Справа №592/7139/14-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Алфьоров А. М.
Номер провадження 22-ц/788/140/15 Суддя-доповідач - Лузан Л. В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2015 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Лузан Л. В.,

суддів - Криворотенка В. І. , Дубровної В. В.

за участю секретаря судового засідання - Назарової О.М.

розглянула у відкритому судовому засіданні у приміщенні Апеляційного суду Сумської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 04 грудня 2014 року

у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3

про усунення перешкод у користуванні житлом, визначення порядку користування житловим приміщенням,

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом, просив встановити порядок користування квартирою АДРЕСА_1 та зобов'язати відповідачку усунути перешкоди у користуванні названою квартирою, а саме, видати йому ключі від вхідних дверей квартири та не чинити перешкод у користуванні квартирою. Стягнути з відповідачки судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. та 1 500 грн. витрат на правову допомогу (а.с.2-3).

Рішенням суду від 04 грудня 2014 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено частково.

Визначено порядок користування квартирою АДРЕСА_1, згідно з яким: в користування ОСОБА_4 виділено житлову кімнату № 7 площею 8,8 кв.м; в користування ОСОБА_3 виділено житлову кімнату № 6 площею 8,2 кв.м. Житлову кімнату № 5 площею 15,9 кв.м з балконом, коридор, кухню, туалет, ванну залишено в спільному користуванні.

Зобов'язано ОСОБА_3 не чинити перешкоди в користуванні ОСОБА_4 квартирою АДРЕСА_1 та видати йому ключі від вхідних дверей квартири.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 сплачений судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. та витрати на правову допомогу у сумі 341 грн. 04 коп.

В апеляційній скарзі ставиться питання про зміну рішення суду в частині вирішення питання про судові витрати у справі та звільнення від відшкодування судових витрат.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, вивчивши матеріали справи і перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

ОСОБА_3 оскаржує рішення суду лише в частині розподілу судових витрат, вважає, що суд першої інстанції необґрунтовано стягнув з неї на користь ОСОБА_4 243 грн. 60 коп. - в рахунок відшкодування сплаченого ним судового збору при поданні позову та 341 грн. 04 коп. в рахунок відшкодування витрат на правову допомогу .

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

З матеріалів справи вбачається, що при поданні позову позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. (а.с.1).

Приймаючи до уваги, що рішенням суду його позов про усунення перешкод у користуванні квартирою та визначення порядку користування квартирою був задоволений, у суду першої інстанції були підстави для стягнення з відповідачки на користь позивача 243 грн. 60 коп. - в рахунок відшкодування сплаченого ним судового збору.

В цій частині рішення суду постановлене з дотриманням вимог процесуального законодавства.

В той же час колегія суддів вважає, що у суду першої інстанції не було підстав для стягнення 341 грн. 04 коп. витрат на правову допомогу.

При цьому колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 2 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу та Закону України "Про міжнародне приватне право", за винятком випадку застосування правил міжнародного договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, та яким передбачено інші правила, ніж встановлені цим Кодексом.

Види судових витрат визначені в ст. 79 ЦПК України, а їх розподіл здійснюється судом відповідно до вимог, установлених цим Кодексом (ст. ст. 88, 89 ЦПК України).

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 79 ЦПК України витрати на правову допомогу належать до судових витрат.

Статтею 12 ЦПК України передбачається, що особа, яка бере участь у справі, має право на правову допомогу, яка надається адвокатами або іншими фахівцями у галузі права в порядку, встановленому законом.

Згідно ст. 56 ЦПК України 1. правову допомогу може надавати особа, яка є фахівцем у галузі права і за законом має право на надання правової допомоги. 2. Особа, зазначена в частині першій цієї статті, має право: знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, знімати копії долучених до справи документів, бути присутнім у судовому засіданні. Особа, яка має право на надання правової допомоги, допускається ухвалою суду за заявою особи, яка бере участь у справі.

Відповідно до роз'яснень, наданих у п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року N 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" особа, яка надає правову допомогу, не є особою, яка бере участь у справі, а належить до інших учасників цивільного процесу, тому вона не може замінювати в процесі особу, якій надає правову допомогу, та бути її представником і в ході розгляду справи має лише ті права, які зазначені в частині другій статті 56 ЦПК.

З роз'яснень, наданих у п. 47 постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року N 10 "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" вбачається, що витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України від 05 липня 2012 року N 5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність") або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12, 42, 56 ЦПК).

Перевіряючи доводи апеляційної скарги та вирішуючи питання щодо можливості задоволення заяви про стягнення витрат на правову допомогу колегія суддів виходить з того, що при вирішенні названого питання необхідно перевіряти, чи є ОСОБА_5 у даній справі "фахівцем у галузі права" стосовно до вимог ст. 56 ЦПК України, тобто чи надавав він правову допомогу стороні як фахівець у галузі права, чи брав участь у справі як представник позивача.

Вирішуючи вищеназвані питання, колегія суддів прийшла до наступного висновку.

З матеріалів справи вбачається, що під час розгляду справи у суді першої інстанції позивач і ФОП ОСОБА_5 надали суду :

- копію укладеного названими особами договору на надання правових, інформаційно-консультативних та представницьких послуг від 24.06.2014 року;

- копію витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців;

- копію свідоцтва платника єдиного податку ;

- довіреність на ведення справи у суді;

- копію квитанції про сплату ФОП ОСОБА_5 1500 грн. за представництво та правову допомогу ( ас. 23-27).

З матеріалів справи та звукозапису судового засіданні вбачається, що позивач не заявляв клопотання про допуск до участі у справі у якості фахівця у галузі права ФОП ОСОБА_5 і суд першої інстанції відповідної ухвали не виносив.

В той же час з наданої суду довіреності від 02 липня 2014 року вбачається, що позивач уповноважив ОСОБА_5 представляти його інтереси в суді ( ас. 27).

З журналів судових засідань вбачається, що ОСОБА_5 приймав участь у справі як представник позивача .

Таким чином вбачається, що ОСОБА_5 приймав участь у справі як представник позивача, а не як фахівець у галузі права, так як у матеріалах справи відсутні будь-які відомості про те, що позивач подавав до суду заяву про допуск названої особи у якості фахівця у галузі права та що названа особа ухвалою суду у цій якості була допущена до участі у справі, як це передбачено ч. 2 ст. 56 ЦПК України.

В той же час діюче законодавство не відносить витрати на представника до судових витрат, а тому відшкодування таких витрат не передбачене діючим законодавством.

За наведених обставин рішення суду в частині вирішення питання про судові витрати у справі підлягає зміні з виключенням з резолютивної частини рішення суду вказівки про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 витрат на правову допомогу в сумі 341 грн. 04 коп.

Керуючись ст. 303, п.2 ч.1 ст.307, пп. 4 ч.1 ст.309, ст.ст.313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 04 грудня 2014 року в частині вирішення питання про судові витрати у справі змінити.

Виключити з резолютивної частини рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 04 грудня 2014 року вказівку про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 витрат на правову допомогу в сумі 341 грн. 04 коп.

В іншій, оскаржуваній частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і з цього часу може бути оскаржене у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням апеляційного суду.

Головуючий -

Судді -