Справа № 583/1950/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2015 року м. Охтирка

Охтирський міськрайонний суд Сумської області в м. Охтирка Сумської області у складі:

головуючого судді Білери П.П.

при секретарі Дяченко Ю.М.

з участю позивача -

начальника служби у справах дітей

Охтирської районної державної адміністрації Зайцевої Н.Г.

відповідача ОСОБА_2

представника третьої особи - прокурора

Охтирської міжрайонної прокуратури Орєхової Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Охтирка цивільну справу за позовом Органу опіки та піклування Охтирської районної державної адміністрації в особі служби у справах дітей Охтирської районної державної адміністрації в інтересах малолітніх ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до ОСОБА_2, третя особа Охтирська міжрайонна прокуратура, про позбавлення батьківських прав, суд

ВСТАНОВИВ:

22 червня 2015 року до Охтирського міськрайонного суду Сумської області звернувся Орган опіки та піклування Охтирської районної державної адміністрації в особі служби у справах дітей Охтирської районної державної адміністрації в інтересах малолітніх ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до ОСОБА_2, третя особа Охтирська міжрайонна прокуратура про позбавлення батьківських прав.

Позивач свої вимоги мотивує тим, що рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 12 серпня 2013 року у ОСОБА_2, яка проживає по АДРЕСА_1, були відібрані діти ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, без позбавлення батьківських прав. Неповнолітня дитина ОСОБА_4 на даний час навчається у Грунській спеціальній ЗОШ - інтернаті, малолітні діти ОСОБА_5 та ОСОБА_6 були влаштовані у дитячий будинок сімейного типу ОСОБА_7 у місті Середино-Буда Сумської області. За весь час проживання малолітніх дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у дитячому будинку сімейного типу ОСОБА_7 мати ОСОБА_2 дітей не відвідувала, їх здоров'ям не цікавилася, матеріально дітям не допомагала. Відповідно до дозволу служби у справах дітей Охтирської районної державної адміністрації ОСОБА_2 забирала ОСОБА_4 зі школи додому на шкільні канікули, але після повернення учениці дівчина мала неохайний вигляд, пригнічений стан, відмовлялася дотримуватися режимних моментів. ОСОБА_2 не сплачує аліменти на утримання своїх дітей. Крім того, як зазначає позивач, 24 лютого 2015 року та 11 червня 2015 року спеціалістами служби у справах дітей районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Чупахівської селищної ради Охтирського району Сумської області було проведено обстеження житлово - побутових умов ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1. Комісія прийшла до висновку, що матері ОСОБА_2 недоцільно повертати дітей, так як не створені умови для їх проживання. За час, який пройшов з моменту відібрання у ОСОБА_2 дітей, у 2014 році неї народилася малолітня дитина ОСОБА_8. 19 лютого 2015 року ОСОБА_2 зверталася до Охтирського міськрайонного суду Сумської області з позовом про повернення їй забраних дітей, але рішенням суду від 30 квітня 2015 року їй було відмовлено у задоволенні позовних вимог за необґрунтованістю, так як не було надано суду доказів про створення належних умов для проживання, навчання та виховання дітей. Як зазначає позивач, на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Охтирської районної державної адміністрації 10 червня 2015 року було прийнято рішення про подання службою у справах дітей Охтирської районної державної адміністрації позовної заяви до суду щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно своїх неповнолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4.

У судовому засіданні представник позивача начальник служби у справах дітей Охтирської районної державної адміністрації Зайцева Н.Г. позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила суд їх задовільнити. Свої доводи вона мотивувала тим, що за весь час проживання малолітніх дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у дитячому будинку сімейного типу ОСОБА_7 ОСОБА_2 їх не відвідувала, їх здоров'ям не цікавилася, матеріально дітям не допомагала. Неповнолітню ОСОБА_4, яка виховується на даний час у Грунській СЗОШ - інтернаті, ОСОБА_2 забирала на шкільні канікули до себе додому, але її вихованням та піклуванням не займалася. Так, 17 червня 2015 року, ОСОБА_4 приїхала до школи без супроводу дорослих, самостійно та мала неохайний зовнішній вигляд. Після огляду медичними працівниками було виявлено, що шкіра тіла учениці брудна, з висипаннями на ногах, одяг несвіжий, волосся мало непривабливий вигляд та дівчинка мала підвищену температуру тіла. Крім того, за місцем проживання ОСОБА_2 не створені умови для проживання, виховання неповнолітніх дітей, та не були створені належні умови протягом року з часу відібрання неповнолітній дітей у їх матері ОСОБА_2, а тому начальник служби у справах дітей Охтирської районної державної адміністрації Зайцева Н.Г. вважає, що є всі обґрунтовані підстави позбавити батьківських прав ОСОБА_2 по відношенню до своїх неповнолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Представник третьої особи - прокурор Охтирської міжрайонної прокуратури Орєхова Н.О. у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовільнити у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог щодо позбавлення її батьківських прав відносно трьох її неповнолітніх дітей, просила надати їй час для виправлення та створення належних умов для проживання та виховання дітей у житловому будинку свого проживання.

У судовому засіданні була допитана у якості свідка соціальний педагог Грунської спеціальної ЗОШ - інтернату ОСОБА_9, яка розповіла наступне. Неповнолітню ОСОБА_4, яка виховується на даний час у Грунській СЗОШ - інтернаті, ОСОБА_2 забирала на шкільні канікули до себе додому, але її вихованням та піклуванням не займалася. 17 червня 2015 року ОСОБА_4 приїхала до школи без супроводу дорослих, самостійно та мала неохайний зовнішній вигляд. Після огляду медичними працівниками було виявлено, що шкіра тіла учениці брудна, з висипаннями на ногах, одяг несвіжий, волосся мало непривабливий вигляд та дівчинка мала підвищену температуру тіла. Як зазначає представник позивача, на поведінку дівчини негативно впливає спілкування із співмешканцем матері ОСОБА_10, який сам неодноразово вступав у конфлікти з педагогічними працівниками та учнями, так і налаштовує дитину.

Суд, проаналізувавши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, покази свідка, які вважає достовірними та такими, що заслуговують на увагу, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю з наступних підстав.

Як встановлено судом, між сторонами виникли сімейні правовідносини, в яких порушено право неповнолітніх дітей на батьківське піклування.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є матір'ю неповнолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, що підтверджується наступними копіями свідоцтвами про народження: ОСОБА_6 - серії НОМЕР_1, виданого повторно 10 вересня 2013 року виконавчим комітетом Боровенської сільської ради Лебединського району Сумської області; ОСОБА_5 - серії НОМЕР_2, виданого повторно 10 вересня 2013 року виконавчим комітетом Боровенської сільської ради Лебединського району Сумської області; ОСОБА_4 - серії НОМЕР_3, виданого повторно 25 жовтня 2011 року виконавчим комітетом Олешнянської сільської ради Охтирського району Сумської області.

Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області 12 серпня 2013 року по справі № 583/1360/13-ц, провадження 2/583/612/13 позовні вимоги органу опіки та піклування Охтирської районної державної адміністрації в особі служби у справах дітей Охтирської районної державної адміністрації в інтересах малолітніх ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4 до ОСОБА_2, третя особа: Охтирська міжрайонна прокуратура Сумської області, про відібрання дитини без позбавлення батьківських прав - були задоволені повністю, а саме: відібрано малолітніх дітей ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 від матері ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5; малолітніх дітей ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 було передано до органу опіки та піклування Охтирської районної державної адміністрації в особі служби у справах дітей Охтирської районної державної адміністрації; було зобов'язано стягувати із ОСОБА_2 аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 500 (п'ятсот) гривень щомісячно з урахуванням індексації на утримання своїх малолітніх дітей - ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, до досягнення ними повноліття, починаючи стягування з 10 квітня 2013 року та присуджено аліменти сплачувати на користь установи, куди будуть поміщені діти. Як зазначено у даному рішенні суду, причиною, що перешкоджала належному вихованню дитини стало те, що відповідач ОСОБА_2 не виконувала батьківські обов'язки по відношенню до її неповнолітніх дітей, були відсутні належні умови їхнього проживання та виховання.

Крім того, рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 30 квітня 2015 року по справі № 583/487/15-ц, провадження 2/583/312/15 за позовом ОСОБА_2 до служби у справах дітей Охтирської районної державної адміністрації, матері виховательки дитячого будинку сімейного типу у м. Серединобуда Сумської області ОСОБА_7 про повернення дітей у задоволені позовних вимог було відмовлено, так як судом було достовірно встановлено, що зібрані докази у їх сукупності повністю спростовують доводи позивачата покази запрошених нею до суду свідків про зміну обставин, що були підставою для винесення судом рішення про відібрання дітей. Позивач ОСОБА_2 як не цікавиться життям та вихованням дітей, не виконує свій обов'язок щодо їх матеріального забезпечення, так і на даний час не створила умов для їх належного проживання та утримання; повернення дітей позивачу не відповідатиме їх інтересам.

Відповідно до листа служби у справах дітей Середино - Будської районної державної адміністрації Сумської області від 11 червня 2015 року за № 190 вбачається, що згідно розпорядження голови Середино - Будської районної державної адміністрації від 30 вересня 2013 року за № 260 - ОД в дитячий будинок сімейного типу ОСОБА_7 з 01 жовтня 2013 року на виховання та спільне проживання влаштовані малолітні діти ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4. За весь час перебування дітей у дитячому будинку сімейного типу їх біологічна мати ОСОБА_2 до дітей не приїздила, здоров'ям дітей не цікавилася, не телефонувала, матеріально їм не допомагала. У службу в справах дітей Середино - Будської районної державної адміністрації Сумської області ОСОБА_2 не зверталась.

З копії листа районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Середино - Будської районної державної адміністрації Сумської області від 10 червня 2015 року за № 237 вбачається, що з 30 вересня 2013 року і по цей час ОСОБА_2 не відвідувала своїх малолітніх дітей у дитячому будинку сімейного типу ОСОБА_7, лише один раз у 2014 році по телефону вона виявила намір зустрітися зі своїми дітьми, забрати їх додому, про що повідомила телефонним дзвінком директора центру, але ОСОБА_2 так я і не приїхала до своїх малолітніх дітей.

У судовому засіданні були досліджені письмові характеристики на неповнолітніх дітей ОСОБА_2, з яких вбачається наступне. Згідно характеристики на ученицю 8-А класу Грунської СЗОШ - інтернату ОСОБА_4, остання виховується з 19 вересня 2012 року. У 2014 - 2015 навчальних роках навчалась за програмами для 8 класу спеціальних загальноосвітніх навчальних закладів для розумово відсталих дітей. Програмний матеріал засвоює на середньому рівні, відношення до навчання позитивне. Дівчина яскраво виражених інтересів не має, відвідує гурток «Сходинки до інформатики», активна учасниця художньої самодіяльності. ОСОБА_4 має статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Мама ОСОБА_2 ніде не працює, інколи відвідує дівчинку у школі. 17 червня 2015 року після перебування вдома з матір'ю під час шкільних канікул ОСОБА_4 приїхала до школи без супроводу дорослих, самостійно та мала неохайний зовнішній вигляд. Після огляду медичними працівниками було виявлено, що шкіра тіла учениці брудна, з висипаннями на ногах, одяг несвіжий, волосся мало непривабливий вигляд та дівчинка мала підвищену температуру тіла. Дівчинка зневажливо ставилася до педагога та відмовлялася виконувати гігієнічні процедури. На поведінку дівчини негативно впливає спілкування із співмешканцем матері ОСОБА_10, який сам неодноразово вступав у конфлікти з педагогічними працівниками та учнями, так і налаштовує дитину до оточуючих. Під його впливом ОСОБА_4 стала схильна до обману, через що виникають конфлікти в учнівському колективі.

Згідно характеристики на ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, наданої вихователем Середино - Будським ДНЗ ясла - садок № 1 «Ромашка», ОСОБА_6 відвідує даний дитячий садочок з 10 жовтня 2013 року; мовлення дитини розвинуте недостатньо, але він намагається відповідати на питання; індивідуальні завдання виконує з задоволенням, але потребує допомоги та уваги дорослих. Дитина виконує будь - яке доручення дорослого, навички обслуговування на високому рівні. Прийомна мати ОСОБА_6 ОСОБА_7 приймає активну участь у всіх дошкільних заходах. Відношення її до ОСОБА_6 уважне та чуйне; дитина завжди виглядає охайно та доглянуто; взаємовідносини у родині щирі та доброзичливі.

Згідно характеристики на ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, наданої вихователем Середино - Будським ДНЗ ясла - садок № 1 «Ромашка», ОСОБА_5 відвідує даний дитячий садочок з 10 жовтня 2013 року. Його комунікативні навички відповідають віку, з відповідальністю виконує доручення дорослих, цікавиться конструктивно - будівельними іграми, з дорослими йде на контакт Дитина до покарань відноситься агресивно, не визнає своєї провини. Досконало володіє навичками самообслуговування. ОСОБА_5 любить свою прийомну маму ОСОБА_7, братиків, часто розповідає про них. Прийомна мати ОСОБА_7 постійно цікавиться його успіхами та поведінкою, приймає активну участь у всіх заходах як групи, так і дошкільного закладу.

Як зазначено у акті обстеження житлово-побутових умов ОСОБА_2, складеного 05 лютого 2015 року Чупахівською селищною радою Охтирського району Сумської області, ОСОБА_2 проживає у 2-х кімнатному будинку співмешканця по АДРЕСА_1, власного житла не має. На даний час вони проживають на кошти, які та отримала при народженні дитини. Співмешканець ОСОБА_10 ніде не працює. Для новонародженої дитини були придбані речі, засоби гігієни, підгузники. Співмешканець на час проведення обстеження вів себе агресивно.

Крім того, комісією у складі начальника служби у справах дітей, директора районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, секретаря Чупахівської селищної ради Охтирського району Сумської області було проведене обстеження житлово-побутових умов проживання сім'ї ОСОБА_2 по АДРЕСА_1, про що було складено відповідний акт від 24 лютого 2015 року, з якого вбачається наступне. Будинок, який належить співмешканцю, складається із двох кімнат та кухні. У будинку є меблі та ліжка, проте ліжка мають не дуже чисту постільну білизну. На момент перевірки у будинку спав невідомий чоловік, який не реагував на звернення членів комісії. Санітарно-гігієнічний стан житла знаходився у незадовільному стані. Для новонародженої дитини ОСОБА_2 придбала лише матрац та ковдру, які перебували у запакованому стані, дитина не має власного ліжечка. Отримавши досить значну допомогу при народженні дитини, вона не змогла відповісти комісії, куди дану допомогу витратила. За наслідками обстеження комісія прийшла до висновку, що ОСОБА_2 не створює необхідні умови для проживання своєї новонародженої дитини. Крім того, повертати відібраних дітей їй не доцільно, так як не створені умови для проживання неповнолітніх дітей. Аналогічні висновки були зроблені комісією у складі директора районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді та депутата Чупахівської селищної ради Охтирського району Сумської області , які провели обстеження житлово-побутових умов проживання сім'ї ОСОБА_2 по АДРЕСА_1, про що було складено відповідний акт від 11 червня 2015 року. Беручи до уваги вищевикладене, комісія прийшла до висновку, що повертати забраних неповнолітніх дітей ОСОБА_6, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 матері ОСОБА_2 недоцільно, так як зовсім не створені умови для повноцінного проживання; матір із співмешканцем не докладають зусиль для прав лаштування та забезпечення належних умов для проживання дітей.

Вищевказані обставини дають суду підстави вважати, що дійсно відповідач ОСОБА_2 ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню та утриманню своїх неповнолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Згідно ч. 1 Ст. 3 Конвенції Організації об'єднаних націй «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (принцип верховенства інтересів дитини).

Відповідно до положень Ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Статтею 150 Сімейного кодексу України визначено обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Зокрема, крім іншого, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї.

Позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Про ухилення від обов'язків виховувати дитину, передбаченого п. 2 ч. 1 Ст. 164 Сімейного кодексу України, мова може йти лише за умови винної поведінки особи, свідомого нехтування нею своїми батьківськими обов'язками.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 тривалий час ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по відношенню до своїх трьох неповнолітніх дітей, діти протягом тривалого часу проживають не за місцем проживання матері, що підтверджено матеріалами справи.

У відповідності до ч.4 Ст. 19 Сімейного кодексу України при розгляді спорів судом щодо позбавлення батьківських прав обов'язковою є участь органу опіки та піклування та у відповідності до ч.5 цієї статті подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору.

Разом з тим, Пленум Верховного Суду України в пунктах 15 та 16 Постанови № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Особи можуть бути позбавленні батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених Ст. 164 Сімейного кодексу України.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Згідно ст. 165 Сімейного кодексу України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

У відповідності до Ст. 9 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю Організації Об'єднаних Націй 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Крім цього, статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Також відповідно до «Декларації прав дитини», проголошена Генеральною Асамблеєю Організації Об'єднаних Націй від 20 листопада 1959 року, дитині законом або іншими засобами повинен бути забезпечений спеціальний захист і надані можливості та сприятливі умови, які дозволили б їй розвиватися фізично, розумове, морально, духовно та у соціальному відношенні здоровим і нормальним шляхом і в умовах свободи та гідності. При виданні з цією метою законів головним міркуванням має бути найкраще забезпечення інтересів дитини.

У преамбулі Конвенції Організації Об'єднаних Націй про права дитини визначено, що дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння. Зазначене положення також закріплено у статті 11 Закону України «Про охорону дитинства», якою сім'я визнається природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і яка несе відповідальність за створення належних умов для цього.

Таким чином, вивчивши матеріали справи, аналізуючи приведені докази та даючи їм оцінку, беручи до уваги покази свідка, та заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, представника третьої особи - прокурора, суд дійшов обґрунтованого висновку, що в інтересах неповнолітніх дітей доцільно позбавити батьківських прав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, по відношенню до своїх неповнолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4.

При винесенні рішення суд виходив з того, що позбавлення батьківських прав є з одного боку захистом прав неповнолітніх дітей, а з другого - крайнім заходом впливу на мати, яка неналежним чином виконує свої батьківські обов'язки стосовно своїх неповнолітніх дітей.

В силу ч. 1 Ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до вимог статей 3, 15 Цивільного процесуального кодексу України захисту в судовому порядку підлягає виключно порушене право особи.

Керуючись ч. 4 Ст. 174 Цивільного процесуального кодексу України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до Ст. 10 Цивільного процесуального кодексу України сторони мають рівні права щодо надання доказів і кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підстави своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Цивільного процесуального кодексу України.

Статтею 60 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень і такі докази подаються сторонами, однак доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Докази повинні бути належними та допустимими, як того вимагають Ст. ст. 58, 59 Цивільного процесуального кодексу України.

При винесені рішення суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатній взаємозв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні в якому наводить мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Суд при винесені судового рішення враховує, що згідно Ст. 214 Цивільного процесуального кодексу України під час ухвалення рішення суд повинен з'ясувати чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити, або в позові відмовити.

Враховуючи вищевикладене, на підставі Конституції України, Конвенції ООН «Про права дитини», Закону України «Про охорону дитинства», керуючись Ст. ст. 10, 60, 174, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, Ст. ст. 164, 165, 243, 244 Сімейного кодексу України, Ст. 60 Цивільного кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Органу опіки та піклування Охтирської районної державної адміністрації в особі служби у справах дітей Охтирської районної державної адміністрації в інтересах малолітніх ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до ОСОБА_2, третя особа Охтирська міжрайонна прокуратура, про позбавлення батьківських прав - задовольнити повністю.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, по відношенню до своїх неповнолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Апеляційна скарга на рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційна скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Охтирського

міськрайонного суду П. П. Білера