Справа № 464/7560/15-ц
пр.№ 2/464/2145/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.09.2015 року Сихівський районний суд м. Львова

в складі головуючого судді Радченко Е.А.

при секретарі Лобко А.С.

з участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові справу за позовом ОСОБА_1 до Першої Львівської державної нотаріальної контори про зняття заборони на відчуження майна,

В С Т А Н О В И В :

31.08.2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Першої Львівської державної нотаріальної контори про зняття заборони на відчуження майна. Позовні вимоги мотивовані тим, що батько ОСОБА_1 ОСОБА_2 на підставі договору довічного утримання від 20.12.1971 року став власником половини будинку за адресою: м. Львів, вул. Бережанська, 19. ОСОБА_2 помер 05.01.2014 року. ОСОБА_1 є його спадкоємцем та прийняв спадщину. Проте, під час оформлення спадщини стало відомо, що існує заборона відчуження вищезазначеного будинку. Оскільки наявність цієї заборони порушує права ОСОБА_1 як спадкоємця, він просить скасувати це обтяження, накладене Першою Львіською нотаріальною конторою на підставі договору довічного утримання від 20.12.1971 року.

Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги і просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився. Від відповідача надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника відповідача. В клопотанні зазначено про визнання позовних вимог.

Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Батьком позивача є ОСОБА_2, який помер 05.01.2014 року, що підтверджується свідоцтвами про народження ІІІ-СГ № 362575 та свідоцтвом про смерть І-СГ № 337687.

На підставі договору довічного утримання, що укладено між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 20.12.1971 року, останній був власником 1/2 житлового будинку за адресою: м. Львів, вул. Бережанська, 19. Його право власності було зареєстровано 28.12.1971 року Львівським міжміським бюро технічної інвентаризації та записано в реєстраційну книгу за № 3299, про що видано відповідне реєстраційне посвідчення.

Крім того, на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку ЯД № 520905, виданого 13.01.2009 року, ОСОБА_2 був власником земельної ділянки площею 0.1000 га для обслуговування житлового будинку за адресою: м. Львів, вул. Бережанська, 19.

Позивач в передбачений законом строк звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті батька, про що свідчить витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі. Проте, оформити спадщину позивач не має можливості, оскільки на вищезазначений житловий будинок існує обтяження заборона відчуження, яка виникла на підставі договору довічного утримання від 20.12.1971 року. Це підтверджується витягом з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна.

Відповідно до ст. 425 ЦК України (1963 року), який діяв на той час, за договором довічного утримання одна сторона, що є непрацездатною особою за віком або станом здоров'я (відчужувач), передає у власність другій стороні (набувачеві майна) будинок або частину його, взамін чого набувач майна зобов'язується надавати відчужувачеві довічно матеріальне забезпечення в натурі у вигляді житла, харчування, догляду і необхідної допомоги.

Тобто, батько позивача на передбачених законом підставах став власником вищезазначеного нерухомого майна.

За час життя відчужувача ОСОБА_2 на підставі ст. 427 ЦК України (1963 року) не мав права відчужувати набуте нерухоме майно. Тому під час нотаріального посвідчення договору довічного утримання 20.12.1971 року нотаріусом було накладено заборону на відчуження будинку.

За вимогами ст. 428 ЦК України (1983) року договір довічного утримання припиняється в разі смерті відчужувача. Після смерті ОСОБА_3 договір довічного утримання від 20.12.1971 року припинився, ОСОБА_2 отримав право розпорядження набутим майном. Отже, припинилися підстави для заборони відчуження майна.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України (2003 року) спадкування це перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За вимогами ст. 1218 ЦК України до спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини, тобто на день смерті (ст. 1220 ЦК України) і не припинилися внаслідок його смерті.

Позивач прийняв спадщину, яка відкрилася після смерті його батька. До спадщини входить, зокрема, 1/2 житлового будинку за адресою: м. Львів, вул. Бережанська, 19.

Частиною 1 ст. 1296 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прйняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. За вимогами ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину. Свідоцтво про право на спадщину підтверджує той факт, що до спадкоємця перейшли всі права та обов'язки спадкодавця. Але право спадкування, не оформлене у нотаріуса, не може бути повною мірою здійснене, якщо майно підлягає обов'язковій державній реєстрації, оскільки зміна власника такого майна неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про право на спадщину є обов'язковим, якщо об'єктом спадкування є будинок, квартира, дача, земля, гараж та інше нерухоме майно. Обовязок одержання свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно викликаний тим, що на відміну від інших правомочностей, що переходять до спадкоємця у складі спадщини, право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця не з моменту прийняття спадщини, а з моменту реєстрації права спадкування нерухомого майна (ст. 1299 ЦК).

Тобто, право на спадщину реалізується шляхом отримання свідоцтва, яке видається державним нотаріусом. Одержання свідоцтва є загальним порядком оформлення спадкових прав. Іншого способу реалізації права на спадщину законодавством не передбачено.

Позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину, оскільки накладена 20.12.1971 року заборона на відчуження вищезазначеного будинку до теперішнього часу не знята, незважаючи на припинення підстав для існування такої заборони на теперішній час. Це свідчить про порушення прав позивача як спадкоємця.

За таких обставин суд не вбачає підстав для відмови в задоволенні позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 425, 427, 428 ЦК України (1963 року), ст.ст. 1216, 1218, 1220, 1296, 1297, 1299 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 27, 60, 88, 169, 208, 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Першої Львівської державної нотаріальної контори про зняття заборони на відчуження майна задовольнити.

Скасувати обтяження на житловий будинок, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Бережанська, 19, накладене Першою Львівською державною нотаріальною конторою на підставі договору довічного утримання від 20 грудня 1971 року.

Зобов'язати Першу Львівську державну нотаріальну контору внести зміни до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна шляхом вилучення запису про заборону, що зареєстрована 18 грудня 2006 року за № 4241199 на об'єкт обтяження житловий будинок, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Бережанська, 19.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Львівської області через Сихівський районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Головуючий: