Провадження № 2о/235/183/15
Єдиний унікальний номер 235/6700/15-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

24 вересня 2015 року Красноармійський міськрайонний суд Донецької області в складі: головуючого - судді Токарєва А.Г.

при секретарі Ященко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Красноармійську цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Красноармійського управління юстиції у Донецькій області, про встановлення факту смерті,-

В С Т А Н О В И В :

Заявниця ОСОБА_1 звернулася із уточненою заявою про встановлення факту смерті, в якій вказує, що вона є дружиною померлого ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про одруження. ОСОБА_2 проживав разом з нею за адресою: Донецька область, Ясинуватський район, с.Піски, вул.Олімпійська, будинок №15.

Заявниця вказує, що 24 листопада 2014 року вона разом з ОСОБА_2 у звязку з проведенням антитерористичної операції на сході України переїхали з с.Піски до м.Курахове Марїнського району, вул.Кірова, будинок №48а, де і зареєструвались як переселенці. 02.04.2015 року вона разом зі своїм чоловіком ОСОБА_2 поїхали на відпочинок до їх доньки в м.Алушта Автономної Республіки Крим, яка на теперішній час є анексованою та тимчасово окупованою територією. У звязку з захворюванням на постінфарктний кардіосклероз 11.04.2015 року її чоловік ОСОБА_2 помер у лікарні м.Алушта, про що 14.04.2015 року їй було видане медичне свідоцтво про смерть ОСОБА_2 На підставі вищезазначеного свідоцтва, їй була видана довідка про смерть №248 ОСОБА_2 та свідоцтво про смерть ОСОБА_2, видане Алуштинським міським відділом запису актів цивільного стану Департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції республіки Крим. Однак, вказане свідоцтво про смерть не має юридичної сили на території України.

Встановлення факту померлим ОСОБА_2 заявниці необхідно для оформлення права на спадщину на земельну ділянку площею 0,1122га, розташовану за адресою: Харківська область, м.Балаклія, вул.Балтійська, 53, яка залишилась після його смерті. Інших спадкоємців першої черги у її чоловіка немає.

На підставі вищевикладеного, заявниця просить суд встановити факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер 11.04.2015 року, та зобовязати Відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Красноармійського управління юстиції у Донецькій області внести відомості про смерть фізичної особи ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, померлого 11.04.2015 року.

Заявниця ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, за участю її представника ОСОБА_3, заявлені вимоги підтримала в повному обсязі.

Представник заявниці ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, заявлені вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник заінтересованої особи Відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Красноармійського управління юстиції у Донецькій області в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі та просив постановити рішення згідно з нормами діючого законодавства на підставі тих документів, які є в матеріалах справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Зі змісту ст.3 ЦПК України вбачається, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорювальних прав.

Згідно п.5 ч.2ст.234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У відповідності до п.8 ч.1ст.256 ЦПК Українисуд розглядає справи, зокрема, про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Відповідно до п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. заяви про встановлення факту смерті особи в певний час (п.7ст.273 ЦПК України) приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. При цьому слід мати на увазі, що встановлення з зазначених підстав факту смерті відрізняється від встановлення факту реєстрації смерті (яке провадиться на підставі п.4ст.273 ЦПК і полягає у з'ясуванні, насамперед, обставин не самої події смерті, а її реєстрації в органах реєстрації актів громадянського стану) та від оголошення особи померлою, яке провадиться за правилами глави 35 ЦПК.

Згідно ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання.

Відповідно до п.1 Розділу 5 "Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні", затверджених наказом Міністерства юстиції України №52/5 від 18 жовтня 2000 р., підставою для державної реєстрації смерті є:

- лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 р. №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 р. за №1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть);

- фельдшерська довідка про смерть (форма №106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 р. №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 р. за №1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть);

- лікарське свідоцтво про перинатальну смерть;

- рішення суду про оголошення особи померлою;

- рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час;

- повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів;

- повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть.

Суд встановив, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с.6).

З матеріалів справи вбачається, що заявниця ОСОБА_1 є громадянкою України та зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.5).

ОСОБА_2 також був зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2. В квітні 2015 року він виїхав на відпочинок до м.Алушти Автономнї Республіки Крим, тимчасово окуповану територію.

11.04.2015 р. ОСОБА_2, перебуваючи в м.Алушти Автономнї Республіки Крим, тимчасово окупованої території, помер, про що свідчать: медичне свідоцтво о смерті серія 35 №013275 від 14.04.2015 року, видане Державною бюджетною установою охорони здоровя Республіки Крим «Алуштинська центральна міська лікарня» (а.с.9), довідка про смерть № 248 від 14.04.2015 року та Свідоцтво про смерть серії І-АЯ №519193 від 14.04.2015 року, видані Алуштинським міським відділом записів актів громадянського стану Департаменту записів акту громадянського стану Міністерства юстиції Республіки Крим( а.с.10,11 ).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, площею 0,1122 га, яка розташована за адресою: м.Балаклія, вул.Балтійська, 53, та яка належала ОСОБА_2 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №618137, виданого Балаклійською міською радою 11.12.2007 року (а.с7,8).

Однак, заявниця ОСОБА_1 не може оформити спадщину, оскільки свідоцтво про смерть ОСОБА_2 не має юридичної сили на території України.

Відповідно до ст.ст.1,3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» АР Крим є тимчасово окупованою територією. Тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дії Конституціїта законів України. Статтею 9 цього Закону передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Статтею 17 ч.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна.

За таких обставин, заява ОСОБА_1 про встановлення факту смерті підлягає задоволенню, так як заявниця є громадянкою України, зареєстрована та проживає у на території України, її чоловік ОСОБА_2 також був громадянином України, але перебував на тимчасово окупованій території України - в м.Алушта Автономної Республіки Крим, де помер 11.04.2015 року, про що була видана довідка про причину смерті та видане органом державної влади Російської Федерації свідоцтво про смерть, яке згідно ч.3ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» є недійсними, що унеможливлює отримання заявником свідоцтва про смерть в органах державної реєстрації актів цивільного стану України.

Встановлення факту смерті ОСОБА_2 має для заявниці юридичне значення, так як дозволяє їй реалізувати право на спадщин.

Одночасно у заяві про встановлення факту смерті заявниця ОСОБА_1 просить суд зобовязати відповідний орган державної реєстрації актів цивільного стану внести відомості про смерть ОСОБА_2 Суд вважає, що така вимога суперечить положенням частини 2 статті 249 ЦПК України ( є зайвою), а крім того вона заявлена заявником всупереч вимогам ст.234 ЦПК України, та підлягає розгляду відповідно до положення ст. 15 ЦПК України у порядку позовного провадження. Тому у цій частині заяви ОСОБА_1 необхідно відмовити.

На підставі викладеного, Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», Керуючись ст.ст.212-214,234,235,256-259 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту смерті задовольнити частково.

Встановити факт, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, помер 11 квітня 2015 року.

В задоволенні інших заявлених вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Красноармійський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: