Номер провадження №2/638/5046/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

05 серпня 2015 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого у справі судді Штих Т.В.

за участю секретаря Кирилловій К.С.

розглянувши у відкритому судовому засідання в приміщенні Дзержинського районного суду м. Харкова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Харківська міська рада,про витребування майна з незаконного володіння,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1, звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про витребувати із чужого незаконного володіння ОСОБА_2 квартири № 77 загальною площею 154,5 м2, житловою площею 57,4 м2 по пр. Людвіга Свободи, 50-В у м. Харкові та визнання за ОСОБА_3 (ін. НОМЕР_1) право власності на квартиру № 77 загальною площею 154,5 м2, житловою площею 57,4 м2 по пр. Людвіга Свободи, 50-В у м. Харкові.

В обґрунтування своїх позовних вимог Позивач зазначила, що відповідно до договору дарування квартири від 06.04.2012 року, реєстровий № 835, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_4, ОСОБА_2, безоплатно передала ОСОБА_3, в дар квартиру № 77 по пр. Людвіга Свободи,

50-В у м. Харкові.

На прохання Відповідача, ОСОБА_1 надала їй в користування квартиру АДРЕСА_1, для її тимчасового проживання. Оскільки ОСОБА_2 доводиться дочкою Позивача то ніяких угод по користуванню чи оренд квартири між сторонами укладено не було.

Наприкінці минулого року відносини між Позивачем та її дочкою істотно зіпсувалися в результаті чого вони майже перестали спілкуватися. На вимогу ОСОБА_1 звільнити її квартиру Відповідач відповіла відмовою, мотивуючи свої слова тим, що зазначена квартира їй самій необхідна, і що поверне її лише за грошову компенсацію у 30 000 доларів США, які вона нібито витратила на ремонт квартири та сплату комунальних послуг.

В результаті ремонтних робіт Відповідачембулооблаштовано мансарду в горищному поверсі житлового будинку, чим збільшила загальну площу квартиру АДРЕСА_1.

На замовлення Позивача було виготовлено технічний паспорт на квартиру АДРЕСА_1, відповідно до якого загальна площа квартири складає 154,5 м2, житлова площа - 57,4 м2.

З метою підтвердження можливості подальшої безпечної експлуатації зазначеної нежитлової будівлі, Позивачем такожбуло замовлено технічний звіт про проведення технічного обстеження стану існуючих будівельних конструкцій квартири АДРЕСА_1 та можливості їх подальшої експлуатації.

Відповідно до розділу «Висновки та рекомендації» зазначеного технічного звіту, реконструкція квартири № 77по пр. Людвіга Свободи, 50-В була проведена з додержанням існуючих архітектурно-будівельних, протипожежних і санітарних норм та експлуатація квартири визнана можливою.

В судове засідання Позивач, ОСОБА_1, не зявилась. Про час та місце судового розгляду була сповіщена належним чином. Подала до суду заяву у якій просила суд розглядати справу за її відсутності та зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та вважає їх такими що підлягають задоволенню з підстав зазначених у позовній заяві.

Відповідач, ОСОБА_2, в судове засідання не зявилась. Про час та місце судового розгляду була сповіщена належним чином. Подала до суду заяву у якій просила суд розглянути справу за її відсутності та зазначила, що проти задоволення позовних вимог Позивача не заперечує.

Третя особа, Харківська міська рада, в судове засідання не зявилась. Про час та місце судового розгляду була сповіщена належним чином.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, проти чого позивач не заперечував, що відповідає положенням ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України.

Суд дослідивши заяви, матеріали справи, встановив факти та відповідні їм правовідносини та вважає, що позивні вимоги ОСОБА_1, підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

За змістом ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Статтями 10,11,60 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, згідно з якими кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених вимог і вирішує справу на підставі наданих доказів.

Даний принцип полягає у прояві в змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Сторони зобовязані визначити коло фактів, на які вони посилаються,я к на підставу своїх вимог та заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь - які фактичні дані,на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці данні встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко-і відеозаписів, висновків експертів.

Згідно ч.1 ст. 64 ЦПК України письмовими доказами є будь - які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи.

Відповідно до договору дарування квартири від 06.04.2012 року, реєстровий № 835, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_4, ОСОБА_2, безоплатно передала ОСОБА_3, в дар квартиру АДРЕСА_1. На підтвердження свого права власності на зазначену квартиру Позивач надала витяг про державну реєстрацію прав КП «ХМ БТІ» від 06.04.2012 р. №33753383.

На прохання Відповідача, ОСОБА_1 надала їй в користування квартиру АДРЕСА_1, для її тимчасового проживання. Оскільки ОСОБА_2 доводиться дочкою Позивача то ніяких угод по користуванню чи оренді квартири між сторонами укладено не було.

Наприкінці минулого року відносини між Позивачем та її дочкою істотно зіпсувалися в результаті чого вони майже перестали спілкуватися. На вимогу ОСОБА_1 звільнити її квартиру Відповідач відповіла відмовою, мотивуючи свої слова тим, що зазначена квартира їй самій необхідна, і що поверне її лише за грошову компенсацію у 30 000 доларів США, які вона нібито витратила на ремонт квартири та сплату комунальних послуг. В результаті ремонтних робіт Відповідачем було облаштовано мансарду в горищному поверсі житлового будинку, чим збільшено загальну площу квартиру АДРЕСА_1.

На замовлення Позивача було виготовлено технічний паспорт на квартиру АДРЕСА_2, відповідно до якого загальна площа тепер 154,5 м2, житлова площа 57,4 м2.

З метою підтвердження можливості подальшої безпечної експлуатації зазначеної нежитлової будівлі, ОСОБА_1 було замовлено технічний звіт про проведення технічного обстеження стану існуючих будівельних конструкцій квартири АДРЕСА_2 та можливості їх подальшої експлуатації. Відповідно до розділу «Висновки та рекомендації» зазначеного технічного звіту, реконструкція квартири АДРЕСА_3 була проведена з додержанням існуючих архітектурно-будівельних, протипожежних і санітарних норм та експлуатація квартири визнана можливою.

Відповідно до ч. 1. ст. 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Зміст права власності, відповідно до ст. 317 Цивільного кодексу України становлять три складові, право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно з ч. 2 ст. 386 Цивільного кодексу України власник, який має підстави передбачити можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про вчинення певних для запобіганню такому порушенню.

Приписами статті 387 Цивільного кодексу України визначено, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Згідно зі ст. 392 Цивільного кодексу України. Власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Стаття 331 Цивільного кодексу України визначає, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва створення майна. Право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Якщо право власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Статтею 376 Цивільного кодексу України передбачено, що нерухоме майно вважається самочинним будівництвом, якщо воно будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належного чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво.

П. 37 Постанови Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 №866 «Про затвердження Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень і порядку надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно» встановлено, що документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно є рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до ч. 2 ст. 328 Цивільного кодексу України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України одним із способів захисту цивільного захисту цивільного права є його визнання.

Згідно зі ст. 386 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Власник або інша заінтересована особа мають право звернутися до суду за забезпеченням права власності, повязаних з усуненням перешкод, які заважають власнику або іншому титульному володільцеві здійснювати в повній мірі та беззаперечно свої права володіння та розпорядження майном.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 10, 11. 60, 61, 209, 212, 213, 214, 215, 218 ЦПК України, ст.ст. 16, 316, 317, 319, 328, 331, 376, 386, 387, 392 Цивільного кодексу України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Харківська міська рада про витребування майна з незаконного володіння - задовольнити.

Витребувати із чужого незаконного володіння ОСОБА_2 (ін. НОМЕР_2) квартиру № 77 загальною площею 154,5 м2, житловою площею 57,4 м2 по пр. Людвіга Свободи, 50-В у м. Харкові;

Визнати за ОСОБА_3 (ін. НОМЕР_1) право власності на квартиру № 77 загальною площею 154,5 м2, житловою площею 57,4 м2 по пр. Людвіга Свободи, 50-В у м. Харкові;

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Дзержинський районний суд шляхом подання в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Рішення ухвалено та надруковано суддею в нарадчій кімнаті.

Суддя : Штих Т.В.