Провадження №2/485/699/15
02 листопада 2015 року Снігурівський районний суд Миколаївської області в складі:
головуючого - судді Квєтка І.А.,
при секретарі - ОСОБА_1,
за участі позивача - ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Снігурівка цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів,
05 жовтня 2015 року позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом. В заяві послалася на те, що від юридичного шлюбу з відповідачем має малолітнього сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина добровільно не надає. Просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 700 грн., але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до її повноліття.
Позивачка в судовому засіданні позов підтримала. Пояснила, що суму аліментів визначила за необхідності придбання сину одягу та шкільного приладдя. Визнає, що відповідач щороку, починаючи з припинення подружніх відносин, надавав сину по 900 грн. до першого вересня, однак цього недостатньо. За усною домовленістю з відповідачем він мав надавати на утримання сина по 500 грн. щомісяця, однак такого не дотримав, пояснюючи відсутністю стабільного заробітку.
Відповідач будучи належним чином повідомленим про розгляд справи у судове засідання не з»явився, про причини неявки суд не повідомив. За згоди позивача, на підставі ст.224 ЦПК України, суд ухвалив про заочний розгляд справи.
Дослідивши докази по справі, суд встановив наступне.
Між сторонами склалися сімейні правовідносини з приводу виконання обов'язку по утриманню малолітньої дитини.
Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 07 вересня 2008 року, який розірвали за рішенням Білопільського районного суду Сумської області від 04 червня 2013 року (а.с.4).
Від подружнього життя сторони мають сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с.2).
Дитина проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні, що вбачається з довідки Червонодолинської сільської ради Миколаївської області за №545 від 11 вересня 2015 року (а.с.4).
Позивачка не працює, перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною.
Згідно глави 15 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.
Якщо сторони такої згоди не дійшли, кошти на утримання дитини присуджуються рішенням суду у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 184 СК України).
При цьому, підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст. ст. 183, 184 СК України.
Згідно вимог ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу.
Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти присуджуються від дня пред'явлення позову.
Відповідач не представив заперечень, що має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання сина. Однак в матеріалах справи відсутні відомості про отримання ним стабільного заробітку, а тому спосіб стягуваних з нього аліментів має визначатись у твердій грошовій сумі.
Таким чином, прийнявши до уваги, що обов'язок батьків по утриманню своїх неповнолітніх дітей є обопільним, відомостей про отримання постійного заробітку відповідачем матеріали справи не містять, враховуючи відсутність особливих обставин, що підлягають враховуванню при визначенні розміру аліментів, суд вважає можливим стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 400 грн., щомісячно, починаючи з дати звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття, а тому позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.
Відповідно до ст.88 ч.3 ЦПК України суд стягує з відповідача судовий збір в дохід держави.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212- 215, 224-232 ЦПК України, суд
Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів, - задовільнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця с.Молочки Чуднівського району Житомирської області, мешканця АДРЕСА_1, не працюючого, ідентифікаційний код НОМЕР_1, на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 400 (чотириста) грн., щомісяця, починаючи з 05 жовтня 2015 року, і до повноліття дитини.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 487 грн. 20 коп. судового збору.
Допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем до апеляційного суду Миколаївської області протягом 10 днів з дня отримання його копії, через Снігурівський районний суд.
Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача з поданням такої заяви протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.
СУДДЯ: