Провадження № 2/448/244/15
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І м е н е м У к р а ї н и
17.08.2015 року Мостиський районний суд Львівської області в особі:
головуючого - судді Борисенко В.В.
при секретарі - Рушеляк Г.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Мостиська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) у зв'язку із несплатою аліментів, -
Позивачка звернулася в суд із зазначеним позовом, яким просила суд зобов'язати відповідача сплатити неустойку (пеню) у користь на її користь в розмірі 6196 грн. 36 коп.
Заявлені вимоги мотивувала тим, що 06.10.2000 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який розірвано рішенням Франківського районного суду м. Львова від 07.11.2012 року. Від даного шлюбу у них є троє дітей: син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3.
Стверджувала, що рішенням Франківського районного суду м. Львова від 14.05.2013 року відповідача зобов'язано сплачувати у її користь аліменти на її утримання в розмірі 200 грн. щомісячно, починаючи з 29.08.2012 року (тобто з дня звернення до суду) і до досягнення дитиною - сином ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3, трьохрічного віку.
Вказувала, що згідно з розрахунком заборгованості по аліментах, виданим Мостиським РУЮ Львівської області від 07.11.2013 року, відповідач аліментів на її утримання не сплачував, з огляду на що станом на листопад 2013 року має заборгованість в розмірі 2255 грн. 71 коп. Відтак, зважаючи на той факт, що відповідач не виконував рішення суду з власної вини, вважає, що суд має достатні підстави для задоволення даного позову, так як відповідач зобов'язаний сплатити неустойку (пеню) на її користь в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення на загальну суму 6196 грн. 36 коп.
Позивачка в судовому засіданні уточнила позовні вимоги, а саме - просила суд стягнути з відповідача в її користь неустойку (пеню) в розмірі 6196 грн. 36 коп., у зв'язку з несплатою аліментів, які були призначені за рішення суду на її утримання за час перебування у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку - сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3. Уточнені позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задоволити.
Відповідач був своєчасно і належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, однак в судове засідання не з'явився і не повідомив про причини своєї неявки, а також від нього не надходило клопотання про відкладення розгляду справи, тому суд вважає за можливе розглянути дану справу у його відсутності на підставі поданих у справі доказів, так як у відповідності до ч.5 ст.74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.
Враховуючи наведене та беручи до уваги думку позивачки, яка не заперечує щодо можливості ухвалення заочного рішення, суд вважає, що у справі є в наявності достатньо матеріалів про права і взаємовідносини сторін для розгляду справи за відсутності відповідача і постановлення заочного рішення, оскільки прийняття такого рішення не суперечить закону та відповідає вимогам ст.224 ЦПК України.
Судом встановлено, що 06.10.2000 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Франківського районного суду м. Львова від 07.11.2012 року. Від даного шлюбу у них народилося троє дітей: син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3.
Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 14.05.2013 року відповідача зобов'язано сплачувати у користь позивачки аліменти на її утримання в розмірі 200 грн. щомісячно, починаючи з 29.08.2012 року (тобто з дня звернення до суду) і до досягнення дитиною - сином ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3, трьохрічного віку.

Згідно розрахунку заборгованості по аліментах, наданого ВДВС Мостиського РУЮ Львівської області, вбачається, що відповідач неналежно сплачував аліменти на утримання позивачки, внаслідок чого станом на 07.11.2013 року виникла заборгованість на загальну суму 2255 грн. 71 коп., так як за період з серпня 2012 року по жовтень 2013 року, з виниклої заборгованості в розмірі 2819 грн. 35 коп., відповідачем сплачено лише 563 грн. 64 коп. (у місяці червні 2013 року).

Вказані обставини підтверджуються поясненнями позивачки та наявними у справі письмовими доказами: копіями свідоцтв про народження дітей; копією рішення Франківського районного суду м. Львова від 07.11.2012 року; копією рішення Франківського районного суду м. Львова від 14.05.2013 року; копією розрахунку заборгованості по аліментах ВДВС Мостиського РУЮ Львівської області № 09-23/8496 від 07.11.2013 року, а також іншими матеріалами справи.

Згідно ст.196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Як вбачається з п.22 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року № 3, передбачена ст.196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених ст.197 СК умов - повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості.

Попри неявку відповідача в судові засідання, у період розгляду справи в суді він звертався щодо ознайомлення з матеріалами справи (що стверджується його власноручною заявою від 13.08.2015 року), однак таким не заявлено жодних заперечень щодо даного позову, а тому в суду є підстави вважати, що відповідач не сплачував аліменти на утримання позивачки не з незалежних від нього причин.

Відповідно до ст.60 ч.1 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог і заперечень. Відповідно до ч.3 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Таким чином, враховуючи, що за рішенням суду відповідач повинен був сплачувати аліменти на утримання позивачки у період її перебування в декретній відпустці, однак таких не сплачував належним чином, через що виникла заборгованість, за яку у відповідності до вимог ст.196 СК України стягується неустойка (пеня), яка за наданим позивачкою розрахунком є допустимою, враховуючи, що відповідач, в свою чергу, без поважних причин не висловив своєї позиції стосовно заявленого позову, суд вважає за можливе задоволити даний позов згідно заявлених вимог.

Також підлягають стягненню з відповідача у відповідності до вимог ст.88 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору в сумі 243 грн. 60 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.194, 196 СК України, ст.ст.11, 60, 88, 209, 212, 214, 215, 224 - 226 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1), 1977 року народження, зареєстрованого за адресою: с. Гориславичі Мостиського району Львівської області, в користь ОСОБА_6 6196 (шість тисяч сто дев'яносто шість) гривень 36 коп. неустойки (пені) за несплату аліментів, які були призначені рішенням Франківського районного суду м. Львова від 14.05.2013 року на її утримання, у зв'язку з її перебування у відпустці по догляду за сином ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, до досягнення ним трирічного віку.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір у дохід держави в сумі 243 (двісті сорок три) гривні 60 коп.,які перерахувати на рахунок № 0252, код отримувача , МФО: 825014, призначення платежу «судовий збір, п.1.1 Закону».

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10-ти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Мостиський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяВ.В. Борисенко