справа №566/961/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2015 року Млинівський районний суд

Рівненської області

в складі:

одноособово судді Лободзінського А.С.

при секретарі Драган Л.М.

з участю відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Млинів Рівненської області цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк Приват Банк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство комерційний банк ПриватБанк (далі - ПАТ КБ ПриватБанк) звернулось в суд з позовною заявою до ОСОБА_1, в якій просить стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором, посилаючись на невиконання умов кредитного договору №б/н від 20 травня 2011 року, у звязку з чим за ОСОБА_1 станом на 30.06.2015 року утворилась заборгованість в сумі 2913,27 грн., яка складається з наступного:

- 898,40 грн. - заборгованість за кредитом;

- 1399,95 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом;

в т.ч. несплачені проценти на поточну заборгованість - 4,17 грн.;

несплачені проценти на прострочену заборгованість - 1395,78 грн.;

- 614,92 грн. - заборгованість по судовим штрафам.

В судове засідання представник позивача не зявився, хоча подав заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі з тих же підстав, просив справу розглянути без його участі.

Відповідачка ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги визнала в повному обсязі. Крім цього, посилаючись на те, що на її утриманні четверо неповнолітніх дітей, просила відстрочити виконання рішення суду на три місяці.

Заслухавши пояснення позивачки та вивчивши матеріали справи суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав, суд ухвалює під час судового засідання рішення про задоволення позову.

Як видно з матеріалів справи, 20 травня 2011 року між ПАТ КБ ПриватБанк та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № б/н, за яким остання отримала споживчий кредит у сумі 3000,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідно до заяви позичальника №218393640, в день надання кредиту, ОСОБА_1 отримала на поточний картковий рахунок кошти в сумі 3000.00 гривень, що визнається відповідачем та за ст. 61 ЦПК України доказуванню не підлягає. (а.с.4).

Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ч.1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як видно з матеріалів справи, взяті на себе зобовязання за договором відповідач належним чином не виконала, що призвело до утворення простроченої заборгованості в сумі 2913,27 грн., яка станом на 30.06.2015 року складається з наступного :

- 898,40 грн. - заборгованість за кредитом;

- 1399,95 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом;

в т.ч. несплачені проценти на поточну заборгованість - 4,17 грн.;

несплачені проценти на прострочену заборгованість - 1395,78 грн.;

- 614,92 грн. - заборгованість по судовим штрафам.

Оскільки відповідачка позов визнає і визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Судом також встановлено, що ОСОБА_1 має на утриманні четверо неповнолітніх дітей, одне з яких є інвалідом дитинства.

Відповідно до ст. 217 ЦПК України, суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочку або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Враховуючи, що ОСОБА_1 має на утриманні 4 (четверо) неповнолітніх дітей, у зв'язку з чим просить відстрочити виконання судового рішення, суд рахує необхідним відстрочити виконання рішення суду на 3 (три) місяці.

Таким чином, проаналізувавши наведені докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що обов'язок ОСОБА_1 по поверненню кредиту знайшов своє підтвердження. У зв'язку з цим, з відповідачки необхідно стягнути борг за кредитним договором в сумі 2913,27 гривень в повному обсязі, а виконання рішення відстрочити строком на 3 (три) місяці.

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню також понесені позивачем витрати по справі.

Враховуючи вище викладене, на підставі 526, 551, 1054 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 11, 15, 60, 88, 174, 208-210, 213- 215, 217-218 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В :

Позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк Приват Банк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк Приват Банк заборгованість за кредитним договором № б/н від 20.05.2011 року у розмірі 2913 ( дві тисячя дев'ятсот тринадцять ) гривень 27 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк Приват Банк судовий збір у розмірі 243,60 гривень.

Відстрочити виконання рішення суду строком на 3 місяці, тобто до 29 грудня 2015 року включно.

Рішення може бути оскарженно до судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області через Млинівський районний суд шляхом подання в десятиденний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

С У Д Д Я :