки ОСОБА_1 полягав у тому, що в 11-00 годин він облив її водою, бо вона не вставала з ліжка та не прибирала свої речі, однак не бив її бо синців на ній не було і вона спокійно ходила на навчання. Щодо навчання дітей ОСОБА_6 і ОСОБА_7 то останні добре характеризуються та навчаються відповідно син ОСОБА_7 відвідував Вигнанський дошкільний навчальний заклад «Сонечко», а з 01.09.2015 року пішов у 1-й клас і разом з сестрою Ріммою навчаються у Вигнанській ЗОШ І-ІІІ ступенів, відвідують гуртки та отримували похвальні листи. Щодо доньки позивачки ОСОБА_1 то відповідач допомагав утримувати її матеріально, а її мати ОСОБА_2 навіть не була присутня на її випускному вечері. Щодо матері відповідача то вона дітей не виховує, може їх погодувати, провести до школи чи садочка та забрати їх звідти. Позивачка періодично приїжджала до дітей та хотіла їх вивезти на таксі, вчиняла скандали, навіть діти не хотіли йти з нею прогулятись, ховаючись від неї у кущах чи під ліжком. Щодо лікування то два роки назад ОСОБА_7 знайшли в м. Броварах одного на зупинці обпісяного та замерзшого. Участь у вихованні він приймав, привозив із села продукти харчування та брав участь у виконанні батьківських обов'язків щодо всіх дітей. В Любарському районі має садок та займається вантажними перевезеннями (неофіційно), а тому і вирішив забрати дітей сюди. Проживає разом з дітьми та матір'ю в одному будинку в с. Вигнанка Любарського району. В 2014 році часто приїжджав до дітей. З приводу інциденту з донькою позивачки ОСОБА_1 то в міліцію його не викликали. На даний час відповідач займається вихованням дітей, піклується про них, постійно відвідує шкільний заклад в якому навчаються діти, проводить з ними дозвілля. Діти всім необхідним забезпечені, що підтверджують свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_11, а тому просить відмовити у позові.

Представник третьої особи в судовому засіданні позов не визнав, суду пояснив, що з відповідачем вони познайомились в січні-лютому цього року, а потім з позивачкою зробили акт обстеження в с. Вигнанка і в с. Іванківці відвідали дітей та провели засідання органу опіки та піклування на якому було визначено, що дітям буде краще з батьком. Діти добре навчаються відвідують гуртки, проблем у сім'ї не має. Сім'ю у селі знають з позитивної сторони. Діти забезпечені усім необхідним та належним. Орган опіки та піклування керувався тим, що мати має дохід виховательки від держави і цього може бути замало для забезпечення дітей, яких у неї крім ОСОБА_6 та ОСОБА_7 є ще 4-ро усиновлених і донька від першого шлюбу, а також має найманий будинок сімейного типу, а у відповідача є більше можливостей їх забезпечувати і останній має свій будинок на постійній основі. По будинку сімейного типу є нюанси, оскільки діти які там виховуються мають в суспільстві упереджене ставлення до себе, а орган опіки і піклування виніс колегіальне рішення в першу чергу в інтересах дітей.

Свідок ОСОБА_12 суду пояснила, що вона працює соціальним працівником в «СОС Дитяче містечко» з кінця січня місяця 2015 року. Коли вона прийшла в сім'ю ОСОБА_2 то відчула дискомфорт і побачила, що діти були напружені, а пізніше зрозуміла, що ОСОБА_5 приймав жорсткі міри по вихованню дітей, вів себе «нагло». Шантажував тим, що викрали дітей і вона знаючи що діти на майданчику пішла до інших соціальних працівників, які вислухавши її прийшли разом з нею до будинку назад. Однак ОСОБА_5 не пустив у дім, виляв їжу яка там була та визвав іншу комісію. Все це він зробив спеціально, щоб звинуватити позивачку по справі в тому, що вона не справляється з вихованням дітей. На даний час у сім'ї ОСОБА_2 все добре. Діти які знаходяться під опікою говорили, що відповідач дуже агресивний по відношенню до них. ОСОБА_5 вона бачила 2 рази. Дітей ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з моменту свого працевлаштування не бачила. Проводивши бесіди з дітьми зрозуміла, що відповідач бував там не часто. До її обов'язків входить контроль сім'ї (допомога по дому, догляд за дітьми, прибирання). Письмових звітів про виконану роботу вона не складала, а доповідала керівництву з цього приводу, яке і вело облік щомісяця. Має диплом про освіту з відповідної спеціальності, однак він у неї вдома.

Свідок ОСОБА_1 в судовому засіданні суду пояснила, що вона донька позивачки від першого шлюбу, а відповідач її колишній вітчим. Останній її не любив, побив її та опустив головою в унітаз. Коли мама це побачила то вирішила з ним розлучитись. Коли вона проживала в Любарському районі то у неї з відповідачем були різні агресивні моменти. ОСОБА_5 любив принижувати маму навіть при дітях. Дітей ОСОБА_6 та ОСОБА_7 він також ображав з різних причин. Були різні ситуації, однак мама старалась його виправдати в очах дітей говоривши, що батько хороший. Коли вона проживала в с. Іванківці то жила з відповідачем за рахунок мами. ОСОБА_5 часто бував вдома - дивився за власним садком. Потім переїхали до м. Бровари. З Любарського району не переїжджала до м. Бровари, бо потрібні були гарні оцінки в атестаті. На випускному мами не було бо у них не було грошей щоб купити мамі плаття, а дякувала відповідачу бо хотіла сказати гарну промову. Сестру і брата не відвідувала, бо поведінка відповідача не дозволяла це зробити. Зараз навчається в медичному університеті імені Богомольця в м. Києві. За освіту платить частково мама і рідний батько. На момент вступу не звертались до рідного батька, а коли стало важко то звернулись. Проплата за навчання була з маминої зарплати. Брат і сестра були більше налаштовані бути з мамою.

Свідок ОСОБА_14 суду пояснила, що вона працює завідуючою дитячим садочком в с. Вигнанка Любарського району. ОСОБА_7 відвідував даний заклад з 10.02.2015 року. Батько ОСОБА_5 приймав активну участь у вихованні дитини, був на святах. ОСОБА_7 спочатку був пригнічений, а так дитина позитивна. Мама відвідувала сина 2 рази. 1-й раз коли вона приїхала то ОСОБА_7 відреагував негативно, злякався і не хотів виходити, боявшись, що вона його забере. 2-й раз вони спілкувались на дворі і вона не була присутня при їхній розмові. Про маму ОСОБА_7 взагалі нічого не розповідав. Про батька говорить з позитивної сторони. Маму не може охарактеризувати, а батька лише з позитивної сторони. ОСОБА_7 завжди відвідував садочок, не ходив лише коли хворів, однак не пам'ятає скільки днів це було. Наліт на зубах ОСОБА_7 не бачила. Дитина може бути пригнічена після насильства. З ким було б краще дитині з мамою чи батьком не може відповісти.

Свідок ОСОБА_10 суду пояснила, що вона працює вчителем початкових класів у Вигнанській ЗОШ І-ІІІ ступенів і навчає ОСОБА_7. Хлопчик кожен день ходить до школи, активний, слухняний, товаришує з дітьми, уроки не пропускає. Батько цікавиться сином, заходить до школи питає як у сина справи. Хлопчик бере активну участь у позакласній роботі. 1 вересня 2015 року мами на першому дзвонику не було, а був батько. ОСОБА_7 більше говорить про тата : «ми з татом були там, ми з татом робили те…». Батько дає гроші на харчування сина у школі.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні суду пояснила, що вона вчитель початкових класів і навчає ОСОБА_7 ОСОБА_6. Дівчинка добра, розумна, охайна, має усі необхідні приладдя для навчання. Претензій до неї не має. Навчається на високому рівні. Розповідала, що ходила з татом на прогулянки та екскурсії. Про маму нічого не говорила. На 8 березня вона відмовилась готувати подарунок для мами. Школу пропустила в минулому навчальному році близько 4-5 днів по хворобі. Як фахівець знаю, що з утроба матері дитина потребує виховання. Десь перед 8 березням 2015 року ОСОБА_2 зайшла до класу і сказала доньці щоб та вийшла з нею поговорити, а ОСОБА_6 підскочила і сказала щоб викликали тата чи тітку. Такої реакції дитини вона не зустрічала за всю свою трудову діяльність. Сказати, що дитину налаштовують проти когось вона не може. ОСОБА_6 дуже позитивна і за нею всі діти у класі. Не знає як дівчинка навчалась у Києві, однак коли хотіла записати її на гуртки, то вона підійшла і сказала, що не хоче на гурток. Зараз відвідує співи і танці.

Вислухавши думку учасників судового засідання, свідків, розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

21 вересня 2006 року ОСОБА_5 та ОСОБА_2 уклали шлюб після чого дружині присвоїли прізвище чоловіка. (а.с. 9)

ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_7, відповідно до свідоцтва серії НОМЕР_1 його батьками є ОСОБА_5 та ОСОБА_2 (а.с. 12).

ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась ОСОБА_6, відповідно до свідоцтва серії НОМЕР_2 її батьками є ОСОБА_5 та ОСОБА_2 (а.с.13).

30 березня 2015 року рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 розірвано (а.с. 10).

Відповідно до наявних матеріалів справи ОСОБА_2 являється матір'ю -вихователькою дитячого будинку сімейного типу, безоплатно користується житловим будинком на підставі договору, виховує четверо прийомних дітей (а.с.14-17, 25-26).

Висновок №578/18 від 17 квітня 2015 року вказує, що орган опіки та піклування беручи до уваги ставлення батька до виконання батьківських обов'язків та з урахуванням акту обстеження умов гр. ОСОБА_5 враховуючи, що малолітні діти на даний час проживають у будинку разом зі своїм батьком орган опіки та піклування Любарської РДА вважає за доцільне визначити місце проживання дітей ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 з батьком - ОСОБА_5 (а.с.30).

Відповідно до проведеного акту обстеження матеріально-побутових умов сім'ї ОСОБА_5, місце проживання відповідача відповідає всім санітарним нормам, а також те, що сім'я не потребує додаткових джерел для існування, що створює належні умови проживання та виховання для дітей (а.с.106).

Принципом 6 "Декларації прав дитини", прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітню дитину не слід, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, розлучати зі своєю матір'ю. На суспільстві і на органах публічної влади повинен лежати обов'язок здійснювати особливе піклування про дітей, що не мають сім'ї, і про дітей, що не мають достатніх засобів для існування. Бажано, щоб багатодітним сім'ям надавалась державна або інша допомога на утримання дітей.

Як видно з матеріалів справи діти мають батька і матір і перший займається їх вихованням та матеріально забезпечує.

Згідно із ч.4 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я, в якому вона проживає..

Відповідно до вимог ст.ст. 160,161 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків. Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватись органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.

Копія договору безоплатного користування від 01.01.2014 року укладеного між Благодійною організацією «Київське обласне відділення «Благодійний Фонд «СОС Дитяче містечко» та ОСОБА_5 і ОСОБА_2 вказує, що ОСОБА_2 безоплатно користується будинком зазначеним у п.1.2.1 даного договору, строком згідно п.4.1 цього договору на один рік і в разі припинення функціонування Дитячого Будинку Сімейного Типу ОСОБА_2 договір автоматично припиняє свою дію, що свідчить про відсутність у позивачки власного житла і те, що зі спливом вказаного у даному договорі строку чи припиненням функціонування вищезгаданого дитячого будинку вона втратить житло та заробіток і діти будуть позбавленні місця проживання та засобів для існування. Крім того на утриманні позивачки знаходиться ще 4 прийомних дітей, яких потрібно утримувати та виховувати, крім того у позивачки ще є донька від першого шлюбу, яка навчається в Університеті на платній основі.

Покази свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_1 в частині негативної оцінки характеристики та дій відповідача ОСОБА_5 судом до уваги не беруться, оскільки вони не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні та не підтвердженні відповідними доказами.

Враховуючи вищевикладене суд, з метою забезпечення сприятливих умов для проживання й навчання дітей, гармонійного розвитку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості, а також враховуючи те, що в судовому засіданні встановлено, що відповідач, будучи батьком дітей ОСОБА_6 та ОСОБА_7 повністю виконує передбачені законом обов'язки, турбується про фізичний і духовний розвиток, займається їх вихованням, цікавиться їх навчанням, має житло з усіма необхідними умовами, стабільний дохід від реалізації яблук із власного садка, що було підтверджено самим відповідачем та свідком ОСОБА_1, а також ту обставину, якою в судовому засіданні було підтверджено те, що діти виявляють більшу прихильність до перебування разом із батьком, оскільки зі свідчень свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_11 судом встановлено, що діти не хотіли бачитись і спілкуватись із матір'ю ОСОБА_2 та взявши до уваги висновок органу опіки та піклування, а також враховуючи інтереси та вік дітей, які мають гарні умови для проживання та навчання, що й підтвердила в судовому засіданні позивачка вказавши, що коли вона проживала в Любарському районі, то там були хороші умови для проживання, а відтак суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_2 не підлягають до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ч.4 ст. 29 ЦК України, ст. ст. 160, 161 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 15, 57, 208-209, 212-215, 218, 222, 292 ЦПК України, Принципом 6 "Декларації прав дитини", прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2, інтереси якої представляють ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа: орган опіки та піклування в особі служби у справах дітей Любарської РДА Житомирської області про визначення місця проживання малолітніх дітей відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Житомирської області через Любарський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: В. В. Вальчук