Справа № 219/2721/15-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30.09.2015 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді Брежнева О.А.
при секретарі Ранкової О.О.
за участю позивач а ОСОБА_1,
розглянув у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Артемівська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, суд
Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання особи, втративши право користування житловим приміщенням, мотивуючи свої вимоги тим, що він є власником житлової квартири АДРЕСА_1. Разом з ним у квартирі зареєстрований його син відповідач по справі. У березні 2014 року з початку бойових дій на Донбасі відповідач зібрав свої речі та переїхав жити та працювати до Російської Федерації. Він зібрав із собою усі належні йому речі та добровільно покинув квартиру. З причини формальної реєстрації відповідача у належній йому квартирі він вимушений сплачувати комунальні послуги за нього, а також він позбавлений права оформити субсидію на сплату житлово-комунальних послуг. Відповідач свою частку комунальних платежів не сплачує. Наявність реєстрації у будинку відповідача порушує його право власності, а саме позбавляє його права розпоряджатись власною квартирою на свій розсуд та перешкоджає йому у отриманні державної компенсації (субсидії) на жилого-комунальні послуги. Просить позов задовольнити.
У судовому засіданні позивач просив позов задовольнити у повному обсязі та надав пояснення аналогічні тим, що викладені у позові.
В судове засідання відповідач не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, повідомлення про причини неявки, а також ніяких пояснень і заперечень щодо заявлених позовних вимог та клопотання про відкладення розгляду справи від нього не надходило, тому враховуючи, що позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення, суд відповідно до ч. 1 ст.224 ЦПК України вважає необхідним розглянути справу на підставі наявних у справі доказів з ухваленням заочного рішення по справі.
Суд вислухавши позивача, перевірив матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, обєктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Судом встановлено, що згідно копії договору дарування квартири від 14 вересня 1998 року (а.с.7) ОСОБА_3 подарував ОСОБА_1 квартиру №48 загальною площею - 43,6 кв.м., в тому числі жилою 25,4 кв.м., яка складається з двох жилих кімнат, що знаходиться в м. Артемівську вул. Ювілейна, будинок №103.
З довідки про склад сімї або зареєстрованих у будинку осіб (а.с.52) вбачається, що відповідач ОСОБА_2 прописаний за адресою: м. Артемівськ, вул. Ювілейна, 103/48.
Відповідно до акту про не проживання від 10 квітня 2015 року (а.с.6) відповідач не проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 з березня 2014 року.
Згідно зі ст. 64 ЖК України член сімї наймача має такі ж права у тому числі право користування житловою площею, як і наймач, членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.
Згідно до ст.ст. 71 Житлового кодексу України, особа визнається такою, що втратила право користуванням жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад 6 місяців.
Відповідно до ст.72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому засіданні.
Згідно з частино 2 статті 405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Суд встановив, що відповідач ОСОБА_2 не мешкає у спірній квартирі понад рік без поважних причин, а також відсутні передбачені житловим законодавством підстави для продовження цього строку, крім того позивач вимушений нести додаткові витрати з оплати комунальних послуг, він не може оформити державну компенсацію (субсидію) із-за того, що відповідач прописаний у квартирі, але не є вже членом його сімї, та йому не відомі його доходи, також він не сплачує комунальні послуги. Наявність реєстрації у будинку відповідача порушує право власності позивача, а саме позбавляє його права розпоряджатись власною квартирою на свій розсуд та перешкоджає йому у отриманні державної компенсації (субсидії) на жилого-комунальні послуги, а тому з урахуванням аналізу наданих доказів суд вважає позовні вимоги про визнання втративши право ОСОБА_2 користування житловим приміщенням, обґрунтованими та вважає необхідним цей позов задовольнити.
На підставі викладеного, ст.ст.64, 71, 72 ЖК України, ст. 405 ЦК України, керуючись ст.ст.10, 11, 60, 212, 213, 214, 215, 224, 225, 226 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що втратив право користування житловим приміщенням розташованим за адресою: м. Артемівськ, вул. Ювілейна, 103/48.
Повний текст рішення суду виготовлено 04 жовтня 2015 року.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Суддя О.А.Брежнев