У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого: Кузнєцова В.О.,
суддів: Ізмайлової Т.Л.,Мартинюка В.І.,
Кадєтової О.В., Наумчука М.І.,-
розглянувши в судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_6, третя особа - ОСОБА_7, про звернення стягнення на предмет іпотеки, за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» на заочне рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22 жовтня 2014 року та ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Київської області від 25 грудня 2014 року,

в с т а н о в и л а :

У липні 2014 року Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» (далі - ПАТ «КБ «Надра») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_6 про звернення стягнення на предмет іпотеки - земельну ділянку, загальною площею 0,1500 га, кадастровий номер НОМЕР_1 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, яка розташована на території с. Вишеньки Бориспільського району Київської області, та належить відповідачу на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 18 червня 2008 року, укладеного між ОСОБА_8 та ОСОБА_6 В обгрунтування позовних вимог, позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов кредитного договору. Позивач просить в рахунок погашення заборгованості, яка виникла в зв'язку з невиконанням відповідачем ОСОБА_6 умов кредитного договору в сумі 362 697 доларів США, звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом його продажу позивачем в порядку, передбаченому ст. 38 Закону України «Про іпотеку».

Заочним рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22 жовтня 2014 року, залишеним без змін ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Київської області від 25 грудня 2014 року, в задоволенні позовних вимог ПАТ «КБ «Надра» відмовлено.

У касаційній скарзі ПАТ «КБ «Надра» просить судові рішення першої та апеляційної інстанцій скасувати, та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступних підстав.

Проте з такими висновками судів повністю погодитись не можна виходячи з наступного.

Судами встановлено, що 18 червня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Комерційним банком «Надра» (далі - ВАТ КБ «Надра»), правонаступником якого є ПАТ КБ «Надра» та ОСОБА_6 укладено кредитний договір №116/П/56/2008-840 (а.с.7-11), за умовами якого ВАТ КБ «Надра» зобов'язався надати відповідачу кредит в розмірі 198 840 доларів США, а відповідач зобов'язався щомісячно до 11 червня 2031 року повертати кредит частинами та сплачувати проценти за його користування в розмірі 14,99% на рік. У випадку неналежного виконання цих грошових зобов'язань відповідач зобов'язався додатково сплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення.

18 червня 2008 року між ОСОБА_8 та ОСОБА_6 укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки загальною площею 0,1500 га, кадастровий номер НОМЕР_1 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, яка розташована на території с. Вишеньки Бориспільського району Київської області (а.с.18-19).

З метою забезпечення виконання відповідачем зобов'язань за кредитним договором 18 червня 2008 року між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_6 укладено іпотечний договір (а.с.14-17), за яким останній передав позивачу в іпотеку земельну ділянку площею 0,1500 га, кадастровий номер НОМЕР_1 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, розташованої на території с. Вишеньки Бориспільського району Київської області.

Пунктом 4.1 іпотечного договору, передбачено, що право іпотеки виникає у іпотекодавці з моменту нотаріального посвідчення цього договору.

Відповідно до розрахунку, наданого ПАТ КБ «Надра» заборгованість відповідача за кредитним договором становить 403 269,90 доларів США, що еквівалентно 4 767 999,55 грн, яка складається з заборгованості за тілом кредиту у розмірі 195 075,95 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ 2 306 450,45 грн; заборгованості у сплаті процентів за користування кредитом, у том числі прострочена в розмірі 167 621,73 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ 1 981 849,71 грн; пені за прострочення сплати кредиту в розмірі 20 888,22 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ 246 968,65 грн та штрафу за порушення умов кредитного договору в розмірі 19 684 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ 232 730,74 грн.

Частиною 2 статті 3 Закону України «Про іпотеку», в редакції що діяла на момент укладення іпотечного договору, взаємні права і обов'язки іпотекодавця та іпотекодержателя за іпотечним договором виникають з моменту його нотаріального посвідчення. У разі іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, взаємні права і обов'язки іпотекодавця та іпотекодержателя виникають з дня вчинення відповідного правочину, на підставі якого виникає іпотека, або з дня набрання законної сили рішенням суду.

Відповідно до ч.2 ст.5 Закону України «Про іпотеку» предметом іпотеки може бути нерухоме майно, яке стане власністю іпотекодавця після укладення іпотечного договору, за умови, що іпотекодавець може документально підтвердити право на набуте ним у власність відповідне нерухоме майно у майбутньому.

Згідно з ч.1 ст.125 ЗК України, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації.

Громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод (ст. 131 ЗК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 7, ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. У разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Частиною 1 статті 41 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», з дотриманням вимог цього Закону.

З інформаційних довідок з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с.44-45) вбачається, що відомості щодо наявності зареєстрованого за ОСОБА_6 нерухомого майна відсутні.

Вирішуючи спір по суті позовних вимог, суд першої інстанції в порушення ст.ст. 212-215 ЦПК України, не надав належної оцінки наявним у справі доказам, в їх сукупності, не перевірив належним чином доводів позовної заяви, не встановив фактичних обставин, які мають суттєве значення для вирішення даної справи, дійшов передчасного висновку про відмову в задоволенні позову. Зазначаючи, що відповідач не набув право власності на земельну ділянку, а у позивача не виникло право іпотеки цього об'єкту, суд першої інстанції не звернув уваги на положення ч. 2 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» та п. 4.1 іпотечного договору щодо виникнення права іпотеки у іпотекодержателя з моменту нотаріального посвідчення договору.

Суд апеляційної інстанції в порушення вимог ст. ст. 303, 315 ЦПК України належним чином не перевірив доводів апеляційної скарги, в рішенні не зазначив конкретні обставини і факти, що спростовують такі доводи, і залишив рішення суду першої інстанції без змін.

За таких обставин, судові рішення першої та апеляційної інстанції підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції з підстав, передбачених ч. 2 ст. 338 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 335, 336, 339, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» задовольнити частково.

Заочне рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22 жовтня 2014 року та ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Київської області від 25 грудня 2014 року скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О. Кузнєцов
Судді: Т.Л. Ізмайлова
О.В. Кадєтова
В.І. Мартинюк
М.І. Наумчук