Справа № 366/3201/14 Головуючий у І інстанції Тетервак Н. А.
Провадження № 22-ц/780/3243/15 Доповідач у 2 інстанції Суханова Є. М.
Категорія 26 23.09.2015
УХВАЛА

Іменем України

23 вересня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді: Суханової Є. М.,

суддів: Данілова О.М., Мережко М.В.,

при секретарі: Петленко І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Іванківського районного суду Київської області від 30 березня 2015 року за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позивач просить стягнути з відповідачки борг за кредитним договором № б/н від 28.12. 2013 року в розмірі 40933 грн. 75 коп. та судові витрати.

Відповідачка позов не визнала. Суду пояснила, що вона зареєстрована в с. Сукачі, Іванківського району, Київської області, але фактично живе в с. Русаки, Іванківського району. В м. Києві вона народилася, але ніколи там не проживає, як ,наприклад, вказано в Анкеті. В грудні 2013 року вона загубила свій паспорт. Про те, що вона загубила паспорт, вона повідомила в паспортний відділ та з часом отримала новий паспорт. Кредит в банку вона не брала. Потім їй прийшли документи з суду, що вона брала в банку кредит. Як видно з матеріалів справи по її паспорту інша особа отримала в банку кредит. З матеріалів справи слідує, що фотографія в паспорті, який надавався в банк, на другому аркуші, вклеєна не її фотографія, а іншої особи.

У зв'язку з тим, що на загублений нею паспорт на її ім'я хтось отримав кредит, отримавши цей позов, вона звернулася в міліцію. За її заявою порушена кримінальна справа. Просить в задоволенні позову відмовити.

Рішенням Іванківського районного суду від 30 березня 2015 року було відмовлено у задоволенні позовних вимог позивача.

Не погодившись з висновками наведеними в рішенні суду, апелянт звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити по справі нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги.

Колегія суддів вислухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги вважає, що вона не обґрунтована та задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Так, під час судового засідання, судом першої інстанції було встановлено наступні обставини по даній справі.

З Анкети-заяви від 28.12. 2013 року слідує, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка зареєстрована в АДРЕСА_1, але фактично проживає в АДРЕСА_2 та ПАТ «ПриватБанк» уклали договір про надання кредиту. Анкета підписана позичальником.(а.с. 6)

Відповідачка ОСОБА_2 пояснила, що на Анкеті не її підпис(а.с. 6).

З копії паспорту НОМЕР_1 гр. України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, яку надав позивач у підтвердження отримання ОСОБА_2 кредиту, слідує, що маються дві фотографії, одна з яких на першій сторінці, і одна на 2 сторінці. Також мається підпис власника паспорту. (а.с. 42)

Відповідачка пояснила, що фото на першій сторінці-це вона, а на другій- це інша людина.

Відповідачка надала суду для огляду оригінал свого паспорта та копію паспорта НОМЕР_2 ОСОБА_2, який видано 02 червня 2014 року (а.с. 62), де фото № 2 з матеріалів банківської справи явно належить іншій особі, такі висновки було зроблено судом першої інстанції візуально, також було надано талон-повідомлення № 478 про те, що 26.11.2014 року Іванківський РВ прийняв від ОСОБА_2 заяву, реєстраційний № 5304 про втрату нею паспорта.

У зв'язку з тим, що наведені обставини та надані докази по справі мають певне протилежне тлумачення, розгляд даної справи неможливо було провести без проведення належної експертизи та висновків спеціалістів.

В процесі розгляду справи, не однократних відкладень, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про необхідність призначення почеркознавчої експертизи, про що виніс ухвалу від 25.12. 2014 року(а.с. 79) та зобов'язав позивача надати експертній установі, а потім суду, оригінал оспорюваного договору, оскільки почеркознавча експертиза проводиться лише по оригіналах документів.

На нагадування суду (а.с. 93, 95) позивач не відреагував. У зв'язку з тим, що почеркознавча експертиза не відбулася по вині позивача, суд першої інстанції поновив провадження та призначив справу до розгляду.

Відповідно до ст. 146 ЦПК України, у разі ухилення особи, яка бере участь у справі, від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього експертизу провести неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з'ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Суд призначав почеркознавчу експертизу для з'ясування достовірності чи підробки підпису ОСОБА_2 в Анкеті(Договорі) про отримання банківського кредиту від 28.12.2013 року, проте, експертиза не була проведена по вині позивача.

З урахуванням викладеного, а саме небажання позивача надати оригінал договору, візуальної оцінки підпису на паспорті, фотографії № 2 ОСОБА_2 на копії паспорту, суд першої інстанції прийшов до висновку, що доказів того, що підпис від імені ОСОБА_2, вчинений в Анкеті від 28.12.2013 року, проведено саме відповідачкою ОСОБА_2, а не іншою особою, таким чином не має доказів того, що саме відповідачка ОСОБА_2 укладала з позивачем кредитний договір, а тому вимоги позивача про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 28.12.2013 року є безпідставним.

Таким чином, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про недоведеність позовних вимог позивача та обґрунтовано відмовив у задоволенні його позовних вимог.

Звертаючись до апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, апелянт продублював свою позовну заяву, інших, нових, допустимих та відповідних доказів не надав та взагалі, будучи належним чином повідомлений про розгляд справи в апеляційній інстанції, в судове засідання не з'явився.

Розглядаючи апеляційну скаргу в межах вимог ст. 303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку про її необґрунтованість та приймає до уваги, що згідно з вимогами діючого законодавства, ні суд першої інстанції, ні апеляційна інстанції не зобов'язані збирати докази на власний розсуд.

Так, згідно з вимогами ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

У зв'язку з відсутністю будь-яких доказів, щодо підписання спірного договору саме відповідачкою, відсутні докази, які суд зобов'язаний оцінювати та надавати їм належну процесуальну вагу, приймати будь-яке рішення на користь позивача-апелянта, у колегії суддів, не має.

Рішення суду обґрунтоване, відповідає правовідносинам, які виникли між сторонами та вимогам чинного законодавства.

Підстав, передбачених вимогами ст. 309 ЦПК України, не встановлено.

Згідно з вимогами ст. 308 ПК України, Апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 293, 303, 304, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів ,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» відхилити.

Рішення Іванківського районного суду Київської області від 30 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: