Справа № 274/4109/15-ц
Провадження № 2-з/0274/26/15
УХВАЛА

05.11.2015 м. Бердичів

Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Хуторна І.Ю., з участю секретаря Соломянюк Л.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про, відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

встановив:

05.11.2015 ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нежилі приміщення з №1 по №30, І (групи приміщень №84) (в літ. А), загальною площею 341 кв. в м. Києві по вул. Раєвського Миколи, будинок 34, які належать ОСОБА_2.

Відповідно до положень частини третьої статті 151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити, чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно із пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахування доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до частини третьої статті 152 ЦПК України забезпечення позову має бути співмірним із заявленими позовними вимогами.

Дослідивши заяву та докази, додані до заяви та до позову, суд доходить висновку відмову у задоволенні заяви з таких підстав.

Згідно позовної заяви, ОСОБА_1 предявлено позов до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 4000 гривень та 20000 гривень у відшкодування моральної шкоди.

Необхідність забезпечення позову у заяві мотивовано тим, що відповідачеві належить нерухоме майно та у випадку його неплатоспроможності, відшкодування збитків буде задоволене за рахунок належних йому нежилих приміщень з №1 по №30, І (групи приміщень №84) (в літ. А), загальною площею 341 кв. м. в м. Києві по вул. Раєвського Миколи, будинок 34.

Оцінюючи вагомість доказів доданих до позову та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, у суду відсутні підстави достовірно стверджувати, що це нерухоме майно належить саме особі, до якої ОСОБА_1. предявлено позов.

У витягу інші дані, крім прізвища імені та по батькові відповідача, не містяться.

Крім того, докази відсутності іншого майна та доходів у відповідача, за рахунок яких може бути виконано можливе рішення суду, а також прогнозованого відчуження вказаного нерухомого майна, суду також не надано.

Окремо зазначається, що у заяві про забезпечення позову не зазначено вартість нерухомого майна, що позбавляє можливості суд визначити співмірність виду забезпечення позову із заявленими позовними вимогами.

Оскільки у заяві про забезпечення позову не вказані обставини, які свідчать про неможливість чи утруднення виконання рішення суду, а долучені до заяви докази, не підтверджують, що невжиття заходів забезпечення позову у виді накладення арешту на нежилі приміщення: №1 по №30, І (групи приміщень №84) (в літ. А), загальною площею 341 кв. в м. Києві по вул. Раєвського Миколи, будинок 34, утруднить чи зробить неможливим виконання рішення суду; через недоведеність вартості нерухомого майна та належність його саме заподіювану шкоди, суд відмовляє у задоволенні заяви.

Керуючись статтями 151-153, 210, 214, 293 ЦПК України, -

ухвалив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у виді накладення арешту на нежилі приміщення з №1 по №30, І (групи приміщень №84) (в літ. А), загальною площею 341 кв. м. в Києві по вул. Раєвського Миколи, будинок 34, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя :