Справа № 461/8220/15-ц
Провадження № 4-с/461/62/15
У Х В А Л А

Іменем України

21.08.2015 року Галицький районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Фролової Л.Д.

при секретарі Думичі Р.М.,

за участі представника заявника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Львова цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 в інтересах Львівської державної фінансової академії на дії та рішення старшого державного виконавця Галицького відділу ДВС Львівського міського управління юстиції, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, який діє в інтересах Львівської державної фінансової академії, звернувся до суду зі скаргою. Свої вимоги мотивує тим, що 07 травня 2014 року Галицьким районним судом м. Львова був виданий виконавчий лист № 461/12956/13-ц про стягнення з ОСОБА_2 на користь Львівської державної фінансової академії заборгованості за надання комунальних послуг у сумі 4632,49 грн. та судового збору у розмірі 229,41 грн. З даним виконавчим листом заявник 03 квітня 2015 року звернувся до Галицького відділу ДВС із заявою про відкриття виконавчого провадження.

Постановою державного виконавця від 09 квітня 2015 року у відкритті виконавчого провадження заявникові було відмовлено у звязку з невідповідністю виконавчого документа п. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», а саме, відсутністю даних про дату народження та індивідуальний ідентифікаційний номер боржника.

Заявник вважає дану постанову такою, що винесена державним виконавцем з порушенням норм закону та просить суд скасувати постанову від 09 квітня 2015 року та направити виконавчий документ до відділу ДВС до виконання.

ОСОБА_1 в судовому засіданні скаргу підтримав та просив задовольнити.

Представник Галицького відділу ДВС до суду не прибув, хоча відділ був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи належним чином.

Суд, розглянувши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги заявника, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи , вважає, що скарга підлягає задоволенню.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 383 ЦПК України, учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно зі ст. 387 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» (далі Закон), державний виконавець зобов'язаний відкрити виконавче провадження за умови, якщо виконавчий документ відповідає вимогам, передбаченим цим Законом.

Із постанови державного виконавця від 09 квітня 2015 року ВП № 47128397 встановлено, що державним виконавцем Галицького відділу ДВС відмовлено в прийнятті до провадження виконавчого документа та у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання вищезазначеного виконавчого документу, у звязку з відсутністю індивідуального ідентифікаційного номеру боржника та його дати народження (а.с.2).

При вирішенні скарги суд виходить з того, що відсутність у виконавчому документі певних даних про особу боржника, а, зокрема, зазначення ідентифікаційного коду боржника, його дати народження не є підставою для відмови державним виконавцем у відкритті виконавчого провадження, та враховує правову позицію Верховного Суду України, висловлену в постанові від 21 травня 2014 року № 6-45цс14.

Зокрема, Верховний Суд України у цій постанові зазначив наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 32 Конституції України й ч. 1 ст. 302 ЦК України, не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом.

Офіційне тлумачення вказаного положення Конституції України міститься в Рішенні Конституційного Суду України від 20 січня 2012 року № 2-рп/2012, відповідно до п. 1 якого збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди державою, органами місцевого самоврядування, юридичними або фізичними особами є втручанням в її особисте та сімейне життя, таке втручання допускається винятково у випадках, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Частина 1 ст. 18 Закону містить вимоги до виконавчого документа, у якому зокрема має бути зазначено й індивідуальний ідентифікаційний номер боржника (фізичної особи). Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 26 цього Закону у разі невідповідності змісту виконавчого листа вимогам ст. 18 державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження.

Разом із тим, п. 3 ч. 3 ст. 11 Закону надає право державному виконавцю при здійсненні виконавчого провадження з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі й конфіденційну.

Відповідно до ст. 360-7 ЦПК України, висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 355 цього Кодексу, є обовязковим для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Крім цього, положення п. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», що містить перелік вимог до виконавчого документу, визначає, що у виконавчому документі зазначаються інші дані, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, зокрема, дата народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника, рахунки стягувача та боржника тощо.

Виходячи з аналізу даної норми закону, зазначення дати народження боржника не є обовязком органу, що видав такий документ, а можливе у разі наявності відповідних даних.

При цьому, не підлягає задоволенню вимога заявника щодо направлення судом виконавчого листа до відділу ДВС, оскільки, відповідно до норм ЦПК України та Закону України «Про виконавче провадження», звернення до органів ДВС з виконавчим документом для примусового виконання рішення суду є правом стягувача.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про часткове задоволення скарги, скасування постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження та зобов'язання державного виконавця прийняти виконавчий документ.

Керуючись ст.ст. 383-389 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Скаргу задовольнити частково.

Визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця Галицького відділу ДВС Львівського міського управління юстиції ОСОБА_3 № 47128397 від 09 квітня 2015 року про відмову у відкритті виконавчого провадження за виконавчим листом № 461/12956/13-ц від 05 березня 2015 року.

Зобовязати державного виконавця Галицького відділу ДВС Львівського міського управління юстиції ОСОБА_3 винести постанову про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом № 461/12956/13-ц від 05 березня 2015 року.

Ухвала постановлена в нарадчій кімнаті, в судовому засіданні 21 серпня 2015 року проголошено її вступну та резолютивну частини. Повний текст рішення суду виготовлений 22 серпня 2015 року.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пяти днів з дня її оголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали, можуть подати апеляційну скаргу протягом пяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Л.Д.Фролова