РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 600/1072/15-ц

Справа № 2/600/374/2015

02 грудня 2015 року Козівський районний суд

Тернопільської області

в складі: головуючого судді Вирсти М.М.

при секретарі Фещак Г.М.

за участю: позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Козова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та усунення перешкод у користуванні спільним коридором будинку,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та усунення перешкод у користуванні спільним коридором будинку.

Вказує, що рішенням Козівського районного суду від 04 жовтня 2011 року по справі №2-363/2011 Козівську селищну раду зобовязано створити комісію для вирішення земельного спору між ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Актом від 11.11.2011 року земельної комісії Козівської селищної ради встановлено, що земельна ділянка, площею 0,2372 га., використовується співвласниками у таких співвідношеннях:

-площа 0,01 га. в спільному користуванні для спільного заїзду (на план-схемі заштрихована подвійною лінією);

-загальна площа 0,0763 га. у спільному частковому користуванні для обслуговування житлового будинку з виділенням окремих часток: 0,0462 га. ОСОБА_1 (позначена на план-схемі та заштрихована одинарною лінією); 0,0301 га. ОСОБА_2 (на план-схемі не заштрихована);

-загальна площа 0,1509 га. під городом з виділенням окремих часток: 0,0724 га. ОСОБА_1 (позначена на план-схемі та заштрихована одинарною лінією); 0,0885 га. ОСОБА_2 (на план-схемі не заштрихована).

ОСОБА_2 на площі для спільного користування та спільного заїзду побудувала тимчасову будівлю, дерев'яний гараж. Частина тимчасової будівлі знаходиться на земельній ділянці, що перебуває у спільному користуванні для спільного заїзду, позначена на план-схемі штрих пунктирною лінією і літерою «Н».

Тимчасова будівля перешкоджає ОСОБА_1 користуватись городом, оскільки він не може заїхати на город, обробляти його, вивозити урожай.

Рішенням Козівського районного суду від 28 жовтня 2011 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні спільним (загальним) коридором позовні вимоги позивача задоволено. Ухвалою Козівського районного суду від 24 березня 2010 року розяснено, що у резолютивній частині рішення суду розуміти так: усунути перешкоди у користуванні спільним (загальним) коридором, будинку №4 по вул.Зелена в смт.Козова, Тернопільської області, шляхом зобовязання відповідача ОСОБА_2 демонтувати двері до коридору спільного користування, що зазначено на плані будівлі цифрою ІІ площею 6 кв.м. які ведуть в кімнату позивача 1-3 площею 15 кв.м. шляхом розібрання цегляної кладки, якою замуровано дверний отвір.

Відповідач рішення суду виконала, проте заставила коридор меблями, перекрила прохід до помешкання ОСОБА_1.

Просить: усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою (городом) ОСОБА_1 шляхом зобовязання ОСОБА_2 розібрати тимчасову будівлю, позначену на план-схемі штрих пунктирною лінією та літерою «Н»; усунути перешкоди у користуванні спільним коридором шляхом винесення меблів з коридору, які загороджують прохід до дверей, які ведуть в помешкання ОСОБА_1; зобовязати відповідача надати ОСОБА_1 ключі від дверей, які ведуть до коридору, який є у спільній власності; стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просить їх задоволити.

Відповідач та її представник проти задоволення позовних вимог заперечили, вказують, що вимоги ОСОБА_1 усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою є безпідставними, оскільки він не має жодних документів, які підтверджують право власності на вказану земельну ділянку. Також заперечують проти задоволення позовних вимог у частині усунення перешкод у користуванні спільним коридором будинку в смт.Козова, вул.Зелена, 4, оскільки ніяких перешкод у користуванні не чинять, двері в кімнату позивача не заблоковані, ключі від спільного коридору передані позивачу.

Суд, заслухавши пояснення позивача, відповідача та її представника, дослідивши зібрані по справі докази прийшов до наступного.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

Рішенням Козівської селищної ради від 19 травня 2009 року №818 затверджено акт розподілу земельної ділянки від 16.03.2009 року в смт. Козова, вул. Зелена, 4, складеного комісією селищної ради по вирішенню земельних спорів. Передано безоплатно у власність земельні ділянки орієнтовною площею ОСОБА_1 0,1077 га., та ОСОБА_2 0,1077 га., для обслуговування житлового будинку та 0,0218 га. у спільному користуванні. Доведено до відома, що право власності на земельну ділянку посвідчується Державним актом після його державної реєстрації.

Рішенням Козівського районного суду від 04 жовтня 2011 року по справі №2-363/2011 Козівську селищну раду зобовязано створити комісію для вирішення земельного спору між ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Актом від 11.11.2011 року земельної комісії Козівської селищної ради встановлено, що земельна ділянка, площею 0,2372 га., використовується співвласниками у таких співвідношеннях:

- площа 0,01 га. в спільному користуванні для спільного заїзду;

- загальна площа 0,0763 га. у спільному частковому користуванні для обслуговування житлового будинку з виділенням окремих часток: 0,0462 га. ОСОБА_1, 0,0301 га. ОСОБА_2;

- загальна площа 0,1509 га. під городом з виділенням окремих часток: 0,0724 га. ОСОБА_1, 0,0885 га. ОСОБА_2.

Згідно ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно ст.126 ЗК України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Згідно п.1 ст.4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, а саме: 1) право власності на нерухоме майно.

Відповідно до ч.9 ст.28 Закону України «Про Державний земельний кадастр» від 07.07.2011 №3613-VI, документом, що підтверджує право власності на землю є державний акт.

В судовому засіданні встановлено, що рішенням Козівської селищної ради від 19.05.2009 року №818 ОСОБА_1 передано у власність земельну ділянку, орієнтовною площею 0,1077 га.. та у спільне користування орієнтовною площею 0,0218 га. В даний час ОСОБА_1 згідно акту від 11.11.2011 року земельної комісії Козівської селищної ради користується земельною ділянкою площею 0,01 га. в спільному сумісному користуванні з ОСОБА_2 для спільного заїзду, земельною ділянкою для обслуговування житлового будинку площею 0,0462 га., та земельною ділянкою під город площею 0,0724 га.. Державного акту, що підтверджував би право власності на вказані земельні ділянки суду не надано, акту обстеження земельною комісією Козівської селищної ради факту створення перешкод у користуванні земельною ділянкою під город ОСОБА_1 суду не надав.

На підставі вище наведеного суд вважає, що права ОСОБА_1 як землекористувача не порушено.

Відповідач надала до суду фототаблицю спільного коридору будинку в смт.Козова, вул.Зелена, 4, з фотографіями коридору, дверей, що ведуть в помешкання ОСОБА_1, з яких видно, що позивачу не здійснено перешкод у користуванні спільним коридором вказаного будинку, двері в помешкання позивача не заблоковано.

Згідно ст.355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом.

Відповідно ст.358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Згідно ст.360 ЦК України, співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном.

Позивачем не надано доказів того, що відповідач меблями перекрила прохід до його помешкання у коридорі вказаного будинку, який перебуває у спільній власності.

Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідач зазначила, що надала позивачу ключі від дверей до спільного коридору будинку в смт. Козова, вул. Зелена, 4, Козівського району, позивач не заперечив.

Враховуючи вищевикладене, проаналізувавши матеріали справи, оскільки вимоги позивача є безпідставними та необґрунтованими, такими, що не підтверджуються матеріалами справи, суд вважає за доцільне у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

У звязку із відмовою у задоволенні позовних вимог, з відповідача у користь позивача не підлягають стягненню і судові витрати у справі.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 57, 58, 60, 61, 88, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, ст. ст.16, 355, 358, 360 ЦК України, ст.125, 126, 158 ЗК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні спільним коридором відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається в Апеляційний суд Тернопільської області через Козівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: підпис

З оригіналом: вірно