АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження:22-ц/790/2523/15 Головуючий 1 інстанції -
Справа №61/3553/14-ц Богдан М.В.
Категорія: договірні. Доповідач - Міненкова Н.О
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Міненкової Н.О.

суддів - Кругової С.С.,Зазулинської Т.П.

за участю секретаря - Красношапка К.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 30 жовтня 2014 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Харківської обласної дирекції «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и л а:

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 30 жовтня 2014 року задоволені позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Харківської обласної дирекції «Райффайзен Банк Аваль» до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. Стягнуто з відповідача заборгованість за кредитом та відсотками в сумі 67388,59 дол. США, що складає 731179,68 грн. , пеня в сумі 421951,26 грн., усього 1153130,94 грн. та судові витрати в сумі 3654,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилався на те, що 26 березня 2007 року між сторонами було укладено договір кредиту №-014/1932/74/85078, згідно з яким відповідач отримав кредитні кошти в сумі 50 000 дол. США та зобов'язався погасити кредит до 26 березня 2022 року шляхом щомісячних платежів згідно з графіком.

Крім того заявляли, що договір кредиту було укладено з громадянином ОСОБА_2 і до його підприємницької діяльності не відносився. Пеня нарахована за період з 28.03.2013 року по 28.03.2014 року за останній рік перед звернення до суду.

В запереченнях на позов ОСОБА_2 з позовними вимогами не погодився та зазначав, що постановою Господарського суду Харківської області від 24.02.2010 року ФОП ОСОБА_2 визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру. Було сформовано ліквідаційну масу до якої було включено усе майно боржника виявлене в ході ліквідаційної процедури у тому числі і квартиру АДРЕСА_1, якою було забезпечено виконання зобов'язань за кредитним договором №-014/1932/74/85078 від 26 березня 2007. Згідно з ухвалою Господарського суду Харківської області від 05.12.2011 року по справі №-Б-50/216-09 про затвердження ліквідаційного балансу ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» було перераховано ліквідаційні кошти та зазначено, що на підставі п.6 ст. 31 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника», що вимоги кредиторів що не задоволенні за недостатністю майна, вважаються погашеними. Вважає, що встановлений беззаперечний факт списання заборгованості ОСОБА_2 перед позивачем.

За розрахунком заборгованості, ОСОБА_2 припинив сплачувати кошти за кредитним договором 15.08.2009 року. Позовні вимоги заявлені 11 .04.2014 року. А тому, вважає, що Банком пропущений строк позовної давності як до основних вимог так і до вимог про стягнення пені.

Не погоджуючись з рішенням про задоволення позовних вимог апелянт просив рішення скасувати, посилається на ті ж обставини що й в запереченнях на позов.

Перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вислухавши сторони, судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Задовольняючи позовні вимоги у повному обсязі суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не виконані зобов'язання за кредитним договором №-014/1932/74/85078 від 26 березня 2007, що є відповідно до ст. 610 ЦК порушення зобов'язання. Станом на 28.04.2014 року заборгованість склала:

-38888,80 дол. США, заборгованість за тілом кредиту, що за офіційним курсом НБК станом на 28.03.2014 року складає 421951,26 грн.;

-28 499,79 дол. США, заборгованість по відсотках, що за курсом НБУ станом на 28.03.2014 року складає 309228,42 грн.;

-714512,56 грн. пеня за несвоєчасне виконання обов'язків.

Стягуючи суму заборгованості за кредитом та процентами суд в рішенні дав оцінку положенням ст. 1050 ЦК, яка передбачає стягнення з боржника несплачених до моменту звернення кредитора до суду платежів у межах позовної давності по кожному із платежів та зазначив, що останній платіж за кредитним договором був здійснений відповідачем 15.08.2009 року. Але, у зв'язку з тим, що Банк звертався з вимогами щодо погашення заборгованості за кредитними договорами, укладеними з ФОП ОСОБА_2. і в процесі проведення ліквідаційної процедури розглядалися також питання щодо кредитного договору, укладеного з ОСОБА_2 як фізичною особою, то можна стверджувати про переривання строків позовної давності.

Судова колегія не може погодитися з доводами апеляційної скарги відносно того, що банк у квітні 2010 року скористався своїм правом вимагати дострокового погашення позичальником заборгованості за кредитом, пред'явивши кредиторські вимоги у ліквідаційній процедурі виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст. 49 ЗУ «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» після завершення розрахунків з кредиторами громадянин підприємець, визнаний банкрутом, звільняється від подальшого виконання вимог кредиторів, що були заявлені після визнання громадянина - підприємця банкрутом, за винятком вимог, передбачених абзацом другим цієї частини, а саме:

- вимоги кредиторів щодо відшкодування шкоди, заподіяної життю та здоров'ю громадян, вимоги щодо стягнення аліментів, вимоги щодо стягнення на майно, яке перебуває у заставі з підстав, не пов'язаних із здійсненням громадянином - підприємцем підприємницької діяльності, а також інші вимоги особистого характеру, які не були задоволені в порядку виконання постанови господарського суду про визнання громадянина підприємця банкрутом або які погашені частково чи не заявлені після визнання громадянина - підприємця банкрутом, можуть бути заявлені після закінчення провадження у справі про банкрутство громадянина - підприємства відповідно в повному обсязі або в незадоволеній їх частині в порядку, встановленому цивільним законодавством України.

Як вбачається з матеріалів справи саме після закінчення провадження у справі про банкрутство громадянина - підприємця ОСОБА_2 банк використав своє право надане йому законом і звернувся з вимогами про стягнення суми боргу за кредитним договором, який було укладено з відповідачем, як фізичною особою.

Судова колегія вважає, що відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303,304,307,308,313,317,319 ЦПК України судова колегія,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 30 жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий -

Судді -