Справа № 354/122/15-ц
Провадження по справі № 2-к/354/1/15
У Х В А Л А

18 травня 2015 року м.Яремче

Яремчанський міський суд Івано-Франківської області

в складі: головуючої - судді Гребик Л.В.

секретаря Мельник Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Яремче клопотання ОСОБА_1 про визнанняна території України рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню,-

встановив:

16.02.2015 року до Яремчанського міського суду Івано-Франківської області надійшло клопотання ОСОБА_1 про визнання та надання дозволу на виконання на території України рішення Прохоровського районного суду Бєлгородської області Російської Федерації від 24.09.2013 року, що не підлягає примусовому виконанню.

За ухвалою судді від 20.02.2015 року клопотання ОСОБА_1 прийнято до провадження . Копію вказаної ухвали направлено відділу ДРАЦСу Яремчанського міського управління юстиції із пропозицією у місячний строк подати можливі заперечення проти клопотання.

У вказаний строк від відділу ДРАЦСу Яремчанського міського управління юстиції заперечення проти клопотання не надійшло. Тому ухвалою суду призначено судовий розгляд клопотання .

У судове засідання належним чином повідомлений представник заінтересованої особи відділу ДРАЦСу Яремчанського міського управління юстиції не з»явився, причину неприбуття не повідомив, що згідно ч. 5 ст. 401 ЦПК України не є перешкодою для розгляду клопотання .

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку , що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Прохоровського районного суду Бєлгородської області Російської Федерації від 24.09.2013 року, у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 вирішено встановити батьківство ОСОБА_1 , який народився 29 липня 1957 року, відносно ОСОБА_2, яка народилася 27 лютого 1995 року в м. Яремча Івано-Франківської області, та внести відповідні зміни у актовий запис про народження ОСОБА_2 № 2 від 07 червня 1996 року , складений відділом ЗАГСу Яремчанського міського у правління юстиції Івано-Франківської області . Вказане судове рішення набрало законної сили 25.10.2013 року .

З тексту рішення вбачається, що воно не потребує в подальшому примусового виконання в Україні.

В п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 року за № 12 «Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражів і про скасування рішень, постановлених у порядку міжнародного комерційного арбітражу на території України» вказується на те, що клопотання про визнання й виконання рішень іноземних судів суд розглядає у визначених ними межах і не може входити в обговорення правильності цих рішень по суті, вносити до останніх будь-які зміни.

Згідно приписів ст. 399 ЦПК України рішення іноземного суду , що не підлягає примусовому виконанню, визнається в Україні , якщо його визнання передбачено міжнародними договорами, згода на обов»язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Порядок визнання рішень, не потребуючих виконання , між Україною та Російською Федерацією врегульовано статтями 51, 52 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах 1993 року , яка ратифікована Верховною Радою України 10.11.1994 року .

Заявником ОСОБА_1 до клопотання про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, подано визначені ч. 2 ст. 400 ЦПК України документи.

Згідно ч. ч.6, 7 ст. 401 ЦПК України за наслідками розгляду клопотання, а також заперечення у разі його надходження суд постановляє ухвалу про визнання в Україні рішення іноземного суду та залишення заперечення без задоволення або про відмову у задоволенні клопотання про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню. У визнанні в Україні рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, може бути відмовлено з підстав, встановлених статтею 396 цього Кодексу.

Судом встановлено , що рішення Прохоровського районного суду Бєлгородської області Російської Федерації від 24.09.2013 року набрало законної сили 25.10.2013 року, участь у розгляді справи приймали обидві сторони , рішення винесено в компетенції вказаного суду , у провадженні суду України не перебуває справа про спір між тими самими сторонами , про той самий предмет і з тих же підстав.

Отже , підстав для відмови у задоволенні клопотання про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, в судовому засіданні не встановлено, а тому клопотання слід задовольнити.

Керуючись Конвенцією про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах 1993 року, статтями 399-401 ЦПК України,суд,-

ухвалив:

Клопотання ОСОБА_1 про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, задовольнити.

Визнати на території України рішення Прохоровського районного суду Бєлгородської області Російської Федерації від 24.09.2013 року, що не підлягає примусовому виконанню та набрало законної сили 25.10.2013 , провстановлення батьківства ОСОБА_1 , який народився 29 липня 1957 року, відносно ОСОБА_2, яка народилася 27 лютого 1995 року в м. Яремча Івано-Франківської області, та внесення відповідних змін у актовий запис про народження ОСОБА_2 № 2 від 07 червня 1996 року , складений відділом ЗАГСу Яремчанського міського у правління юстиції Івано-Франківської області , у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення батьківства.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Яремчанський міський суд протягом 5-ти днів з дня отримання копії ухвалив.

Суддя:

ОСОБА_3