Справа № 477/1777/15-ц
Провадження № 2/477/780/15
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(З А О Ч Н Е)
02 листопада 2015 року Жовтневий районний суд Миколаївської області в складі:
головуючого судді Семенової Л.М.,
при секретарі Федоровській Л.А.,
розглянувши в м. Миколаєві у відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду Миколаївської області цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приват Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту,
В С Т А Н О В И В:
03 серпня 2015 року позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до відповідачки про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 18419,11 грн.

В позовній заяві зазначав, що 27.10.2007 року між сторонами був укладений договір, за яким відповідач одержала кредит в сумі 3500 грн. у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами в розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.
Посилаючись на те, що за час користування кредитом відповідачка не виконувала його умови та не сплачувала в повному обсязі кредитні платежі, через що станом на 30.06.2015 року за нею утворилася загальна заборгованість в сумі 18419,11грн., тому просив стягнути її з відповідачки на свою користь та понесені судові витрати.
В судове засідання представник позивача не з`явився, подав клопотання з проханням розглядати справу без його участі, позов просив задовольнити в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечував.

Відповідачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася за зареєстрованим місцем проживання (а.с. 28).

Суд, вважає за можливе здійснити заочний розгляд справи за відсутності сторін, оскільки наявних в ній матеріалів достатньо для її вирішення по суті.
Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Так, судом було встановлено, що 27 жовтня 2007 року між позивачем та відповідачем був укладений в письмовій формі кредитний договір (далі Договір), в якому сторони узгодили всі його умови.
Відповідно до Договору позивач, що мав на той час статус закритого акціонерного товариства (далі Банк), зобов`язалося надати позичальнику, тобто відповідачці, споживчий кредит в у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту.
На підтвердження укладення Договору між сторонами була складена та підписана заява Позичальника № NКХRRU10170687, яка разом із пам`яткою клієнта, а також Умови і правила надання банківських послуг (далі Умови) складають Договір про надання банківських послуг(а.с. 7-13).
Вказана заява складається з двох частин.
Так, згідно першої частини, Банк надав позичальниці кредит на споживчі цілі, а відповідно до другої частини Заяви - позичальниця оформила кредитну картку виду «Універсальна» з умовою 30 днів пільгового періоду, зі сплатою 3 % на місяць за користування кредитними коштами. Номер кредитної картки НОМЕР_1 (а.с. 7 зворотній бік).
Відповідно до п. 3.2 та п. 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг, клієнт надав згоду на зміну Банком самостійно розміру кредитного ліміту.
Згідно п. 3.13 Договору у разі, якщо по закінченні строку дії договору, клієнт не заявив про відмову від продовження строку вкладу, він автоматично є продовженим та Ной самий строк.
Пунктом 6.5 Умов та Правил клієнт зобов`язаний погашати заборгованість по кредиту, процентам за його користування, по перевитраті платіжного ліміту, а також сплачувати комісію на умовах, передбачених Договором.
Відповідно до пункту розділу 8 Умов надання споживчого кредиту, що є складовою Договору, передбачена відповідальність позичальника за невиконання умов щодо повернення кредиту.
Згідно п.п.8.6 Умов, у разі порушення клієнтом строків платежів по будь-якому з грошових зобов`язань, що передбачені Договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобов`язаний сплатити штраф у розмірі 500 грн. та 5% від суми позову.
Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.
До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору.
Так, відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 1049, ч. 1 ст. 1050 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кредитодавцю кредит у строк та в порядку, що встановлені договором.
В разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обов`язку виконання зобов`язання та повинен сплатити суму боргу та процентів, передбачених договором.
З матеріалів справи вбачається, що Банк повністю виконав взяті на себе зобов`язання, а позичальник навпаки, порушив умови Договору в частині вчасного повернення кредиту, процентів в зв`язку з чим станом на 30 червня 2015 року за нею рахується заборгованість за кредитним договором.
Відповідно до розрахунку заборгованості наданого Банком, загальна сума боргу відповідача становить 18419,11 грн., з яких заборгованість по сплаті кредиту складає 3374,116 грн., заборгованість по процентам 13691,66 грн. Окрім цього Банком нарахований штраф за порушення умов Договору в сумі 500 грн. фіксована частина, та 853,29 грн. 5% від суми позову (а.с. 5-6).
Однак суд вважає, що нарахування процентної складової штрафу в розмірі 5% від суми позову, не відповідає положенням ч.2 ст. 549 ЦК України, згідно яких штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.
За такого, суд дійшов висновку, про часткове задоволення позовних вимог банка та стягнення суми заборгованості по кредиту в розмірі 17565,82 грн., з яких: 3374,16 грн. заборгованість за кредитом, 13691,66 грн. заборгованість по процентам, а також штраф в розмірі 500 грн. фіксована частина.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачки також підлягають стягненню судові витрати пропорційно до задоволених вимог в сумі 232,15 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 88, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України,
В И Р І Ш И В:
Позов Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приват Банк» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приват Банк» заборгованість, що за кредитним договором від 27 жовтня 2007 року в загальній сумі 17565,82 грн., з яких: 3374,16 грн. заборгованість за кредитом, 13691,66 грн. заборгованість по процентам, а також штраф в розмірі 500 грн. фіксована частина.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приват Банк» судові витрати по справі в сумі 232 грн. 15 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Відповідно до статей 231, 232 ЦПК України оскарження заочного рішення відповідачем в апеляційному порядку може мати місце лише в разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення та в разі ухвалення повторного заочного рішення судом першої інстанції. Строк, протягом якого розглядалася заява про скасування заочного рішення, не включається до строку на апеляційне оскарження рішення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Жовтневий районний суд Миколаївської області протягом десяти днів з дня його проголошення або отримання копії.

Суддя Л.М. Семенова