Справа №591/8525/14-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Бурда Б. В.
Номер провадження 22-ц/788/201/15 Суддя-доповідач - Кононенко О. Ю.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2015 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Кононенко О. Ю.,

суддів - Шевченка В. А. , Бойка В. Б.

за участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційними скаргами Головного управління Державної казначейської служби України у Сумській області та Прокуратури Сумської області

на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 24 грудня 2014 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до Прокуратури Сумської області, Державної казначейської служби України, третя особа - Головне управління Державної казначейської служби України у Сумській області, про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконним притягненням до кримінальної відповідальності,

В С Т А Н О В И Л А :

14 листопада 2014 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, свої вимоги мотивуючи тим, що з 06 жовтня 2012 року він незаконно утримувався під вартою за обвинуваченням у вчиненні особливо тяжких злочинів, до скоєння яких він не мав жодного відношення. Йому було безпідставно пред'явлене обвинувачення та оголошено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 187, ч. 4 ст. 187 КК України, яких він не вчиняв. Вироком суду від 25 жовтня 2013 року, який набрав законної сили, його було визнано не винуватим у вчиненні зазначених вище злочинів та звільнено з-під варти. Унаслідок незаконного притягнення його до кримінальної відповідальності, незаконного пред'явлення обвинувачення, повідомлення про підозру та утримання під вартою у продовж тривалого часу, йому було завдано моральну шкоду, розмір грошової компенсації якої він оцінює в 500000 грн., яку просив стягнути з Державного казначейства України за рахунок державного бюджету України.

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 24 грудня 2014 року позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_3 200000 грн. в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди.

В задоволенні позову в іншій частині відмовлено за необґрунтованістю вимог.

Головне управління Державної казначейської служби України у Сумській області в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом вимог матеріального і процесуального права, просить рішення суду змінити в частині визначення розміру моральної шкоди.

При цьому вказує, що позивачем не наведено обґрунтованого розрахунку компенсації завданої йому моральної шкоди в розмірі 500000 грн., а прийняте судом першої інстанції рішення не ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності.

Прокуратура Сумської області в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, неповне з'ясування обставин справи, просить рішення суду змінити в частині розміру стягнутої моральної шкоди, зменшивши цей розмір з 200 000 грн. до 19488 грн. Зазначає, що розмір моральної шкоди 500000 грн. позивачем не обґрунтовано і суд не з'ясував, з чого позивач виходив при оцінці заподіяної йому моральної шкоди.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника Головного управління Державної казначейської служби України у Сумській області - Прихожай С.В., представників прокуратури Сумської області - Вортоломей І.Г., Бохонько С.М., які підтримали доводи апеляційних скарг, позивача ОСОБА_3 та його представника - адвоката ОСОБА_7, які проти скарг заперечували, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню.

Як встановлено судом першої інстанції та, як вбачається із матеріалів справи, 07 жовтня 2012 року стосовно ОСОБА_3 порушено кримінальну справу за п.п. 6, 12 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187 КК України. 22 листопада 2012 року, у зв'язку з набранням чинності новим КПК України, відомості про зазначене кримінальне правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

07 та 08 жовтня 2012 року позивача було допитано у якості підозрюваного та внесене подання до суду про застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Постановою суду від 09 жовтня 2012 року продовжено строк затримання позивача до десяти діб.

Судом також встановлено, що з 19 00 год. 06 жовтня 2012 року до 07 жовтня 2012 року ОСОБА_3 незаконно тримався працівниками міліції без оформлення відповідних документів і написання явки з повинною. Надання зізнавальних показань ОСОБА_3 відбулось в результаті психологічного тиску на останнього та порушення його права на захист, свободу та особисту недоторканість.

07 жовтня 2012 року слідчим за місцем проживання позивача проведено обшук.

За наслідками розгляду подання слідчого, 26 жовтня 2012 року було прийняте рішення про поміщення ОСОБА_3 до другої спеціалізованої психіатричної лікарні для проведення стаціонарної комплексної судової психолого-психіатричної експертизи. В умовах стаціонарну в психіатричній лікарні позивач тримався з 08 листопада 2012 року (дата поміщення) по 30 листопада 2012 року (дата завершення проведення експертизи).

28 грудня 2012 року ОСОБА_3 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.6 ч.2 ст.115, ч.3, ч.4 ст. 187 КК України.

Обвинувальний акт в порядку ст. 293 КПК України затверджений 18 лютого 2013 року процесуальним керівником старшим прокурором прокуратури Сумського району Мокренком Ю.М., після чого провадження направлено до Зарічного районного суду м. Суми для розгляду по суті.

Вироком Зарічного районного суду м. Суми від 25 жовтня 2013 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 04 лютого 2014 року, ОСОБА_3 у пред'явленому обвинуваченні виправдано.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 вересня 2014 року вказані судові рішення залишені без змін.

Таким чином, з урахуванням того, що первісні оперативно-розшукові заходи стосовно позивача були вжиті 06 жовтня 2012 року, слід вважати, що під слідством і судом він перебував до 04 лютого 2014 року, тобто 15 місяців і 29 днів (1 рік 3 міс. 29 днів), з них 1 рік 19 днів позивач тримався під вартою.

В цей період відносно позивача були незаконно проведені слідчі дії, які пов'язані з невиправданим втручанням в його особисте життя, відносно позивача незаконно було порушено кримінальну справу за ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 187, ч. 4 ст. 187 КК України, незаконно пред'явлене обвинувачення та повідомлено про підозру у вчиненні особливо тяжких злочинів, позивач незаконно утримувався під вартою.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що незаконним притягненням до кримінальної відповідальності позивачу, унаслідок порушення його прав, завдано моральної шкоди, розмір відшкодування якої становить 200 000 грн.

Проте, з таким висновком суду в повній мірі погодитися не можна, виходячи з наступного.

Згідно з ч.7 ст.1176 ЦК України порядок відшкодування шкоди, завданої незаконним рішенням, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, встановлюється законом.

Пунктами 1, 3 ч. 1 ст. 1, п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» визначено, що у разі постановлення виправдувального вироку суду підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян, а також незаконного проведення оперативно-розшукових заходів, передбачених законами України «Про оперативно-розшукову діяльність», «Про організаційно-правові основи боротьби з організованою злочинністю» та іншими актами законодавства.

Відповідно до п. 5 ст. 3 вказаного Закону громадянинові відшкодовується (повертається) моральна шкода.

Відповідно до ч. ч. 5, 6 ст. 4 Закону відшкодування моральної шкоди провадиться у разі, коли незаконні дії органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури і суду завдали моральної втрати громадянинові, призвели до порушення його нормальних життєвих зв'язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру.

Згідно зі ст. 13 цього ж Закону, розмір моральної шкоди визначається з урахуванням обставин справи в межах, встановлених цивільним законодавством.

Відшкодування моральної шкоди за час перебування під слідством чи судом провадиться виходячи з розміру не менше одного мінімального розміру заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством чи судом.

У той же час, відповідно до абз. 2 ч. 3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Пунктом 2 ч. 2 ст. 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт.

З урахуванням викладеного, суд з наведенням відповідних доказів і мотивів обґрунтовано прийшов до висновку, що позивачу завдано моральної шкоди.

Проте, при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд не зовсім правильно застосував зазначені вище норми матеріального права щодо розумності та справедливості такого відшкодування, яке має бути не більш, аніж достатнім для поміркованого задоволення звичайних потреб потерпілої особи і не повинно призводити до її надмірного збагачення за рахунок держави.

Внаслідок недотримання цих вимог присуджена сума відшкодування моральної шкоди є завищеною та такою, що не відповідає ступеню і глибині моральних страждань позивача.

При цьому колегія суддів враховує також, що суд першої інстанції неправильно визначив період перебування позивача під слідством та судом і під вартою. З матеріалів справи вбачається, що позивач був затриманий 06 жовтня 2012 року і перебував під вартою до винесення вироку Зарічним районним судом м. Суми, тобто до 25 жовтня 2013 року, а не до 16 вересня 2014 року, як вважав суд першої інстанції.

Під судом і слідством ОСОБА_3 перебував 15 місяців 29 днів (1 рік 3 міс. 29 днів), з 06 жовтня 2012 року до 04 лютого 2014 року, тобто до дати набрання виправдувальним вироком законної сили, а не 1 рік 11 місяців, як вважав суд першої інстанції. Моральна шкода за період з 04 лютого 2014 року до 16 вересня 2014 року відшкодуванню не підлягає.

Колегія суддів також враховує, що належних доказів про погіршення відносин з оточуючими людьми, порушення нормальних зв'язків у суспільстві позивач не надав.

Виходячи з мінімального розміру заробітної плати, який на час звернення позивача до суду і на даний час становить 1218 грн. на місяць, враховуючи, що ОСОБА_3 перебував під судом і слідством 15 місяців 29 днів, мінімальна сума відшкодування позивачеві моральної шкоди становить 19447 грн. (15 міс. х 1218 грн. = 18270 грн.; 29 днів х 40,60 грн. = 1177 грн.; 18270 грн. + 1177 грн. = 19447 грн.)

Однак з огляду на конкретні обставини справи, характер та кількість незаконних процесуальних та інших дій, вчинених відносно позивача, глибину його фізичних та душевних страждань, проміжку часу, протягом якого тривали порушення його прав, ураховуючи вимоги розумності, справедливості й поміркованості та, зважаючи на інші негативні впливи, яких він зазнав унаслідок незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, розмір моральної шкоди слід визначити у розмірі 100 000 грн.

Доводи апеляційної скарги прокуратури Сумської області про те, що на користь позивача підлягає стягненню лише мінімальна сума відшкодування були предметом розгляду в суді першої інстанції та обґрунтовано ним спростовані.

Враховуючи викладене, оскаржуване рішення суду на підставі п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК підлягає зміні, шляхом зменшення присудженої позивачеві суми відшкодування з 200 000 грн. до 100 000 грн.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п. 3 ч. 1 ст. 307, п. 4 ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 314, ст. ст. 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційні скарги Головного управління Державної казначейської служби України у Сумській області та Прокуратури Сумської області задовольнити частково.

Змінити рішення Зарічного районного суду м. Суми від 24 грудня 2014 року шляхом зменшення присудженої ОСОБА_3 суми відшкодування моральної шкоди до 100 000 грн., яка підлягає списанню Державною казначейською службою України з єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України.

Рішення набрало законної сили з моменту його проголошення і з цього часу може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -