Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
ЄУН 331/8894/15-цГоловуючий у 1-й інстанції Скользнєва Н.Г.
Справа №22-ц/778/4411/15Суддя-доповідач ОСОБА_1
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі

головуючого судді Гончар М.С.

суддів Стрелець Л.Г., Каракуші К.В.

при секретарі Бурак А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «КЕЙ-КОЛЕКТ» на рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 05 червня 2015 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КЕЙ-КОЛЕКТ» (надалі ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ») до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Товариства з обмеженою відповідальністю «Наталі» (надалі ТОВ «Наталі») про стягнення заборгованості за кредитним договором № 0 від 29 листопада 2006 року та звернення стягнення на предмет іпотеки

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2014 року ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» звернулось до суду із вищезазначеним позовом, який у подальшому уточнило (т.с. 2 а.с. 25-27) та в якому просило стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на свою користь заборгованість за кредитним договором № 0 від 29 листопада 2006 року станом на 02 березня 2015 року у розмірі 13016162, 58 грн., що еквівалентно за курсом НБУ 1 долар США = 26,85 грн., станом на 02 березня 2015 року - 484627 доларів США 08 центів; в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №0 від 29.11.2006 року в сумі 13016162,58 грн., що еквівалентно за курсом НБУ 1 долар США = 26,85 грн., станом на 02 березня 2015 року 484627,08 доларів США, звернути стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки №0/3, посвідченим 29 листопада 2006 року приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_4, реєстровий №2353, а саме: на нерухоме майно: майновий комплекс, розташований на земельній ділянці площею 1978 кв.м, (реєстраційний номер обєкту 16800341), який знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Оріхівська бухта, будинок 23, що належить ТОВ «Наталі» на підставі свідоцтва № 2528 про право власності на нерухоме майно, видане Запорізькою міською радою 11.11.1998 року, зареєстрованого Орендним підприємством Запорізьким міським бюро технічної інвентаризації 11.11.1998 р. в книзі № 4, номер запису № 690, встановивши початкову ціну предмета іпотеки для його подальшої реалізації на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій, визначивши спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів. Крім того, просить суд стягнути на свою користь сплачений судовий збір в розмірі 3654,00 грн.

В обґрунтування свого позову позивач зазначав, що 29 листопада 2006 року між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», та ФОП ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № 0, згідно з умовами якого банк надав ФОП ОСОБА_2 кредит з лімітом в сумі 300000 доларів США 00 центів, строком до 28 листопада 2017 року. За користування кредитом, згідно умов договору, було встановлено плату в розмірі 12,3 % процентів річних, які повинні сплачуватися щомісячно.

В забезпечення зобовязань ФОП ОСОБА_2 по зазначеному кредитному договору, між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», 29 листопада 2006 року Банком було укладено з:

- ОСОБА_3 - договір поруки №0/П-1;

- ТОВ «Наталі» - договір поруки №0/П.

Відповідно до зазначених договорів поруки, поручителі зобовязалися відповідати перед Банком за повне та своєчасне виконання ФОП ОСОБА_2 боргових зобовязань за кредитним договором у повному обсязі таких зобовязань, а також ФОП ОСОБА_2 та поручителі несуть солідарну відповідальність за невиконання зобовязань за кредитним договором і позивач має право звернутись з вимогою про виконання боргових зобовязань як до ФОП ОСОБА_2, так і до поручителів, чи до всіх одночасно.

Крім того, для забезпечення виконання зобовязання за зазначеним кредитним договором між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», та ТОВ «Наталі» було укладено договір іпотеки №0/З від 29 листопада 2006 року, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_4 за реєстровим № 2353. Відповідно до умов даного договору ТОВ «Наталі» передало в іпотеку позивачу нерухоме майно, а саме: майновий комплекс, розташований на земельній ділянці площею 1978 кв.м., (реєстраційний номер обєкту 16800341), який знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Оріхівська бухта, будинок 23, та складається з: складу - майстерні (літ.А2) загальною площею 165, 4 кв. м.; складу - майстерні (літ.Б2) загальною площею 310, 8 кв. м.; будівлі відпочинку (літ. В) загальною площею 58,0 кв. м.; електромайстерні з побутовими приміщеннями (літ. Д) загальною площею 101, 8 кв. м.; майстерні (літ. Г) загальною площею 16, 3 кв. м.; складу (літ. Е ) загальною площею 50, 1 кв. м.; навісу (літ. З); вбиральні (літ. К); душу (літ. Л); складу (літ. М) загальною площею 5,5 кв. м.; складу (літ. Н) загальною площею 16, 2 кв. м.., що належить ТОВ «Наталі» на підставі свідоцтва № 2528 про право власності на нерухоме майно, видане Запорізькою міською радою 11.11.1998 року, зареєстрованого Орендним підприємством Запорізьким міським бюро технічної інвентаризації 11.11.1998 р. в книзі № 4, номер запису № 690.

Згідно із п. 1.1 договору іпотеки від 29 листопада 2006 року узгоджена сторонами вартість предмету іпотеки становить 3256791,32 грн.

Свої зобовязання по кредитним договором ОСОБА_2 не виконав, у звязку в останнього виникла вищезазначена заборгованість, від сплати якої у добровільному порядку на користь позивача останній ухиляється.

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 17.12.2014р. позовні вимоги ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» задоволено в повному обсязі (т. с. 1 а.с. 216-220).

Не погодившись із зазначеним заочним рішенням суду, та у відповідності до ст. 228 ЦПК України, відповідач ОСОБА_2 у січні 2015 року звернувся до суду першої інстанції із заявою про перегляд останнього (т. с.1 а.с. 228-229).

Ухвалою суду від 28 січня 2015 року заяву ОСОБА_2 судом першої інстанції було задоволено, заочне рішення Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 17 грудня 2014 року пу цій справі скасовано, справу призначено до розгляду в загальному порядку (т.с. 1 а.с. 248-250).

Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 05 червня 2015 року у задоволенні позову ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» до ОСОБА_2, ОСОБА_3Ю, , ТОВ «Наталі» про стягнення заборгованості за кредитним договором №0 від 29 листопада 2006 року та звернення стягнення на предмет іпотеки відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права судом першої інстанції при його ухваленні, ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ», як позивач, у своїй апеляційній скарзі просило (т.с. 2 а.с. 135-138) рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове рішення по суті позовних вимог, яким задовольнити позовні вимоги ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ТОВ «Наталі» про стягнення заборгованості за кредитним договором № 0 від 29.11.2006 року та звернення стягнення на предмет іпотеки.

ОСОБА_2 через свого представника надав суду письмові заперечення на вищезазначену апеляційну скаргу позивача (т.с. 2 а.с. 162-163).

Апеляційне провадження у цій справі за вищезазначеною апеляційною скаргою позивача ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» було відкрите апеляційним судом у цій справі.

Розгляді цієї справи апеляційним судом відкладався 01 жовтня 2015 року та 03 грудня 2015 року.

У судове засідання 17 грудня 2015 року належним чином повідомлені апеляційним судом про час та місце розгляду цієї справи (т.с. 3 а.с. 1-2) апелянт відповідач ОСОБА_2, відповідач ОСОБА_3 не зявились, про причини своєї неявки апеляційний суд не сповістили, клопотань про відкладення розгляду цієї справи апеляційному суду не подавали.

При вищевикладених обставинах, колегія суддів визнала неповажною причини неявки у дане судове засідання апелянта відповідача ОСОБА_2 і відповідача ОСОБА_3 та ухвалила розглядати дану справу у даному судовому засіданні за відсутністю останніх за присутністю представника апелянта відповідача ОСОБА_2 за договором (т.с. 2 а.с. 165-166) адвоката ОСОБА_5, представника відповідача ТОВ «Наталі» за довіреністю (т.с. 2 а.с. 21) ОСОБА_5, представника ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» за довіреністю (т.с. 2 а.с.249-250) ОСОБА_6

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, оглянувши на виконання вимог ст. 10 ч. 4 ЦПК України у судовому засіданні 17 грудня 2015 року надані представником позивача ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» на виконання ухвали апеляційного суду від 01 жовтня 2015 року (т.с. 2 а.с. 170) оригінали:

-договору факторингу № 1 від 12 грудня 2011 року,

-договору відступлення права вимоги за договорами іпотеки від 12 грудня 2011 року,

-платіжного доручення ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» № 3 від 12 грудня 2011 року на суму сплати суми фінансування згідно договору факторингу № 1 від 12 грудня 2011 року у розмірі 567268000,00 грн. (т.с. 3 а.с. 6),

перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про те, що апеляційна скарга ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно із ст. 307 ч. 1 п. 2 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Встановлено, що суд першої інстанції, відмовляючи ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» у цій справі, як позивачеві, у задоволенні його позову у повному обсязі, керувався ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214 ,215 ЦПК України, ст.ст. 513, 514, 516, 517, 1077, 1078, 1082 ЦК України, ст.ст. 1, 24 Закону України «Про іпотеку» та виходив із недоведеності позовних вимог позивача у цій справі, й зокрема переходу від ПАТ «УкрСиббанк» до ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» права вимоги за кредитним договором та договорами поруки, іпотеки до відповідачів у цій справі на підставі договорів факторингу та відступлення права вимоги за договорами іпотеки, укладених із ПАТ «УкрСиббанк» 12 грудня 2011 року.

Проте з такими висновками суду першої інстанції погодитись не можна з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до них правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Рішення суду першої інстанції вказаним вимогам закону не відповідає.

Судом першої інстанції було правильно встановлено, що 29 листопада 2006 року між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», та ФОП ОСОБА_2 був укладений кредитний договір №0, згідно з умовами якого банк надав ФОП ОСОБА_2 кредит з лімітом в сумі 300000 доларів США 00 центів, строком до 28 листопада 2017 року. За користування кредитом, згідно умов договору, було встановлено плату в розмірі 12,3 % процентів річних, які повинні сплачуватися щомісячно (т.с. 1 а.с. 8-15).

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

На умовах ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобовязання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом першої інстанції також було правильно встановлено, що свої зобовязання за кредитним договором ФОП ОСОБА_2 не виконав, у звязку з чим станом на 02 березня 2015 року у останнього виникла заборгованість за кредитним договором № 0 від 29 листопада 2006 року станом на 02 березня 2015 року у розмірі 13016162, 58 грн., що еквівалентно за курсом НБУ 1 долар США = 26,85 грн., станом на 02 березня 2015 року - 484627 доларів США 08 центів (т.с. 2 а.с. 25-27).

В забезпечення зобовязань ФОП ОСОБА_2 за зазначеним кредитним договором, між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», 29 листопада 2006 року було укладено із:

- ОСОБА_3 - договір поруки №0/П-1 (т.с.1 а.с. 22),

- ТОВ «Наталі» - договір поруки №0/П (т.с. 1 а.с. 21).

Відповідно до зазначених договорів поруки, поручителі зобовязалися відповідати перед Банком за повне та своєчасне виконання ФОП ОСОБА_2 боргових зобовязань за кредитним договором у повному обсязі таких зобовязань, а також ФОП ОСОБА_2 та поручителі несуть солідарну відповідальність за невиконання зобовязань за кредитним договором і позивач має право звернутись з вимогою про виконання боргових зобовязань як до ФОП ОСОБА_2, так і до поручителів, чи до всіх одночасно.

Крім того, для забезпечення виконання зобовязання за зазначеним кредитним договором між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «НАТАЛІ», було укладено договір іпотеки №0/З від 29 листопада 2006 року, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_4 за реєстровим № 2353 (т.с. 1 а.с. 23-27).

Відповідно до умов даного договору ТОВ «Наталі» передало в іпотеку позивачу нерухоме майно, а саме: майновий комплекс, розташований на земельній ділянці площею 1978 кв.м., (реєстраційний номер обєкту 16800341), який знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Оріхівська бухта, будинок 23, та складається з: складу - майстерні (літ.А2) загальною площею 165, 4 кв. м.; складу - майстерні (літ.Б2) загальною площею 310, 8 кв. м.; будівлі відпочинку (літ.В) загальною площею 58,0 кв. м.; електромайстерні з побутовими приміщеннями (літ. Д) загальною площею 101, 8 кв. м.; майстерні (літ. Г) загальною площею 16, 3 кв. м.; складу (літ. Е ) загальною площею 50, 1 кв. м.; навісу (літ. З); вбиральні (літ. К); душу (літ. Л); складу (літ. М) загальною площею 5,5 кв. м.; складу (літ. Н) загальною площею 16, 2 кв. м.., що належить ТОВ «Наталі» на підставі свідоцтва № 2528 про право власності на нерухоме майно, видане Запорізькою міською радою 11.11.1998 року, зареєстрованого Орендним підприємством Запорізьким міським бюро технічної інвентаризації 11.11.1998 р. в книзі № 4, номер запису № 690.

Згідно із п. 1.1 договору іпотеки від 29 листопада 2006 року узгоджена сторонами вартість предмету іпотеки становить 3256791,32 грн.

12 грудня 2011 року між ПАТ «Укрсиббанк» та ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» був укладений договір факторингу №1, відповідно до умов якого та на підставі статті 512 ЦК України ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» набуває статусу нового кредитора за Кредитним договором №0 від 29.11.2006 року (т. с. 1 а.с. 36-38).

Також, 12 грудня 2011 року між ПАТ «Укрсиббанк» та ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» був укладений договір про відступлення права вимоги за договорами іпотеки, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7 та зареєстрований в реєстрі за номером 5207-5208, відповідно до умов якого до ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» перейшли права вимоги за договором іпотеки, який забезпечує виконання вищевказаного кредитного договору (т. с. 1 а.с. 39-42).

Пунктом 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України передбачена можливість заміни кредитора у зобовязанні внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події.

Однак, суд першої інстанції помилково вважав недоведеними у цій справи обставини переходу до ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» від ПАТ «УкрСиббанк» права грошової вимоги до боржника ОСОБА_2 (кредитний договір № 0 від 29 листопада 2006 року) та поручителів ОСОБА_3 (договір поруки №0/П-1 від 29 листопада 2006 року, ТОВ «Наталі» (договір поруки № 0/П від 29 листопада 2006 року, договір іпотеки № 0/З від 29 листопада 2006 року) на підставі договору факторингу № 1 від 12 грудня 2011 року (№866 т.с. 2 а.с. 63) та договору відступлення права вимоги за договорами іпотеки від 12 грудня 2011 року (№ 496 т.с. 2 а.с.58), укладених між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ», оригінали яких разом із оригіналом платіжного доручення ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» № 3 від 12 грудня 2011 року на суму сплати суми фінансування згідно договору факторингу № 1 від 12 грудня 2011 року у розмірі 567268000,00 грн. (т.с. 3 а.с. 6), були оглянуті судом апеляційної інстанції у судовому засіданні у цій справі 17 грудня 2015 року на виконання вимог ст. 10 ч. 4 ЦПК України, та які є належними, допустимими доказами у цій справі, які можуть бути прийняті апеляційним судом до уваги у цій справі в силу вимог ст. 303 ч.2 ЦПК України.

Апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами (ст. 303 ч. 2 ЦПК України).

Суду першої інстанції позивачем у матеріали цієї справи надавались копії вищезазначених договорів факторингу та відступлення вимоги.

Суд першої інстанції мав виходити із вимог правомірності цих правочинів у цій справі, зокрема договорів факторингу № 1 від 12 грудня 2011 року та договору відступлення права вимоги за договорами іпотеки від 12 грудня 2011 року, укладених між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ», в силу вимог ст. 204 ЦК України.

Оскільки, за змістом ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом, або якщо він не визнаний судом недійсним.

У матеріалах цієї справи відсутні докази того, що договори факторингу №1 від 12 грудня 2011 року та відступлення права вимоги за договорами іпотеки від 12 грудня 2011 року, укладені між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ», були визнані судом недійними окремо від цієї справи.

Відповідачі у цій справі зустрічних позовних вимог у цій справі не заявляли та останні не були предметом судового розгляду у цій справі.

Разом із тим, позовні вимоги належного позивача до відповідачів у цій справі лише частково ґрунтуються на законі та доказах, наявних у матеріалах цієї справи, а тому підлягають частковому задоволенню у звязку з наступним.

Встановлено, що вищезазначений кредитний договір укладався Банком із фізичною особою підприємцем ОСОБА_2, якого постановою господарського суду Запорізької області від 11 липня 2011 року у справі № 29/5009/3735/11 було визнано банкрутом (т.с. 1 а.с. 28-30), ухвалою господарського суду Запорізької області від 29 травня 2012 року у справі № 29/5009/3735/11 підприємницьку діяльність банкрута ФОП ОСОБА_2 припинено (т.с. 1 а.с.31-33).

Однак, відповідно до ст. ст. 51, 52, 598-609 ЦК України, ст. ст. 47-49 Закону України «Про встановлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», однією із особливостей підстав припинення зобовязань для фізичної особи підприємця є те, що у випадку припинення субєкта підприємницької діяльності фізичної особи (виключення з реєстру субєктів підприємницької діяльності) її зобовязання за укладеними договорами не припиняються, а залишаються за нею як фізичною особою, оскільки фізична особа не перестає існувати. Фізична особа підприємець відповідає за своїми зобовязаннями, повязаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном (правова позиція Верховного Суду України від 04 грудня 2013 року, яка є обовязковою для загальних судів в силу вимог ст. 360 - 7 ЦПК України).

Факт виключення з реєстру субєктів підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_2 у цій справі особами, які беруть участь у справі, визнається, а тому не підлягає доказуванню в силу вимог ст. 60 ч. 1 ЦПК України.

Таким чином, фізична особа ОСОБА_2 є належним відповідачем у цій справі та при вищевикладених обставинах має сплачувати заборгованість за вищезазначеним кредитним договором № 0 від 29 листопада 2006 року на користь позивача у цій справі ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ», зокрема у вигляді заборгованості 484627,08 доларів США станом на 03 вересня 2014 року, яка складається із: заборгованості за кредитом - 259 775,87 доларів США, заборгованості по відсоткам 178619,57 доларів США, які були передані останньому ПАТ «УкрСиббанк» за договором факторингу № 1 від 12 грудня 2011 року (сума тіла кредиту при передачі зазначена більша 259 970,49 грн. т.с. 1 а.с. 41), ніж зараз заявлена у позові позивачем, оскільки мала місце проплата боргу на цю різницю з боку відповідача до подачі позову позивачем т.с. 2 а.с. 57-63), а також заборгованості по нарахованим після 12 грудня 2011 року відсоткам - 46 251,64 доларів США (розрахунок: всього заявлені відсотки у позові позивачем 224 871,21 доларів США передані відсотки за договором факторингу 178 619,57 доларів США) в межах заявлених у цій справі позовних вимог ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» (т.с. 1 а.с. 165).

Однак, в силу вимог ст. 533 ЦК України:

- грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях (ч.1);

- якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Встановлено, що Банком при укладенні кредитного договору із ОСОБА_2 було визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, що узгоджується із вимогами ст. 533 ЦПК України.

Заборгованість ОСОБА_2 у цій справі за вищезазначеним кредитним договором була розрахована позивачем ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» у гривневому еквіваленті за офіційним курсом НБУ (1 долар США = 12,5310 грн.) на час проведення розрахунку заборгованості 03 вересня 2014 року (т.с. 2 а.с. 267) та складала 6072876,96 грн.

Однак, станом на час ухвалення оскаржуємого рішення судом першої інстанції у цій справі 05 червня 2015 року мав місце інший офіційний курс долара США по відношенню до гривні України: 1 долар США = 2101,3713 грн. (т.с. 2 а.с. 247-248), який й підлягає застосуванню при розрахунку заборгованості ОСОБА_2 перед ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ», враховуючи, що остання ним не була погашена.

Хоча позивач взагалі наполягав у суді першої інстанції на стягненні з ОСОБА_2 заборгованості у цій справі за офіційним курсом НБУ: 1 долар США = 26,858184 грн. станом на 02 березня 2015 року (останнє уточнення позовних вимог т.с. 2 а.с. 27) та просив стягнути гривневий еквівалент заборгованості 484627 доларів США - у розмірі 13016162,58 грн.

Таким чином, стягненню з ОСОБА_2 на користь ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» за рішенням у цій справі підлягає заборгованість за кредитним договором №0 від 29 листопада 2006 року 484627,08 доларів США, що еквівалентно 10182014,95 грн. за офіційним курсом НБУ 21,013713 станом на 05.06.2015 року, яка складається із: заборгованості за тілом кредиту 259 775,87 доларів США, заборгованості по відсоткам 224 871,21 доларів США.

Оскільки, відповідачем ОСОБА_2 та представником останнього у матеріали цієї справи не було надано суду жодних належних, допустимих доказів на підтвердження сплати будь-яких сум на погашення вищезазначеної заборгованості на користь позивача ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» у цій справі після подачі останнім позову у цій справі і до ухвалення судом рішення в останній.

В силу вимог ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно із ст. 58 ч.1 ЦПК України належними доказами є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ст. 59 ч. 2 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (допустимість доказів).

Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях (ст. 60 ч. 4 ЦПК України).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст. 10 ч. 3 ЦПК України).

Підстави для звільнення ОСОБА_2 від доказування, передбачені ст. 61 ЦПК України, у цій справі відсутні.

Разом із тим, решта позовних вимог ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» у цій справі не підлягають задоволенню, а провадження у цій справі в частині позовних вимог ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості у вигляді тіла кредиту 259 775,87 доларів США, заборгованості по відсоткам 71993,18 доларів США взагалі слід закрити на підставі ст. 205 ч. 1 п. 2, 310 ЦПК України з наступних підстав.

Оскільки, в силу вимог ст. 205 ч. 1 п. 2 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрало законної сили рішення, ухвалено між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Згідно із ст. 310 ч. 1 ЦПК України рішення суду підлягає скасуванню в апеляційному порядку із закриттям провадження у справі з підстав, визначених ст. 205 цього Кодексу.

Встановлено, що позовні вимог ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості у вигляді тіла кредиту 259 775,87 доларів США, заборгованості по відсоткам 71993,18 доларів США вже були предметом судового розгляду в іншій цивільній справі за позовом ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» до ТОВ «Наталі», ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором та договорами поруки та рішенням апеляційного суду Запорізької області від 17 жовтня 2015 року, яке набрало законної сили, (т.с. 1 а.с. 234-236) у задоволенні останніх було відмовлено повністю на підставі ст. 554 ЦК України, так як зобовязання останніх за договорами поруки №0/П (ТОВ «Наталі») та №0/П-1 (ОСОБА_3Ю.) від 29 листопада 2006 року перед кредитором припинились 29.05.2012 року.

Оскільки, згідно з ч. 4 ст. 205 ГК України у разі неспроможності суб'єкта господарювання через недостатність його майна задовольнити вимоги кредиторів він може бути оголошений за рішенням суду банкрутом. Ліквідація суб'єкта господарювання - банкрута є підставою припинення зобов'язань за його участі.

Ч. 6 ст. 31 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" передбачено, що вимоги не задоволені за недостатністю майна вважаються погашеними.

Постановою господарського суду Запорізької області від 11.07.2011 р. у справі 29/5009/3735/11 фізичну особу підприємця ОСОБА_2 визнано банкрутом.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 29.05.2012 р. по справі № 29/5009/3735/11 затверджено звіт та ліквідаційний баланс банкрута ОСОБА_2 З тексту зазначеної ухвали вбачається, що до реєстру вимог кредиторів були включені грошові вимоги ПАТ «УкрСиббанк» у загальному розмірі 3 452 426,51 грн. із третьою та пятою чергами задоволення. Підприємницьку діяльність банкрута припинено. Провадження у справі припинено. Вимоги, що не задоволені за недостатністю майна, ухвалено вважати погашеними.

На підставі ст. 205 Господарського кодексу України, ст. 31 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ухвали господарського суду Запорізької області від 29.05.2012 р. по справі №29/5009/3735/11 зобов'язання фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 перед Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк»(правонаступник ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ») припинилось.

В п. 2 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 р. «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», договір поруки має додатковий (акцесорний) до основного зобов'язання - кредитного договору - характер і укладається саме для забезпечення виконання останнього, а поручитель згідно з ч.1 ст. 554 ЦК відповідає перед кредитором, за загальним правилом, солідарно із позичальником, якщо договором поруки не встановлено його додаткову (субсидіарну) відповідальність.

У зв'язку з припиненням основного зобов'язання, апеляційний суд в іншій вищезазначеній цивільній справі дійшов висновку, що в силу закону припинились зобов'язання ТОВ «Наталі» як поручителя за договором поруки №0/П від 29.11.2006 р., та зобов'язання ОСОБА_3 за договором поруки № 0/П-1 від 29.11.2006 р.

У матеріалах цієї справи відсутні докази того, що вищезазначене рішення апеляційного суду Запорізької області від 17 жовтня 2015 року в іншій цивільній справі за позовом ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» до ТОВ «Наталі», ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором та договорами поруки переглядалось в касаційному порядку та було скасовано.

В силу вимог ст. 61 ч.3 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

При вищевикладених обставинах, заявлення ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» позовних вимог до ОСОБА_3, як поручителя, у цій справі, що переглядається на теперішній час в апеляційному порядку, про солідарне стягнення із ОСОБА_2 заборгованості за вищезазначеним кредитним договором у вигляді заборгованості по відсоткам, нарахованим вже після ухвалення вищезазначеного рішення апеляційного суду Запорізької області від 17 жовтня 2015 року в іншій цивільній справі за позовом ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» до ТОВ «Наталі», ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором та договорами поруки, у розмірі 152878,03 доларів США (розрахунок: 224871,21 доларів США 71993,18 доларів США) є безпідставним, а тому вказані позовні вимоги позивача ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» до відповідача ОСОБА_3 про солідарне стягнення заборгованості по відсоткам станом на 03 вересня 2014 року у розмірі 152878,03 доларів США за вищезазначеним кредитним договором та договором поруки № 0/П-1 від 29.11.2006 р. за офіційним курсом НБУ станом на 05 червня 2015 року 21,013713 грн. за 1 долар США, що в гривневому еквіваленті становить 3 212535, 05 грн., задоволенню у цій справі не підлягають у повному обсязі.

Позивач ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» не заявляв у цій справі, що є предметом апеляційного перегляду, позовних вимог до ТОВ «Наталі», як поручителя за договором поруки №0/П від 29.11.2006 р. (т.с. 1 а.с. 21) про стягнення заборгованості, а лише заявляв позовні вимоги до ТОВ «Наталі», як до майнового поручителя, за договором іпотеки №0/3 від 29 листопада 2006 року (т.с. 1 а.с. 23-27) про звернення стягнення на іпотечне майно в рахунок погашення вищезазначеної заборгованості за кредитним договором із ФОП ОСОБА_2Р.(т.с. 2 а.с. 25-27).

В силу вимог ст. 303 ч.1 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Проте, встановлено, що ТОВ «Наталі» за змістом п. 1.1 вищезазначеного договору іпотеки (т.с. 1 а.с.23) також не поручалась за виконання зобовязань фізичної особи ОСОБА_2, а поручалось за виконання зобовязань фізичної особи підприємця ОСОБА_2, за кредитним договором № 0 від 29 листопада 2006 року.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 29.05.2012 р. по справі № 29/5009/3735/11 затверджено звіт та ліквідаційний баланс банкрута ОСОБА_2 З тексту зазначеної ухвали вбачається, що до реєстру вимог кредиторів були включені грошові вимоги ПАТ «УкрСиббанк» у загальному розмірі 3 452 426,51 грн. із третьою та пятою чергами задоволення. Підприємницьку діяльність банкрута припинено. Провадження у справі припинено. Вимоги, що не задоволені за недостатністю майна, ухвалено вважати погашеними.

За змістом ст. 559 ЦК України:

- порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності (ч.1);

- порука припиняється у разі переведення боргу на іншу особу, якщо поручитель не поручився за нового боржника (ч.3).

При вищевикладених встановлених судом фактичних обставинах, порука ТОВ «Наталі», як майнового поручителя за договором іпотеки №0/З від 26 листопада 2006 року, є припиненою на підставі ст. 559 ЦК України, а тому позовні вимоги ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» до ТОВ «Наталі» у цій справі про звернення стягнення на предмет іпотеки (нерухоме майно: майновий комплекс, розташований на земельній ділянці площею 1978 кв.м., (реєстраційний номер обєкту 16800341), який знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Оріхівська бухта, будинок 23, що належить ТОВ «Наталі» на підставі свідоцтва № 2528 про право власності на нерухоме майно, видане Запорізькою міською радою 11.11.1998 року, зареєстрованого Орендним підприємством Запорізьким міським бюро технічної інвентаризації 11.11.1998 р. в книзі № 4, номер запису № 690) в рахунок погашення вищезазначеної заборгованості фізичної особи ОСОБА_2 за вищезазначеним кредитним договором фізичної особи підприємця ОСОБА_2 № 0 від 29 листопада 2006 року також не підлягають задоволенню у повному обсязі у цій справі.

Звідси, доводи ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ», як особи, яка подала апеляційну скаргу, лише частково ґрунтуються на законі та доказах, наявних у матеріалах цієї справи, а рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам ст.ст. 213-214 ЦПК України щодо його законності та обґрунтованості.

За таких обставин, рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 05 червня 2015 року у цій справі слід скасувати, ухвалити нове рішення, яким позов ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» задовольнити частково; стягнути з ОСОБА_2 на користь ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» заборгованість за кредитним договором №0 від 29 листопада 2006 року 484627 доларів США 08 центів (чотириста вісімдесят чотири тисячі шістсот двадцять сім доларів США), що еквівалентно 10182014,95 грн. (десять мільйонів сто вісімдесят дві тисячі чотирнадцять гривень девяносто пять копійок) за офіційним курсом НБУ 21,013713 станом на 05.06.2015 року, яка складається із: заборгованості за тілом кредиту 259 775,87 доларів США, заборгованості по відсоткам 224 871,21 доларів США; провадження у цій справі в частині позовних вимог ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості у вигляді тіла кредиту 259 775,87 доларів США, заборгованості по відсоткам 71993,18 доларів США закрити; в решті задоволення позовних вимог ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» у цій справі до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ТОВ «Наталі» відмовити.

Крім того, в силу вимог ст. 88 ч.ч. 1,5 ЦПК України з ОСОБА_2 на користь ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» слід стягнути понесені останнім судові витрати у цій справі у вигляді судового збору, повязані із розглядом цієї справи у суді першої та апеляційної інстанції, у розмірі 5481,00 грн. (розрахунок: судовий збір за подачу позову до суду 3654,00 грн., платіжне доручення тс.1 а.с. 7 + судовий збір за подачу апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції 1827,00 грн., платіжне доручення т.с. 2 а.с. 139).

Керуючись ст.ст. 205, 303, 307, 309, 310, 316 - 317 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «КЕЙ-КОЛЕКТ» задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 05 червня 2015 року у цій справі скасувати.

Ухвалити нове рішення.

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «КЕЙ-КОЛЕКТ» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КЕЙ-КОЛЕКТ» () заборгованість за кредитним договором №0 від 29 листопада 2006 року 484627 доларів США 08 центів (чотириста вісімдесят чотири тисячі шістсот двадцять сім доларів США вісім центів), що еквівалентно 10182014,95 грн. (десять мільйонів сто вісімдесят дві тисячі чотирнадцять гривень девяносто пять копійок) за офіційним курсом НБУ 21,013713 станом на 05.06.2015 року, яка складається із: заборгованості за тілом кредиту 259 775,87 доларів США, заборгованості по відсоткам 224 871,21 доларів США.

Провадження у цій справі в частині позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «КЕЙ-КОЛЕКТ» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості у вигляді тіла кредиту 259 775,87 доларів США, заборгованості по відсоткам 71993,18 доларів США закрити.

В решті задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «КЕЙ-КОЛЕКТ» у цій справі відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КЕЙ-КОЛЕКТ» () понесені судові витрати у вигляді судового збору, повязані із розглядом цієї справи у суді першої та апеляційної інстанції 5481,00 грн. (пять тисяч чотириста вісімдесят одна гривня).

Судове рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржено безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_1ОСОБА_8ОСОБА_9