Справа №337-5050/15ц
Провадження №2-337-1981/2015р
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2015 року Хортицький районний суд м. Запоріжжя

у складі: головуючого судді Кучерук І.Г.

з участю секретаря Бочіної Н.А.

з участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідачів ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Хортицького районного суду м. Запоріжжя цивільну справу за позовом Концерну «Міські теплові мережі» в особі Філії Концерну «МТМ» Хортицького району м. Запоріжжя до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за поставлену теплову енергію

в с т а н о в и в :

Концерн «Міські теплові мережі» в особі Філії Концерну «МТМ» Хортицького району м. Запоріжжя звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 вказавши, що 12.06.2015 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя було винесено судовий наказ про стягнення заборгованості за відпущену теплову енергію з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 16.07.2015 року ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя судовий наказ про стягнення заборгованості за відпущену теплову енергію було скасовано. Між позивачем та відповідачами було укладено договір № 401092 від 01.06.2013 р. «Купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді». Позивач, виконуючи договірні зобовязання, за період з жовтня 2014 року по квітень 2015 року поставив відповідачам теплову енергію на суму 13096 грн. ОСОБА_2 приймання-передачі теплової енергії з жовтня 2014 року по квітень 2015 року були направлені поштою/рекомендованою кореспонденцією. Однак у встановлений договором строк акти за вказані періоди з запереченнями на адресу теплопостачальної організації не повертались. Приміщення відповідачів є вбудованим в житловий будинок і має єдину систему централізованого опалення з житловим будинком 12 по вул. Лахтинська. Відключення споживача від мереж централізованого опалення здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Позивач вживав заходи для обстеження системи опалення та гарячого водопостачання приміщення відповідачів. Однак, відповідачі не надали доступу до власного приміщення (копія акту додається). Невиконанням своїх зобов'язань відповідачі порушили вимоги законодавства й умови діючого договору. Позивач звертався до відповідачів з претензією (вимогою) про погашення заборгованості за теплову енергію, однак відповідачі відповіді на претензію не надали, заборгованість не сплатили. Просить суд стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за період з жовтня 2014 року по квітень 2015 року у розмірі 13096 грн. та сплачені судові витрати.

Від представника відповідачів надійшло заперечення на позов, відповідно до якого позовні вимоги відповідачі не визнають. Вказано, що дійсно, 01.06.2013 року між ОСОБА_3, ОСОБА_4 з однієї сторони та Концерн «Міські теплові мережі» з іншою сторони був укладений договір № 401092 купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді (обєкт теплопостачання - нежитлове приміщення за адресою: м. Запоріжжя, вул. Лахтинська, б. 12, прим. 91,92). Керуючись положеннями діючого законодавства України та положеннями Договору від 01.06.2013 року з Додатками, 29.10.2014 року ОСОБА_3 була направлена заява на імя генерального директора Концерну «Міські теплові мережі» ОСОБА_5 про фактичну відмову від послуг з центрального опалення. Зокрема у заяві зазначалось, що належне ОСОБА_3 та ОСОБА_4 нежитлове приміщення (за адресою: м. Запоріжжя, вул. Лахтинська, б. 12, прим. 91, 92) використовується за своїм цільовим призначенням у якості магазину продовольчих товарів. Встановлене в магазині електрообладнання (в основному холодильне) має сукупну потужність 9 кВт, що при коефіцієнті завантаження 0.8 відповідає тепловиділенню 7.2 кВт/год або 0,0062 Гкал/год, що повністю покриває потреби приміщення в опаленні (приєднана теплове навантаження у тому числі на потреби опалення за договором № 401092 укладеного між ОСОБА_3, ОСОБА_4 та Концерном «МТМ», складала 0,0061 Гкал/год.). Крім того, у заяві, до відома Концерну «Міські теплові мережі» доводилась інформація про те, що теплові радіатори у вищезазначеному приміщенні не встановлені, виводи до них заглушені, стояки, що проходять через приміщення, тепло-ізольовано. Також у листі (заяві) було сформульовано прохання про опломбування заглушок до радіаторів та внести відповідні зміни у договір купівлі- продажу теплової енергії від 401092 від 01.06.2013 року. Таким чином, у жовтні 2014 року, ОСОБА_3 належним чином було повідомлено керівництво Концерну «Міські теплові мережі» (відповідну теплопостачальну організацію) про відмову від надання послуг з централізованого опалення. Зроблені ОСОБА_3, ОСОБА_4 зміни полягали в демонтажі теплових радіаторів у приміщенні, в заглушенні виводів до них та в теплоізоляції стояків, що проходять через приміщення. Необхідний температурний режим у приміщенні підтримувався завдяки тепловиділенню від встановленого в приміщенні (магазині) електрообладнання (в основному холодильне) має сукупну потужність 9 кВт, що при коефіцієнті завантаження 0.8 відповідає тепловиділенню 7.2 кВт/год або 0,0062 Гкал/год, що повністю покриває потреби приміщення в опаленні. Проведені зміни, жодним чином не призвели до порушення прав власників інших квартир у багатоквартирному будинку та санітарно-технічних вимог та правил експлуатації будинку, не вплинуло на умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку не порушило вимоги дотримання норм та правил з питань опалення в суміжних приміщеннях (не вплинуло на тепловий баланс будинку). Посилання представника концерну МТМ у своєму позові на те, що відповідачі фактично не мають права відмовитись від користування послугами вказаного підприємства щодо теплопостачання є незаконними, необгрунтованими та такими, що порушують права як споживача. Відповідно до положень ч. 1 ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів» порушення прав споживачів має місце, якщо при реалізації продукції (наданні послуг) будь-яким чином порушується право споживача на свободу вибору продукції (послуг). Також порушення права споживача має місце, якщо споживач не може відмовитись від надання послуги, а може одержати її лише в одного виконавця. Як вбачається з Додатка № 3 до договору № 401092 від 01.06.2013 року «Умови припинення постачання теплової енергії» теплопостачальна організація (концерн «МТМ») має більш ніж 16 підстав для припинення відпускання теплової енергії Споживачу. Таким чином, твердження позивача про те, що припинення теплопостачання за ініціативи є фактично неможливим, ставить в нерівність із положеннями Договору щодо права теплопостачальної організації, за наявності підстав (більш ніж 16 підстав) припинити теплопостачання споживачу, та є суттєвим порушенням прав відповідачів, відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів». Згідно п. 6.1. Договору купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді № 401092 від 01.06.2013 року, розрахунки за даним Договором здійснюються за обсяг фактично спожитої теплової енергії, розрахованої згідно законодавства та умов Договору. Вважає, що позивач не надав суду жодних доказів фактичного споживання відповідачами теплової енергії в період з жовтня 2014 року по квітень 2015 року. У звязку із викладеним, вважає, що в задоволенні позовної заяви Концерну «Міські теплові мережі» в особі філії концерну «МТМ» Хортицького району до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за поставлену теплову енергію необхідно відмовити.

У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити, також пояснила, що концерн на звернення відповідача ОСОБА_3 надало відповідь у якій пропонувало вчинити певні дії передбачені законом по відключенню теплопостачання та для внесення змін до умов договору.

У судовому засіданні представник відповідачів з позовом не згоден та пояснив, що його довірителі послугами концерну не користувалися про що повідомили позивача. Також пояснив, що позивачем не надано доказів факту споживання відповідачами теплової енергії.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 пояснив, що будинок належить ЖБК та він не споживав теплову енергію так як не було у цьому потреби і можливості. Електрика повністю перекриває потреби у опаленні та теплова енергія не має можливості поступати до приміщення. Просить у позові відмовити.

Відповідач ОСОБА_4 у судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, заперечує проти позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі» враховуючи принцип безпосередності судового розгляду (стаття 159 ЦПК), рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява N 26864/03) від 26 червня 2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін.

Згідно п. 1.1. Статуту, Концерн «Міські теплові мережі» створено на підставі рішення Запорізької міської ради від 11.01.02 № 17, згідно із Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Пунктом 2.1. Статуту зазначено, що основною метою діяльності Концерну є здійснення виробничо - технічної діяльності, спрямованої на надійне та безперебійне забезпечення споживачів тепловою енергією, одержання прибутку для здійснення діяльності Концерну та задоволення на його основі соціально - економічних інтересів трудового колективу Концерну.

Згідно ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавцем послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води для обєктів усіх форм власності є субєкт господарювання з постачання теплової енергії (теплопостачальна організація).

Судом встановлено, що 12.06.2015 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за судовим наказом з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 стягнуто на користь Концерну «Міські теплові мережі» заборгованість за спожиту теплову енергію в гарячій воді за період з жовтня 2014 року по квітень 2015 року в сумі 13096 грн. 16.07.2015 року ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя судовий наказ про стягнення заборгованості за відпущену теплову енергію було скасовано.

Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 19.11.2004 року, ОСОБА_3 належить на праві приватної власності нежиле приміщення за адресою: м. Запоріжжя, вул. Лахтинська, б. 12, прим. 92.

Відповідно до копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 19.11.2004 року, ОСОБА_4 належить на праві приватної власності нежиле приміщення за адресою: м. Запоріжжя, вул. Лахтинська, б. 12, прим. 91.

01.06.2013 року між ОСОБА_3, ОСОБА_4 та Концерном «Міські теплові мережі» був укладений договір № 401092 купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді у приміщення за адресою: м. Запоріжжя, вул. Лахтинська, б. 12, прим. 91,92.

Згідно ст.903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобовязаний оплатити надану йому послугу в розмірі у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно п 1.1 договору, теплопостачальна організація бере на себе зобовязання відпустити теплову енергію в гарячій воді споживачам, а споживачі зобовязуються прийняти та оплатити її вартість за діючими тарифами(цінами) в терміни та порядку, встановленими умовами цього договору та додатками до договору, що є його невідємними частинами.

Згідно п. 6.4 договору, споживачі зобовязані до 20 числа місяця, наступного за розрахунковим, перерахувати на розрахунковий рахунок теплопостачальної організації суму заборгованості за спожиту теплову енергію.

Згідно п. 6.3 договору, підставою для проведення розрахунків споживачів з теплопостачальною організацією є рахунок та акт приймання-передачі.

У матеріалах справи наявні копії актів приймання передачі теплової енергії, та копії рахунків на постачання теплової енергії за період з жовтня 2014 року по квітень 2015 року, які відповідно до копії реєстрів на відправну заказну кореспонденцію направлялися відповідачам.

Згідно п. 6.7.2 договору, у разі неотримання теплопостачальною організацією підписаного акту приймання-передачі, або обґрунтованих заперечень в його підписанні, у термін, встановлений п. 6.7.1. договору, акт підписується теплопостачальною організацією з позначенням про відмову у підписанні його споживачем, та оформлений таким чином акт вважається погодженим і є підставою для проведення остаточних розрахунків за зазначений в ньому розрахунковий період.

Копії актів приймання передачі теплової енергії за період з жовтня 2014 року по квітень 2015 року, які наявні в матеріалах справи містять приписку, що споживач відмовився від підпису акту та акт вважається погодженим згідно п. 6.7.2 договору.

Відповідно до копії актів приймання передачі теплової енергії, та копії рахунків на постачання теплової енергії за період з жовтня 2014 року по квітень 2015 року позивач надав відповідачам послуги з постачання теплової енергії у нежитлове приміщення за адресою: м. Запоріжжя, вул. Лахтинська, б. 12, прим. 91,92 на загальну суму 13096 грн.

Позивач 06.08.2015 року, звертався до відповідачів з претензією щодо погашення заборгованості за теплову енергію, яка склала загальну суму 13096 грн.

Суду не надано доказів наявності відповіді на претензію та погашення заборгованості.

Згідно до п. 1.1 додатку №3 до договору, теплопостачальна організація припиняє відпускання теплової енергії споживача у разі письмового звернення споживачів про припинення теплопостачання…. при наявності такої технічної можливості.

29.10.2014 року ОСОБА_3 направив заяву на імя генерального директора Концерну «Міські теплові мережі» ОСОБА_5 в якій вказав, що встановлене в магазині електрообладнання(в основному холодильне) має сукупну потужність 9 кВт, при коефіцієнті завантаження 0.8 відповідає тепловиділенню 7.2 кВт/год або 0,0062 Гкал/год, що повністю покриває потреби приміщення в опаленні. У приміщенні теплові радіатори не встановлені, виводи до них заглушені, стояки, що проходять через приміщення, тепло-ізольовано. В звязку з чим просить опломбувати заглушки до радіаторів та внести зміни у договір купівлі- продажу теплової енергії від 401092 від 01.06.2013 року.

Суду не надано доказів наявності відповідної заяви відповідача ОСОБА_4 до Концерну «Міські теплові мережі».

Згідно до копії листа від 27.11.2014 року Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_3, повідомлено, що не має підстав для внесення змін до договору та відключення від мереж централізованого опалення здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово комунального господарства.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про теплопостачання», основними обов'язками споживача теплової енергії є: своєчасне укладання договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії; додержання вимог договору та нормативно-правових актів; забезпечення безпечної експлуатації систем теплоспоживання; забезпечення безперешкодного доступу до власного теплового обладнання приладів комерційного обліку представникам теплогенеруючої чи теплопостачальної організації за умови пред'явлення відповідного посвідчення при виконанні службових обов'язків.

Відповідно до копії акту про не допуск до здійснення перевірки від 17.08.2015 року, комісію Концерну «Міські теплові мережі» не було допущено до здійснення перевірки.

Питання відключення від мереж централізованого опалення регулюється Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (із змінами від 31.10.2007 р.), які з метою захисту прав усіх мешканців багатоквартирних будинків передбачають відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води не окремих квартир багатоквартирного будинку з ініціативи їх власників або наймачів, а відключення цілих багатоквартирних будинків з ініціативи споживачів.

Згідно п. 25 Правил, відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженим наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року № 4 і зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 9 грудня 2005 року за № 1478/11758 (зі змінами, внесеними згідно з наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства від 6 листопада 2007 року № 169), установлено, що таке відключення відбувається на підставі рішення постійно діючої міжвідомчої комісії, створеної органом місцевого самоврядування або місцевим органом виконавчої влади.

Відповідно до вказаного Порядку при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, при позитивному рішенні Комісії, заявнику надається перелік організацій для отримання технічних умов для розробки проекту індивідуального (автономного) теплопостачання і відокремлення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання.

Відключення приміщень від внутрішньобудинкових мереж виконується монтажною організацією, яка реалізує проект, за участю представника власника житлового будинку або уповноваженої ним особи, представника виконавця таких послуг та власника квартири або уповноваженої ним особи (п.2.5 Порядку). Після закінчення робіт по відключенню, які проводяться в міжопалювальний період, складається акт про відключення будинку від мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання і в десятиденний термін подається заявником до Комісії на затвердження (п.2.6 Порядку).

Таким чином, централізоване постачання теплової енергії припиняється після затвердження акту про відключення будинку (до внесення змін від 6 листопада 2007 року - після затвердження акту про відключення квартири) від мереж (п.2.6, п.2.7 Порядку).

Відповідачами до суду не наданий акт про відключення від центрального опалення та водопостачання. Із наданих документів вбачається, що відповідачами не дотримано процедури відключення, встановленої чинним законодавством. Відтак позивач не мав правових підстав для припинення подачі теплопостачання та припинення відповідних нарахувань за надані послуги.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Виконавцем є суб'єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору.

Згідно з п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

За змістом ст. ст. 19, 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач житлово-комунальних послуг зобов'язаний укласти письмовий договір з виконавцем послуг на основі типового договору. Споживач має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Обов'язку споживача житлово-комунальних послуг укласти договір з виконавцем послуг, що передбачений п. 3 ч. 2 ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відповідає обов'язок виконавця підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

Відповідно до статті 525 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до п.2.3. договору № 401092 від 01.06.2013 року, перегляд та зміни теплового навантаження виконується на підставі розрахунку проектної організації, яка має відповідну ліцензію, з моменту надання розрахунку, при умові узгодження вихідних даних з теплопостачальною організацією.

Статтею 654 ЦК України констатує, що зміна або розірвання договору здійснюється у такий же формі, як і договір, який змінюється або розривається.

Відповідачами не надано доказів звернення до Концерну «Міські теплові мережі» для узгодження вихідних даних для розроблення нового розрахунку теплового навантаження на опалення.

Виходячи з презумпції свободи правочину та паритету сторін у визначенні умов договору, суд вважає, що сторони, які уклали договір, прийняли на себе тягар виконання зобовязань за ним, тому не вбачає підстав для відмови в задоволенні позову.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами.

Таким чином позовні вимоги позивача обґрунтовані, законні та підлягають задоволенню у повному обсязі. Також у відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума сплачених позивачем судових витрат.

Керуючись ст. 10, 11, 57, 60, 61, 88 ЦПК України, ст. 525, 629, 654, 903 ЦК України, Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Закону України «Про теплопостачання», суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3(ІНФОРМАЦІЯ_1, іпн НОМЕР_1), ОСОБА_4(ІНФОРМАЦІЯ_2, іпн НОМЕР_2) на користь Концерну «Міські теплові мережі» (поточний рахунок зі спеціальним режимом використання №2813 в філії Запорізьке обласне управління ПАТ «Державний ощадний банк України», МФО 313957, ) заборгованість за період з жовтня 2014 року по квітень 2015 року у розмірі 13096(тринадцять тисяч девяносто шість) грн.

Стягнути з ОСОБА_3(ІНФОРМАЦІЯ_1, іпн НОМЕР_1), ОСОБА_4(ІНФОРМАЦІЯ_2, іпн НОМЕР_2) на користь Концерну «Міські теплові мережі» (рахунок №1951 в філії Запорізьке обласне управління ПАТ «Державний ощадний банк України», МФО 313957, ) судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. по 121(сто двадцять одна) грн. 80 коп. з кожного

Рішення може бути оскаржене в Апеляційний суд Запорізької області протягом 10 днів.

Суддя: