Справа № 642/9403/15-ц
Провадження № 2о/642/152/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2015 року Ленінським районним судом м.Харкова у складі:

головуючого судді - Грінчук О.П.

за участі секретаря Радько В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: відділ державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову Харківського міського управління юстиції, про встановлення факту смерті,-

встановив :

Заявник звернулася до суду з заявою, в якій просить встановити факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, вказуючи, що її брат був зареєстрований та постійно проживав за адресою : ІНФОРМАЦІЯ_2, помер 26 жовтня 2015 року у м.Євпаторія. Медичною установою м.Сімфероволя, Євпаторійське відділення, 27.10.2015 р. було видано медичне свідоцтво про смерть серія 35 № 003805. 29 жовтня 2015 року вона звернулася до ОСОБА_3 державної реєстрації актів цивільного стану по м.Харкову ХМУЮ із заявою щодо державної реєстрації смерті ОСОБА_2 та видачі відповідного свідоцтва про смерть, проте їй було відмовлено, у звязку з тим, що лікарське свідоцтво про смерть, яке було видано Державною бюджетною установою охорони здоровя Республіки Крим на Саркисяна М.А. не може бути підставою для державної реєстрації смерті, в силу ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України». Встановлення факту смерті необхідно заявнику для оформлення спадщини її брата. У звязку з чим вона звернулася з вказаною заявою про встановлення факту смерті ОСОБА_2 до суду.

У судове засідання заявник не зявився, надав суду заяву, у якій просив розглядати заяву у його відсутність, свої вимоги про встановлення факту підтримав та просив встановити вказаний факт смерті ОСОБА_2 (а.с.24)

Представник заінтересованої особи у судове засідання не з'явився, надав суду свої пояснення, у яких зазначив, що розгляд заяви просить проводити у його відсутність, та заперечень проти встановлення факту смерті ОСОБА_2 не має(а.с. 21)

Вивчивши матеріали заяви та пояснення заінтересованої особи, дослідивши письмові докази, оцінивши їх у сукупності, суд прийшов до висновку про задоволення заяви.

Як вбачається з медичного свідоцтва про смерть серії 35, №003805 від 27.10.2015 року ОСОБА_2 помер 26.10.2015 р. за адресою: АДРЕСА_1, причина смерті печінкова кома; алкогольний цироз печінки (а.с. 6) Свідоцтво видане Державною бюджетною установою охорони здоровя Республіки Крим «Кримське республіканське бюро судово-медичної експертизи.Євпаторійське відділення». Форма свідоцтва форма 106/у-08 затверджена наказом Міністерства охорони здоровРосії від 26.12.200 року № 782н.

Відповідно до довідки вих. № 189 від 27.10.2015 року, виданої Державною бюджетною установою охорони здоровя Республіки Крим «Кримське республіканське бюро судово-медичної експертизи. Євпаторійське відділення», завідуючим Євпаторійським відділенням ОСОБА_4, 27.10.2015 року було проведено вивчення трупа гро-на ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, проживаючого :Україна, м.Харків, вул..Мітингова буд.24, який 26.10.2015 р. помер у м.Євпаторія. Цією довідкою підтверджується відсутність у тілі померлого та у труні вкладень, переміщення яких через кордон України та Російської Федерації заборонено. (а.с. 8)

ОСОБА_3 державної реєстрації актів цивільного стану по м.Харкову ХМУЮ № 9270/04-12-04-06 від 29.10.2015 року заявнику повідомлено про неможливість державної реєстрації смерті на підставі поданого лікарського свідоцтва про смерть, та запропоновано звернутися до суду із заявою про встановлення факту смерті особи (а.с. 10).

Згідно з п. 1 ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій визнається тимчасово окупованою територією.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Частиною 3 даної статті Закону передбачено, що будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Згідно зі ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Пунктом 5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених наказом Міністерства юстиції України №52/2 від 18 жовтня 2000 року, передбачено, що підставами для проведення державної реєстрації смерті, зокрема є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі: якщо заява надійшла після закінчення одного року з дня настання смерті; встановлення у судовому порядку факту смерті; звернення для реєстрації смерті особи, оголошеної судом померлою.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Таким чином, заявник обґрунтовано не має можливості надати документи, необхідні для проведення державної реєстрації смерті брата, передбачені правилами державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, а тому суд приходить до висновку про задоволення заяви про встановлення факту смерті ОСОБА_2.

На підставі викладеного, ст.ст. 3, 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», керуючись ст.ст. 8, 11, 60,208, 212-215, 234, 256, 259 ЦПК України, суд,-

вирішив:

Заяву ОСОБА_6 - задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2, громадянина України, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, Абхазія, який був зареєстрований та проживав за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, визнавши датою його смерті 26 жовтня 2015 року, місцем смерті- Республіка Крим м.Євпаторія.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через Ленінський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня його проголошення, а особами які були відсутні при його оголошенні в той же самий строк з часу його отримання.

Головуючий: