Номер провадження: 22-ц/785/5317/15
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Цюра Т. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.08.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Одеської області в складі:

Головуючого: Цюри Т.В.,

Суддів: Кравця Ю.І., Погорєлової С.О.,

при секретарі: Колмакові В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань апеляційного суду Одеської області апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 на рішення Роздільнянського районного суду Одеської області від 19 березня 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про визнання свідоцтва про право на спадщину за законом та свідоцтв про право на спадщину за заповітом недійсним,-

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області від 19 березня 2015 року у позові ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом від 29 листопада 2001 року, виданого державним нотаріусом Роздільнянської державної нотаріальної контори на імя ОСОБА_5 та свідоцтв про право на спадщину за заповітом від 08 травня 2008 року, виданих державним нотаріусом Великоміхайлівської державної нотаріальної контори на імя відповідача ОСОБА_4 на земельні ділянки площею 6,30 га та 7,30 га відмовлено повністю.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, представник ОСОБА_2 ОСОБА_3 подав до суду апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Роздільнянського районного суду Одеської області від 19 березня 2015 року та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим.

Відповідно ст. 308 ЦПК України не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Так, судом першої інстанції було вірно встановлено, що ОСОБА_6 та ОСОБА_5 перебували у зареєстрованому шлюбі з 06.11.1949 року, від якого народилося двоє дітей: син ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2.

28.12.1999 року ОСОБА_6 померла. Спадщину після її смерті прийняв чоловік ОСОБА_5, отримавши у нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за законом від 29.11.2001 року. Сини померлої ОСОБА_4 та ОСОБА_9 не зверталися до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини після смерті матері, не отримували свідоцтв про право на спадщину за законом та не оспорювали права та дії їх батька ОСОБА_5 з приводу прийняття ним спадщини після смерті ОСОБА_10. Такі дії ОСОБА_9 та ОСОБА_4 свідчать про те і фактично є доказом того, що вони схвалювали дії батька щодо прийняття ним спадщини після смерті матері, і не мали наміру приймати спадщину після смерті матері.

Як вбачається із заповіту, складеного 25 лютого 2004 року ОСОБА_5, останній заповів усе своє майно своїм дітям: ОСОБА_4, ОСОБА_9 в рівних долях кожному.

11.04.2004 року помер ОСОБА_5. Спадщину після його смерті прийняли сини: ОСОБА_9 і ОСОБА_4, отримавши у нотаріальній конторі свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом. Частка кожного сина у спадковому майні становить ? частину спадкового майна. На час прийняття спадщини і після отримання свідоцтв про право на спадщину за заповітом від 08.05.2008 року ОСОБА_4 та ОСОБА_9 не заперечували проти визначених їм нотаріусом часток у спадковому майні, що вбачається із спадкової справи №140/05 до майна померлого 11 жовтня 2004 року ОСОБА_5, відповідно якої сини отримали вказані свідоцтва про право на спадщину за заповітом та спір з приводу часток кожного у спадковому майні був відсутній.

15.09.2009 року ОСОБА_9 зареєстрував шлюб з позивачем у справі ОСОБА_2, а 27.06.2011 року він помер. Спадкоємцем померлого ОСОБА_9 за заповітом є його дружина ОСОБА_2, яка своєчасно звернулася із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори.

При цьому, ОСОБА_2 звернулася з позовом про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема і факту прийняття спадщини її чоловіком ОСОБА_9 після смерті матері, однак їй було відмовлено в цій частині рішенням місцевого суду від 21.02.2014 року, залишеним без змін у цій частині рішенням апеляційного суду Одеської області від 14.05.2014 року.

Відповідно вказаного рішення, апеляційним судом достовірно встановлено, що ОСОБА_9 та ОСОБА_4 спадщину після смерті матері не прийняли. До складу спадщини, яка належала спадкодавцеві ОСОБА_9 входить майно, отримане ним, як спадщина після смерті батька, а саме: ? частина житлового будинку №11 з господарськими будівлями і спорудами по вулиці Степовій села Вакулівка, Роздільнянського району Одеської області; ? частина майнового паю в СВК «Дружба» в с. Виноградар Роздільнянського району; ? частина грошового вкладу, який знаходиться у філії Ощадбанку №3175/043 Роздільнянського відділення №3175 ПАТ «Державний ощадний банк України» на відповідних рахунках; ? частина земельної ділянки площею 7,30 га, розташованої на території Виноградарської сільської ради Роздільнянського району; ? частина земельної ділянки площею 6,30 га, розташованої на території Виноградарської сільської ради Роздільнянського району.

З урахуванням встановлених обставин справи, вірно застосувавши до правовідносин, що склалися норми ст.ст. 1216,1296,1301 ЦК України, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про те, що видачею свідоцтва про право власності ОСОБА_4 на ? частину спірного житлового будинку жодним чином не були порушені права позивача на спадщину, яка відкрилася після смерті ОСОБА_9, тому відсутні правові підстави для визнання недійсним цього свідоцтва.

Такі висновки суду відповідають встановленим обставинам справи, до яких суд дійшов з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Рішення суду є законним і обґрунтованим.

Доводи апеляційної скарги є фактично аналогічними позовним вимогам, надуманими та нічим не обґрунтованими, тому, висновків суду не спростовують.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 307, 308, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Роздільнянського районного суду Одеської області від 19 березня 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про визнання свідоцтва про право на спадщину за законом та свідоцтв про право на спадщину за заповітом недійсним залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий Т.В. Цюра

Судді: Ю.І. Кравець

ОСОБА_11