Справа № 202/5850/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

21 серпня 2015 року Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська в складі: головуючої - судді Марченко Н.Ю. за участю секретаря судового засідання Котули А.М., позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, -

В С Т А Н О В И В:

Звернувшись до суду, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, посилаючись на те, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 6 вересня 2013 року. Шлюбні відносини між ними припинені. Дитина проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає.

У судовому засіданні позивач свій позов підтримала.

Відповідач у судовому засіданні проти позову заперечував, посилаючись на те, що він має скрутне матеріальне становище, добровільно надає матеріальну допомогу на утримання сина, крім того, розмір аліментів, який просить стягнути позивач є занадто великим.

Суд, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню за наступних підстав:

Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 6 вересня 2013 року.

Мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до довідки про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції від 25.05.2015 р. № НОМЕР_1 , позивач разом з дитиною мешкає в АДРЕСА_1.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статтею 181 Сімейного кодексу України передбачено, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно з частиною 1 статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

За змістом зазначених норм права будь-які витрати на утримання дітей мають визначатися за домовленістю між батьками або за рішенням суду.

При цьому слід враховувати, що у разі спору суд має визначити не лише сам факт стягнення витрат, а також їх розмір.

Отже, за змістом зазначених норм спір щодо витрат на утримання дитини може містити незгоду між батьками як щодо самого факту сплати аліментів, так і щодо розміру аліментів, які сплачуються добровільно.

Факт звернення позивача до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини свідчить про наявність між ними спору.

Тому доводи відповідача про надання ним коштів на утримання дитини в добровільному порядку не можуть бути підствою для відмови в позові.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Судом встановлено, що відповідач є працездатним, визнаний інвалідом третьої групи. Рішенням Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 10 серпня 2015 року з відповідача стягнуті аліменти на утримання дружини в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) до досягнення дитиною трьох років, а саме до 6 лютого 2017 року.

З урахуванням встановлених обставин та матеріального стану сторін суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково, визначивши розмір аліментів, який підлягає стягненню з відповідача на утримання дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу).

Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку /доходу/, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня звернення до суду - 10 липня 2015 року до досягнення дитиною повноліття.

Крім того, відповідно до статті 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп.

Керуючись ст. ст. 209, 212-215, 367 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку /доходу/, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 10 липня 2015 року до досягнення дитиною повноліття.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір у дохід держави в розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.

Допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги через Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н.Ю. Марченко