АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2015 року м. Дніпропетровськ

12 січня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Лаченкової О.В.

суддів - Варенко О.П., Городничої В.С.

при секретарі - Мізері А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 27 травня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа: орган опіки та піклування Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, -

ВСТАНОВИЛА:

12 грудня 2013 року до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшов позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа: орган опіки та піклування Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною.

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 27 травня 2014 року позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа: орган опіки та піклування Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною - задоволено частково.

Усунуто перешкоди у спілкуванні ОСОБА_3 з її онуками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, шляхом зобов'язання ОСОБА_2 не чинити цьому перешкод.

Визначений спосіб участі бабусі ОСОБА_3 у спілкуванні та вихованні з онуками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, а саме: кожен тиждень щосуботи з 09 години 00 хвилин до 17 години 00 хвилин за місцем проживання матері та дітей, а також два тижня під час шкільних літніх канікул та тиждень під час інших шкільних канікул за місцем проживання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить винести рішення, яким скасувати рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 27 травня 2014 року та постановити нове рішення, яким в задоволенні позовних відмовити в повному обсязі.

Вивчивши доводи скарги, перевіривши їх матеріалами справи, колегія суддів не знаходить передбачених законом підстав для їх задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставі своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Частково задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3, районний суд прийшов до обґрунтованого висновку, що позивачка має право спілкування зі своїми внуками і брати участь у їх вихованні відповідно ст.257 Сімейного Кодексу України і правомірно визначив спосіб участі бабусі у спілкуванні та вихованні внуків

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції , відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2, виданого Амур-Нижньодніпровським відділом записів актів цивільного стану м. Дніпропетровська ОСОБА_3 є матір'ю ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3.

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1, виданого Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, 29 вересня 2006 року укладено шлюб між ОСОБА_8 та ОСОБА_2, прізвище дружини після розірвання шлюбу зазначено як «ОСОБА_2».

ОСОБА_2 має трьох малолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5.

ОСОБА_3 є бабусею цих дітей і проживає у АДРЕСА_1 та має земельну ділянку для ведення сільського господарства, що підтверджується довідкою, виданою сільським головою Богданівської сільської ради Васильківського району Дніпропетровської області 24 вересня 2013 року.

Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов проживання ОСОБА_3, встановлено, що санітарний стан будинку АДРЕСА_1 задовільний .

В суді першої інстанції у судовому засіданні була допитана в якості свідка ОСОБА_9, яка є сестрою ОСОБА_2 та проживає з нею, її чоловіком та дітьми в одній квартирі та яка підтвердила, що з боку відповідача чиняться перешкоди позивачу у спілкуванні останньої з її онуками.

Позивач у травні 2010 року зверталась до Комунального закладу освіти «Навчально-виховний комплекс «Загальноосвітній навчальний заклад І ступеня «гімназія» зі скаргою на те, що мати дітей ОСОБА_2 не дозволяє бачитись їй з онуками.

Статтею 257 Сімейного Кодексу України встановлено, що баба, дід мають право спілкуватися зі своїми онуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом своїх прав щодо виховання онуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення.

Згідно ст. 263 СК України спори щодо участі баби, діда, прабаби, брата, сестри, мачухи, вітчима у вихованні дитини вирішується судом відповідно до ст. 159 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст. 159 СК України суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідачем здійснюються перешкоди у наданні можливості позивачу спілкуватись та брати участь у вихованні онуків.

Оскільки дід, баба, як з боку матері, так і з боку батька є родичами дітей, батьки чи інші особи, з якими проживають діти, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, своїх прав щодо виховання онуків, правнуків.

Суд вважає, що позбавлення позивача права щодо її участі у спілкуванні та вихованні малолітніх онуків може позбавити останніх родинних зв'язків з бабою, любові та турботи з боку баби.

Це узгоджується з приписами Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, в якій принциповим положенням є те, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Отже, суд першої обґрунтовано прийшов до висновку, оскільки факт того, що відповідач здійснює позивачу перешкоди у реалізації її права як баби брати участь у спілкуванні та вихованні онуків є доведеними, то позовні вимоги в частині зобов'язання ОСОБА_2 не чинити перешкоди ОСОБА_3 у вихованні та спілкуванні з онуками підлягають задоволенню.

При обранні способу участі позивача у вихованні малолітніх онуків, суд першої інстанції врахував відносини, які склалися між бабою та матір'ю дітей, вік дітей, любов та турбота з боку баби до онуків, яка бажає приймати участь у вихованні дітей.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ч. 1 ст. 218, ст.ст. 303, 307, 308, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 27 травня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий суддя О.В.Лаченкова

Судді

О.П.Варенко

В.С.Городнича