Справа №489/7115/14-ц 26.08.2015 26.08.2015 26.08.2015
Провадження №22-ц/784/1933/15
Провадження 22ц-/784/1933/15 Головуючий по 1 інстанції Подзігун Г.В.
Категорія 41 Доповідач апеляційного суду ОСОБА_1
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

26 серпня 2015р. м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого Колосовського С.Ю.,

суддів: Локтіонової О.В., Ямкової О.О.,

з участю: секретаря судового засідання Свіщука О.В., представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 27 травня 2015р.

за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди,

встановила:

У жовтні 2014р. ОСОБА_3 предявила позов до ОСОБА_4 про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди.

Позивач зазначала, що будучи Приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області 13 січня 2011р. вчинила нотаріальну дію, а саме засвідчила підпис ОСОБА_4 на заяві про надання згоди на продаж квартири її чоловіком.

В подальшому ОСОБА_4 почала звертатись до державних органів в яких почала звинувачувати про підробку її підпису.

Вважаючи інформацію поширену відповідачем негативною і такою, що порушує її особисті немайнові права та завдає шкоди діяльності в якості нотаріуса, позивач просила зобовязати ОСОБА_4 відізвати усі скарги, заяви та заяви про порушення кримінальних справ та відшкодувати 5000 грн. компенсації за завдану моральну шкоду.

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 27 травня 2015р. у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на незаконність рішення суду, просила його скасувати і ухвалити нове про задоволення позову.

Апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст.32 Конституції, ст.275 ЦК особа має право на захист свого особистого немайнового права від протиправних посягань інших осіб.

Пленум Верховного Суду України в п.16 постанови від 27 лютого 2009 року №1 "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи" розяснив, що відповідно до ст.40 Конституції усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або

особисто звертатися до органів державної влади, органів

місцевого самоврядування та посадових і службових осіб

цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану

відповідь у встановлений законом строк.

Суди повинні мати на увазі, що у випадку, коли особа

звертається до зазначених органів із заявою, в якій міститься та

чи інша інформація, і в разі, якщо цей орган компетентний

перевірити таку інформацію та надати відповідь, проте в ході

перевірки інформація не знайшла свого підтвердження, вказана

обставина не може сама по собі бути підставою для задоволення

позову, оскільки у такому випадку мала місце реалізація особою

конституційного права, передбаченого ст.40 Конституції, а не поширення недостовірної інформації.

У випадку звернення особи із заявою до правоохоронних органів

судам слід враховувати висновки, викладені у Рішенні

Конституційного Суду України від 10 квітня 2003 року N8-рп/2003

( v008p710-03 ) (справа про поширення відомостей).

Разом з тим наявність у такому зверненні завідомо неправдивих

відомостей, а також у разі встановлення, що для звернення особи до

вказаних органів не було жодних підстав і було викликано не

наміром виконати свій громадський обов'язок або захистити свої

права, свободи чи законні інтереси, тягне відповідальність,

передбачену законодавством України.

Судом встановлено, що 13 січня 2011р. ОСОБА_3 будучи Приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області вчинила нотаріальну дію за реєстровим номером 46 по засвідченню підпису ОСОБА_4 на заяві про надання згоди на продаж квартири чоловіком останньої ОСОБА_5, за ціну та на умовах на його розсуд.

Вважаючи вказану нотаріальну дію незаконною, а саме із-за підроблення підпису, ОСОБА_4 в 2013-2014р. зверталась із заявами до правоохоронних, судових і виконавчих органів влади з метою перевірки викладених з цього приводу відомостей та прийняття цими компетентними органами відповідних рішень.

За повідомленням Центрального РВММУ УМВС України в Миколаївській області від 07 травня 2015р. по кримінальному провадженню за ознаками правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК за заявою ОСОБА_4 досудове слідство не завершено.

Встановивши названі факти суд першої інстанції дійшов до вірного висновку, що в даному випадку відсутнє поширення недостовірної інформації, а має місце реалізація відповідачем конституційного права,

передбаченого ст.40 Конституції. У звязку з чим обґрунтовано відмовив у задоволенні позову.

Твердження апелянта відносно того, що у зверненнях відповідач виклала завідомо неправдиві відомості є передчасними, так як досудове слідство за зверненням останньої триває. А зупиняти провадження по даній справі не було підстав, тому що вказану кримінальну справу до суду не передано (п.4 ч.1 ст.201 ЦПК).

Крім того, позивач в силу виконання у галузі права нотаріальних функцій є публічною фігурою, а тому повинна усвідомлювати, що особи, які виявились причетними до її діяльності будуть апелювати в жорсткій формі до контролюючих і правоохоронних органів на предмет перевірки професійних вчинків.

Оскільки суд ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, то апеляційна скарга на підставі ч.1 ст.308 ЦПК підлягає відхиленню.

Керуючись ст.ст.303,307,308,315 ЦПК, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити, а рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 27 травня 2015р. залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку на протязі двадцяти днів.

Головуючий: Судді: