Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ 22-ц/778/2390/15 Головуючий у 1 інстанції: Крамаренко А.І.
Єдиний унікальний №310/8637/14 Суддя-доповідач: Крилова О.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Крилової О.В.

суддів: Дзярука М.П.

Трофимової Д.А.

при секретарі: Семенчук О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу виконавчого комітету Бердянської міської ради на рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 17 лютого 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до виконавчого комітету Бердянської міської ради, треті особи - Бердянська міська рада, Бердянське управління Державної казначейської служби України Запорізької області про стягнення суми,

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду із вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначав, що рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 05.12.2011 року по справі №2-3742/11 було задоволено його позовні вимоги до виконавчого комітету Бердянської міської ради про стягнення матеріальної шкоди у розмірі 559999 грн. 99 коп. та судових витрат в сумі 1820 грн., а всього 561819 грн. 99 коп.

25.09.2012 року Бердянське управління Державної казначейської служби України Запорізької області провело безспірне списання коштів з рахунка виконавчого комітету Бердянської міської ради на виконання постанови про арешт коштів боржника від 17.09.2012 №1457/6 у сумі 156 грн. 61 коп. та 26.09.2012 року було проведено безспірне списання коштів з рахунка виконавчого комітету Бердянської міської ради на виконання постанови про арешт коштів боржника від 17.09.2012 року №1457/6 у сумі 38245 грн. 46 коп.

Таким чином, вказане вище рішення суду виконано боржником частково і заборгованість складає 521597 грн. 92 коп. Незважаючи на це виконавчий комітет Бердянської міської ради відмовляється в добровільному порядку виконувати рішення суду, чим порушує його права.

06.08.2014 року на адресу виконавчого комітету Бердянської міської ради була направлена претензія щодо відшкодування йому 3% річних від простроченої суми боргу та інфляційних збитків.

24.08.2014 року він отримав відповідь на претензію, де зазначено, що вказану суму майнової шкоди боржник не визнає, при цьому погасити основну заборгованість у нього немає можливості.

Отже, такими діянні, виконавчий комітет Бердянської міської ради порушує його права на отримання та розпорядження своїми грошовими коштами.

Посилаючись на зазначені обставини, просив суд, стягнути на його користь з виконавчого комітету Бердянської міської ради три проценти річних від простроченої суми боргу за весь час прострочення в сумі 45122 грн. 23 коп., інфляційні втрати за час прострочення сплати суми боргу в сумі 115151 грн. 94 коп. та судові витрати в сумі 1602 грн. 81 коп.

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 17 лютого 2015 року позов задоволено.

Стягнуто з виконавчого комітету Бердянської міської ради на користь ОСОБА_3 три проценти річних від прстроченої суми боргу за весь час прострочення в сумі 45122,23 грн., інфляційні витрати за час прострочення сплати суми боргу в сумі 115151,94 грн. та судові витрати в сумі 1602,81 грн., а всього 161876,98 грн.

Не погоджуючись з рішенням районного суду виконавчий комітет Бердянської міської ради подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення районного суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Стаття 308 ЦПК передбачає підстави для відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін. За її змістом Апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції правильно встановив характер правовідносин сторін та керувався положеннями .ст 15 ЦК України за якими кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Судом першої інстанції було встановлено, що рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 05.12.2011 року, яке набрало законної сили 25.01.2012 року з виконавчого комітету Бердянської міської ради на користь позивача стягнуто у відшкодування матеріальної шкоди 559999 грн. 99 коп., судові витрати в сумі 1820 грн., а разом 561819 грн. 99 коп.

Таким чином, судовим рішенням було встановлено грошове зобов'язання відповідача.

Згідно із частиною другою статті 625 ЦК України в разі порушення грошового зобов'язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За правовою позицією Верховного Суду України, висловленою в постанові у справі №113цс14, прийнятої за наслідками розгляду заяв про перегляд судових рішень з підстав, передбачених ст. 355 ЦПК України, на яку правильно послався суд, нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов'язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

У відповідності до ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно правовий акт, що містить зазначену норму права.

Доводи апелянта про те, що його вини у простроченні виконання грошового зобов'язання немає, позаяк встановлений порядок розподілу бюджетних коштів, не можуть бути підставою для відмови у захисті порушеного права.

Безпідставними є і доводи апелянта щодо нез'ясування періоду прострочення. Так, у справі міститься рішення суду про стягнення боргу, яке набуло чинності з 25 січня 2012 року та стало обов'язковим для виконання. Тому розмір затримки вираховується з 26 січня 2012 року, та розрахунок зроблений з урахуванням заборгованих грошових коштів.

З огляду на викладене, судова колегія не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення суду.

Керуючись ст. ст. 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу виконавчого комітету Бердянської міської ради - відхилити.

Рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 17 лютого 2015 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий:

Судді: