Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/778/532/15 Головуючий у 1-й інстанції Величко О.В.
Суддя-доповідач Онищенко Е.А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької с області у складі:

Головуючого Бєлки В.Ю.

Суддів Онищенка Е.А.

Каракуші К.В.

При секретарі Остащенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 та Товариства з додатковою відповідальністю «Шахта Білозерська» на рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 15 вересня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_3 до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Добропіллі Донецької області, третя особа: Товариство з додатковою відповідальністю «Шахта Білозерська» про відшкодування моральної шкоди внаслідок професійного захворювання, -

В С Т А Н О В И Л А:

В липні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Добропіллі Донецької області, третя особа: Товариство з додатковою відповідальністю «Шахта Білозерська» про відшкодування моральної шкоди внаслідок професійного захворювання.

В обґрунтування своїх вимог зазначав, що він в період з 08.12.1997 року по 16.06.1999 року та з 26.10.2004 року по 09.05.2006 року працював на Шахті Білозерська на посаді гірника очисного вибою підземного.

Під час трудової діяльності він почав хворіти на захворювання, які отримав в результаті професійної діяльності.

Згідно акту розслідування хронічного захворювання від 24.11.2006 року у нього виявлено професійне захворювання: хронічний обструктивний бронхіт пилової етіології друга стадія, легенева недостатність 1-2 ступеня, ішемічна хвороба серця, атеросклеротичний кардіосклероз, артеріальна гіпертензія.

Згідно виписки з акту огляду МСЕК від 05.12.2006 року йому вперше було встановлено 40% втрати професійної працездатності та третя група інвалідності.

Зазначав, що в зв'язку з ушкодженням здоров'я йому була завдана моральна шкода, яка виявилася в сильних фізичних страждання, відчуває психологічний дискомфорт і порушення душевного спокою.

Моральну шкоду він оцінює в 19 000 грн.

Враховуючи вищевикладене просив суд стягнути з Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Добропіллі Донецької області на її користь моральну шкоду в розмірі 19000 грн.

Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 15 вересня 2014 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 та ТДВ «Шахта Білозерська» подали апеляційні скарги, в яких посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просили рішення суду скасувати, ухвалити нове, яким задовольнити позов.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України суд апеляційної інстанції відхиляє апеляційну скаргу, якщо встановлює, що суд першої інстанції постановив рішення з додержанням вимог процесуального та матеріального права.

Встановлено, що позивач знаходився з третьою особою - ТДВ « Шахта Білозерська» у трудових відношеннях з 08.12.1997 року по 16.06.1999 року та з 26.10.2004 року по 09.05.2006 року , де працював в якості гірника очисного вибою підземного.( а. с. 5-8).

Згідно акту розслідування від 24.11.2006 року позивачу встановлено професійне захворювання: хронічний обструктивний бронхіт, пилової етіології, друга стадія, ЛН 1-2 ст. ИБС, склератичний кардіосклероз , артеріальна гіпертензія НІ. Професійне захворювання виникло - внаслідок праці у шкідливих умовах, обумовлених впливом виробничого фактору. ( а. с . 27).

Висновком МСЕК № 054059 від 05.12.2006 року ОСОБА_3, встановлено третю групу інвалідності первинно та ступінь втрати працездатності - 40%, рекомендовано санаторне, медикаментозне лікування (а.с. 21).

Конституційний Суд України в своєму Рішенні від 08.10.2008 року у справі № 1-32/2008 зазначені зміни до Закону України « Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» визнав такими, що відповідають Конституції України ( є конституційними) з огляду на те, що право цих громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки статтею 1167 ЦК України та статтею 237-1 КЗпП України їм надано право відшкодувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу

Отже судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов до вірного висновку, що Фонд являється неналежним відповідачем у справі.

Основними доводами апеляційних скарг є посилання на Закон України від 28.12.2007 року «Про державний бюджет України на 2008 рік, згідно з якого відшкодування Фондом соціального страхування моральної шкоди припиняється з 01 січня 2008 року.

Апелянт вважає, що оскільки втрата непрацездатності встановлена у 2006 року, тому моральну шкоду повинен відшкодувати саме Фонд а не підприємство.

Судова колегія вважає,що ці доводи являються необґрунтованими, оскільки позивачем заявлено вимоги про відшкодування моральної шкоди яка на його думку, та й і фактично носить тривалий характер.

В обґрунтування тяжкості моральних страждань, позивач посилається в позові на те, що у результаті професійної хвороби він не міг вести повноцінний спосіб життя протягом тривалого часу, знаходженням на стаціонарі з 2003 року та 2012 року, тобто після 2008 року моральні страждання продовжувалися, і після цієї дати відповідно до правильних висновків суду Фонд не являється особою, яка повинна відшкодовувати позивачу моральну шкоду.

Таким чином вказані та інші доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права , які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

З урахування наведеного колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з додержанням вимог закону і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 307, 308 , 317 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 та Товариства з додатковою відповідальністю «Шахта Білозерська» - відхилити.

Рішення Краматорського міського суду Донецької області від 15 вересня 2014 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: