АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/433/15 Справа № 2-133/10 Головуючий у 1 й інстанції - Чорнобук В.І. Доповідач - Варенко О.П.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Варенко О.П.,

суддів - Городничої В.С., Лаченкової О.В.,

при секретарі - Назаренко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 16 червня 2010 року

у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" до ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк", треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_2, про розірвання кредитного договору,

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2010 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4 про про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором №252697-CRED від 25 вересня 2008 року у розмірі 6862,33 доларів США та судових витрат.

В обґрунтування вимог посилався на те, що 25 вересня 2008 року між ним та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір №252697-CRED, відповідно до умов якого останній отримав у кредит грошові кошти в розмірі 6000,00 доларів США, шляхом перерахування коштів на картковий рахунок НОМЕР_1, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,50% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 24.09.2010 року. Відповідно до умов кредитного договору погашення заборгованості здійснюється за Графіком погашення кредиту та процентів в наступному порядку - щомісяця в період сплати, за який приймається період з 24 по 26 число кожного місяця позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) у сумі 322,59 доларів США для погашення заборгованості з кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісії, а також інші витрати згідно умов.

В забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_3 за кредитним договором, були укладені договори поруки між банком та ОСОБА_4 договір поруки № 252697_por1 від 25.09.2008 року та між банком і ОСОБА_2 договір поруки № 252697_por2 від 25.09.2008 року.

ОСОБА_3 свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконував, що призвело до утворення заборгованості, яка станом на 15.07.2009 року складала 6862,33 доларів США, та складалася з: заборгованості за кредитом - 5605,65 доларів США, заборгованості по процентам за користування кредитом - 867,46 доларів США, а також штрафи, відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) - 65,56 доларів США, штраф (процентна складова) - 323,66 доларів США.

18 лютого 2010 року ОСОБА_3 звернувся до суду з зустрічною позовною заявою, яка була уточнена 06 квітня 2010 року, до Публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк", якою просив розірвати кредитний договір №252697-CRED, укладений 25.09.2008 року між ним та Публічним акціонерним товариством комерційним банком "ПриватБанк". В обґрунтування вимог посилався на те, що дійсно 25 вересня 2008 року між ним та банком було укладено кредитний договір №252697-CRED, відповідно до умов якого він отримав у кредит грошові кошти в розмірі 6000,00 доларів США, шляхом перерахування коштів на картковий рахунок НОМЕР_1, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,50% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 24.09.2010 року. Він прийняв на себе зобов'язання повернути кредитні кошти в повному обсязі, із нарахованими відсотками за фактичний час його використання та можливими штрафними санкціями в порядку, що визначений умовами кредитного договору та відповідно до графіку погашення кредиту та відсотків. Посилався на положення ч. 1 ст. 652 ЦК україни та зазначав, що в момент укладення кредитного договору сторони не знали і не могли передбачити істотні зміни обставин, а саме: настання всесвітньої економічної кризи з жовтня 2008 року на валютному ринку України, спостерігається постійне підвищення курсу долара США відносно національної валюти, що призвело до збільшення фактичного розміру щомісячного платежу по поверненню суми кредиту та сплати відсотків за його користування.

Рішенням Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 16 червня 2010 року позов задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" заборгованість у розмірі 52334,85 грн. за кредитним договором № 252697-CRED від 25 вересня 2008року.

Вирішено питання щодо судових витрат.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк", треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_2 про розірвання кредитного договору - відмовлено повністю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у позові до нього відмовити, дані вимоги підтримав і в судовому засіданні апеляційної інстанції.

Згідно ч.1 ст.303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Оскільки апелянтом рішення суду першої інстанції оскаржується лише в частині задоволення позовних вимог відносно нього, перевірка законності та обґрунтованості рішення проведена в цих межах.

Вислухавши учасників процесу, розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" про солідарне стягнення з ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4 заборгованості за кредитним договором у розмірі 52334,85 грн., суд першої інстанції посилався на те, що ОСОБА_3 свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконував, що призвело до утворення заборгованості, а оскільки виконання зобов'язань за кредитним договором були забезпечені порукою, то підлягають застосуванню положення ч.ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України.

Погодитись з такими висновками суду першої інстанції повністю не можна, оскільки суд дійшов їх із порушенням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України.

Згідно зі ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов'язання мають виконуватися належним чином та у встановлений законом строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків.

Судом встановлено, що 25 вересня 2008 року між ПриватБанком, (який в подальшому змінив свою назву на Закрите акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк", а потім на Публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк") та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір №252697-CRED. Відповідно до умов договору ОСОБА_3 отримав у кредит грошові кошти в розмірі 6000,00 доларів США, шляхом перерахування кредитних коштів на картковий рахунок НОМЕР_1 відкритий банком, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,50% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 24.09.2010 р.(а.с.4-8).

Відповідно до умов кредитного договору, погашення кредиту здійснюється згідно з Графіком погашення кредиту та відсотків (а.с.8 на звороті, Додаток №1 до кредитного договору).

ОСОБА_3 свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконував, що призвело до утворення заборгованості, яка згідно розрахунку, станом на 15.07.2009 року, складала 6862,33 доларів США, та складалася з: заборгованості за за кредитом - 5605,65 доларів США, заборгованості по процентам за користування кредитом - 867,46 доларів США, а також штрафи, відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) - 65,56 доларів США, штраф (процентна складова) - 323,66 доларів США (а.с.3 на звороті).

У забезпечення виконання ОСОБА_3 зобов'язань за кредитним договором, 25.09.2008 року між ПриватБанком, (який в подальшому змінив свою назву на Закрите акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк", а потім на Публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк") та ОСОБА_4 було укладеного договір поруки № 252697_por1, та ОСОБА_2 - договір поруки № 252697_por2 (а.с.11 на звороті, 12).

Згідно вимог п. 2 Договору поруку № 252697_por2 від 25.09.2008 року, поручитель відповідає перед кредитором за виконання обов'язків за кредитним договором в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків.

Оскільки за умовами п.п.3.3. п.3 Кредитного договору №252697-CRED від 25.09.2008 року та Графіку погашення кредиту та процентів позичальник вносить черговий мінімальний платіж щомісячно до з 24 по 26 числа поточного місяця, тому відносно поруки діє положення ч. 4 ст. 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимогу до поручителя (аналогічна позиція міститься у Постановах Верховного Суду України від 19.03.2014 року у справі № 6-20цс14, від 17.09.2014 у справі № 6-53цс14).

Згідно розрахунку заборгованості, наданого позивачем, з травня 2009 року відповідач не здійснював погашення кредиту.

За таких обставин, право пред'явити вимогу до поручителя про виконання порушеного боржником зобов'язання щодо повернення кредитних коштів у Банку виникло починаючи з травня 2009 року, протягом наступних шести місяців.

Позивач звернувся з позовом до поручителя лише у лютому 2010 року.

Таким чином, колегія суддів вважає, що рішення Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 16 червня 2010 року в частині солідарного стягнення зі ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" заборгованості за кредитним договором №252697-CRED від 25.09.2008 року у розмірі 52334,85 грн., витрат на державне мито в сумі 523,35 грн., витрат на інформаціно - технічне забезпечення судового розгляду справи в розмірі 30,00 грн. необхідно скасувати та в задоволенні позовних вимог до ОСОБА_5 відмовити.

В решті рішення Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 16 червня 2010 року -залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Рішення Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 16 червня 2010 року в частині солідарного стягнення зі ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" заборгованості за кредитним договором №252697-CRED від 25.09.2008 року у розмірі 52334,85 грн. та витрат на державне мито в сумі 523,35 грн., витрати на інформаціно - технічне забезпечення судового розгляду справи в розмірі 30,00 грн. - скасувати і в задоволенні цих позовних вимог відмовити.

В решті рішення Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 16 червня 2010 року -залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів з цього часу.

Головуючий: О.П.Варенко

Судді: В.С.Городнича

О.В.Лаченкова