Справа № 489/3219/15-ц
Номер провадження 2/489/1786/15
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

30 вересня 2015 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого судді Кокорєва В. В.,

при секретарі Антоненко А. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» (далі-позивач або Банк) до ОСОБА_1 (далі-відповідач 1), ОСОБА_2 (далі-відповідач 2), про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив

В травні 2015 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що між сторонами було укладено кредитний договір про надання споживчого кредиту, поручителем по якому виступив відповідач 2.

Відповідно до кредитного договору відповідач 1 був зобов'язаний щомісячно у встановлені строки здійснювати погашення заборгованості за кредитом та сплачувати проценти за користування кредитним коштами.

Оскільки, останній не виконує належним чином взяті на себе кредитні зобов'язання, позивач просив суд стягнути з відповідачів у солідарному порядку суму заборгованості у розмірі 40706,77 грн.

Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти заочного розгляду не заперечує.

Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Ухвалою суду вирішено проводити заочний розгляд справи.

Дослідивши докази у справі, суд встановив такі обставини та відповідні правовідносини.

22.11.2013 між позивачем та відповідачем 1 було укладено кредитний договір №-2, за яким останньому було надано в кредит кошти в сумі 40000,00 грн. а відповідач 1 зобов'язувався повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 20.11.2016 та сплачувати відсотки за користування кредитом у розмірі 30% річних.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем була надана суду копія кредитного договору №-2, яка засвідчила факт укладення даного договору. Згода відповідача 1 підтверджується його підписом.

На основі укладеного між позивачем та відповідачем 1 кредитного договору, суд робить висновок про виникнення зобов'язальних правовідносин між сторонами, відповідно до яких позивач зобов'язувався надати грошові кошти відповідачу в розмірі та на умовах, встановлених в договорі, а відповідач зобов'язувався повернути кредит та сплатити відсотки.

22.11.2013 між позивачем та відповідачем 2 було укладено договір поруки

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

В ч. 1 ст. 527 ЦК України зазначається, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Згідно з ч. 1 ст. 530 цього кодексу, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

З розрахунку заборгованості за договором №-2 вбачається, що відповідач має заборгованість за даним договором, що підтверджує факт порушення ним умов кредитного договору та не виконання зобов'язань, що випливають з нього(а.с. 17-22)

В ч. 1 ст. 610 ЦК України вказується, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Як вбачається з розрахунку заборгованість за договором № -2 становить 40706,77 грн, з яких: 30323,03 грн. - кредитна заборгованість; 4174,05 грн, - заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом; 2209,69 грн. - пеня; 4000,00 штраф.

Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку.

Згідно положень ч. 1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

У ч. 2 ст. 554 ЦК України зазначено, що поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором.

Виходячи з наведених норм матеріального права та обставин справи, суд приходить до висновку про порушення відповідачами взятих зобов'язань, а тому позов підлягає задоволенню шляхом стягнення заборгованості в солідарному порядку з позичальника та поручителя.

Дослідивши докази долучені до матеріалів справи щодо їх належності і допустимості, оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно зі ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної частини вимог, тобто 407,06 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 525, 526, 530, 549 ЦК України, керуючись ст. ст. 10, 60, 88, 212-214, 226 ЦПК України, суд

вирішив

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_1, 19.11.1948 р. н., ідент. номер - НОМЕР_1, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, та з ОСОБА_2, 30.08.1977 р. н., ідент. номер - НОМЕР_2, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» заборгованість за кредитним договором №-2, яка становить 40706 (сорок тисяч сімсот шість) грн. 77 коп., з яких: 30323,03 грн. - кредитна заборгованість; 4174,05 грн, - заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом; 2209,69 грн. - пеня; 4000,00 штраф.

Стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» судовий збір у розмірі по 203,53 грн. з кожного.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене відповідачем шляхом подачі апеляційної скарги апеляційному суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржено позивачем до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя В. В. Кокорєв