Справа № 529/880/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2015 року Диканський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Щабельської І. В.

при секретарі Іванченко В. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Диканька цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Великобудищанської сільської ради Диканського району Полтавської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документа та визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

Вказуючи на те, що після смерті ОСОБА_2 вона, як спадкоємець за заповітом, прийняла спадщину, що складається з земельної ділнки площею 4,4 умовних кадастрових гектара, яка знаходиться на території Великобудищанської сільської ради Диканського району Полтавської області /далі - Великобудищанська сільська рада/, однак через допущену помилку при написанні побатькові померлої у Сертифікаті на право на земельну частку (пай), втрату оригінала заповіту, та через відсутність оригінала правовстановлюючого документа на дану землю на ім'я померлої вона позбавлена можливості нотаріально оформити право власності на спадкове майно, позивач звернулась до суду з позовом про встановлення факту належності правовстановлюючого документа та визнання права власності на спадкове майно.

Позивач подала суду заяву про підтримання позову та розгляд справи у її відсутність.

Від відповідача - Великобудищанської сільської ради - надійшов лист про визнання позову та розгляд справи у відсутність його представника.

Третя особа Диканська державна нотаріальна контора Полтавської області /далі - Диканська держнотконтора/ - заперечень проти позову не подала.

За вказаних обставин розгляд справи був проведений без участі позивача, представників відповідача та третьої особи.

Відповідно до ч. 1 та ч. 4 ст. 174 ЦПК України відповідач має право визнати позов протягом усього часу судового розгляду справи, зробивши усну заяву. Якщо визнання позову відповідачем викладене в адресованій суду письмовій заяві, ця заява приєднується до справи. У разі визнання позову відповідачем суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Дослідивши документи справи та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

22 січня 1999 року в с. Тахтаулове Полтавського раойну Полтавської області померла ОСОБА_2, що підтверджено свідоцтвом про смерть серії І-КЕ № 104961, виданим 22 січня 1999 року Великобудищанською сільською радою. За життя нині померлій ОСОБА_2 на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ПЛ № 004248 /далі - Сертифікат/, виданого 09 квітня 1996 року Диканською районною державною адміністрацією Полтавської області, належала земельна ділянка площею 4,4 умовних кадастрових гетара, розташована на території Великобудищанської сільської ради. Вказаний сертифікат був виданий у встановленому на той час законом порядку, однак при написанні у ньому побатькові нині померлої ОСОБА_2 була допущена помилка і замість вірного "Іларіонівна" було написано "Лаврентіївна". Із довідки Великобудищанської сільської ради від 20 серпня 2015 року вбачається, що, згідно схеми поділу, земельна ділянка яка належала померлій ОСОБА_2, може бути реально виділена в полі № 17 під № 588 і її фактична площа складає 2,2305 га. Належність вказаної земельної ділянки померлій ОСОБА_2 також підтверджено довідкою про нормативну грошову оцінку, виданою відділом Держземагенства у Диканському районі Полтавської області 11.08.2015 року.

Померла ОСОБА_2 за життя не встигла одержати Державний акт на право приватної власності на землю, хоча і володіла нею на законних підставах.

Як вбачається з наданих відповідачем довідок, ім'я батька нині померлої ОСОБА_2 зазначалося різними словами - як "Іларіон", "Ларіон" або "Лаврентій", які, відповідно до словника української мови, є тотожними одне одному.

На підставі викладеного суд приходить до висновку про наявність підстав для встановлення факту належності нині померлій ОСОБА_2 Сертифіката, виданого на ім'я ОСОБА_3. Вказаний факт встановлюється для оформлення права власності на спадкове майно.

Як вбачається з довідки відповідача, виданої 23.08.2007 року, 27 листопада 1973 року нині померлою ОСОБА_4 був складений заповіт, яким вона все своє майно заповіла позивачу ОСОБА_1 Вказаний заповіт був посвідчений головою виконавчого комітету Великобудищанської сільської ради та зареєстрований в реєстрі за № 38 і його перший примірник зберігається в справах Великобудищанської сільської ради за 1973 рік, архівна сторінка № 65.

Відповідно до ст. 527, ч. 1 ст. 534, 548, 549 ЦК України в редакції 1963 року, спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. Кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його одній або кільком особам, як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, а також якщо він протягом шести місяців з дня відкриття спадщини подав до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяву про її прийняття.

Як вбачається з довідки Диканської держнотконтори, позивачу свідоцтво на спадщину за заповітом на спірну земельну ділянку не було видане через відсутність оригінала правовстановлюючого документа на неї на ім'я померлої ОСОБА_2

Враховуючи, що спірна земельна ділянка є спадковим майном, належала померлій ОСОБА_2 на законних підставах, позивач, як спадкоємець за заповітом, прийняла спадщину після смерті тітки, інші особи з заявами про прийняття спадщини до нотаріуса не звертались, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову та визнання за позивачем права власності на вказане спадкове майно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 86, 529, 534, 548, 549 ЦК України в редакції 1963 року, ст.ст. 78-81 ЗК України, ст. ст. 10, 11, 60, 208, 212-215, 234-235, 256-259 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задоволити.

Встановити факт належності померлій 19 січня 1999 року ОСОБА_2 Іларіонвіні Сертифіката на право на земельну частку(пай) серії ПЛ № 004248, виданого 09 квітня 1996 року Диканською районною державною адміністрацією Полтавської області на ім'я ОСОБА_3 та зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 554.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в порядку спадкуання за ззаповітом право власності на земельну ділянку площею 2,2305 га для ведення товарного сільськогоподарського виробництва, яка розташована на території Великобудищанської сільської ради Диканського району Полтавської області в полі № 17 під № 588 згідно технічної документації із землеустрою щодо проведення інвентаризації сільськогосподарськиї угідь та належала померлій 19 січня 1999 року ОСОБА_2 на підставі Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ПЛ № 004248, виданого 09 квітня 1996 року Диканською районною державною адміністрацією Полтавської області на ім'я ОСОБА_3 та зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 554.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Полтавської області шляхом подачі через Диканський районний суд апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: