Справа № 329/965/15-ц
Провадження № 2/329/480/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

" 20 " серпня 2015 року смт. Чернігівка

Чернігівський районний суд Запорізької області в складі:

головуючого судді Глянь С.І.,

при секретарі Силаєвій Т.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Чернігівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1, представник позивача за договором ОСОБА_2 до приватного сільськогосподарського підприємства імені Калініна про визнання права власності на житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями в порядку набувальної давності,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з вищезазначеним позовом, в якому посилається на те, що є донькою ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про народження серія ІV-АІІ № 324435 від 12.03.1982 року відповідно до якого вбачається, що в графі батько вказаний ОСОБА_3, а також свідоцтвом про одруження серія І-ЖС № 070899 від 13.05.2000 року, відповідно до якого вбачається, що позивачка змінила прізвище на Веремій.

11.08.2003 року ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія І-ЖС № 258714 від 13.08.2003 року.

Перебуваючи членом колишнього колгоспу імені Калініна Чернігівського району Запорізької області, розташованого за адресою: Запорізька область, Чернігівський район, смт.Чернігівка, вул..Леніна, 178, батько позивачки ОСОБА_3 отримав житловий будинок з господарчими будівлями, розташований за адресою: Запорізька область, Чернігівський район, смт.Чернігівка, вул..Червоноармійська, 30.

Вказане господарство за рахунок власних капіталовкладень побудувало житловий будинок, в якому позивач проживає, що підтверджується договором купівлі-продажу.

Відповідно до договору купівлі-продажу № б/н ОСОБА_3 фактично продано житловий будинок, який розташований за вищевказаною адресою за ціною 50% від балансової вартості, що складає 6492 грн.

В подальшому колгосп імені Калініна реорганізовано в КСП мені Калініна, яке в свою чергу рішенням зборів уповноважених членів КСП реорганізовано в приватне сільськогосподарське підприємство імені Калініна.

На день смерті батько фактично сплатив за житловий будинок, що підтверджується квитанціями, які долучаються до позовної заяви.

Вказане господарство на теперішній час не може нотаріально оформити договір купівлі-продажу будинку у звязку зі смертю батька.

В зазначеному будинку позивач проживає, добросовісно, безперервно і відкрито володіє на протязі понад 20 років, отже визнання права власності не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Позивач прохає суд визнати за нею, право власності в порядку набувальної давності на нерухоме майно, а саме: житлового будинку згідно технічної документації знаходиться під літерою «А», житловою площею 40,1 м.кв., веранди згідно технічної документації знаходиться під літерою «а» площею 17,4 м.кв., літньої кухні згідно технічної документації знаходиться під літерою «Б» площею 24,0 м.кв, сараю літера «В» площею 23,1 м.кв., сараю літера «Г» площею 32,2м.кв., підвалу літера «Д» площею 6,0 м.кв., убиральні літера «Е», басейну літера «Ж», огорожі під № 1, воріт згідно технічної документації знаходиться під № 2 .

Представник позивача ОСОБА_2 надав заяву про розгляд справи без його участі та без проведення фіксації процесу, на позові наполягав.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи в його відсутність, не заперечував проти задоволення позовних вимог.

Згідно ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки підтверджується наступними обставинами:

Згідно до вимог ст. 16 ч.1, 2 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Судом встановлено, що перебуваючи членом колишнього колгоспу імені Калініна Чернігівського району Запорізької області, розташованого за адресою: Запорізька область, Чернігівський район, смт.Чернігівка, вул..Леніна, 178, батько позивачки ОСОБА_3 отримав житловий будинок з господарчими будівлями, розташований за адресою: Запорізька область, Чернігівський район, смт.Чернігівка, вул..Червоноармійська, 30.

Відповідно до договору купівлі-продажу № б/н ОСОБА_3 фактично продано житловий будинок, який розташований за вищевказаною адресою за ціною 50% від балансової вартості, що складає 6492 грн.

В подальшому колгосп імені Калініна реорганізовано в КСП мені Калініна, яке в свою чергу рішенням зборів уповноважених членів КСП реорганізовано в приватне сільськогосподарське підприємство імені Калініна.

На день смерті ОСОБА_3 фактично сплатив за житловий будинок, що підтверджується квитанціями, які долучаються до позовної заяви.

В зазначеному будинку позивач проживає, добросовісно, безперервно і відкрито володіє більше 20 років, ніхто не заявляє вимог щодо повернення вказаного нерухомого майна, отже визнання права власності не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Спірні відносини є цивільними правовідносинами і регулюються нормами цивільного законодавства ст. 47 Конституції України; ст.ст. 328, 344, 392 ЦК України, відповідно до яких кожен має право на житло.

Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.

Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Перебіг строку набувальної давності починається від моменту виникнення володіння.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.10,60, 256, 328, 344, 392 ЦК України, ст. ст. 209, 212-215 ЦПК України , суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1, представник позивача за договором ОСОБА_2 до приватного сільськогосподарського підприємства імені Калініна про визнання права власності на житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями в порядку набувальної давності, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності в порядку набувальної давності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, який розташований за адресою: 71202, Запорізька область, смт.Чернігівка, вул..Червоноармійська, 30 та складається з : житлового будинку згідно технічної документації знаходиться під літерою «А», житловою площею 40,1 м.кв., веранди згідно технічної документації знаходиться під літерою «а» площею 17,4 м.кв., літньої кухні згідно технічної документації знаходиться під літерою «Б» площею 24,0 м.кв, сараю літера «В» площею 23,1 м.кв., сараю літера «Г» площею 32,2м.кв., підвалу літера «Д» площею 6,0 м.кв., убиральні літера «Е», басейну літера «Ж», огорожі під № 1, воріт згідно технічної документації знаходиться під № 2 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя С.І.Глянь