Справа № 441/858/15 Головуючий у 1 інстанції: Яворська Н.І.
Провадження № 22-ц/783/6288/15 Доповідач в 2-й інстанції: Копняк С. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючої - судді Копняк С.М.,

суддів - Кабаля І.І., Монастирецького Д.І.,

секретаря - Юзефович Ю.І.,

з участю апелянта - ОСОБА_2, відповідача - ОСОБА_3, представника відповідача - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_2 на рішення Городоцького районного суду Львівської області від 14 серпня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, -

в с т а н о в и л а:

Оскаржуваним рішенням в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відмовлено.

Рішення Городоцького районного суду Львівської області від 14 серпня 2015 року оскаржила позивач ОСОБА_2

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що оскаржуване рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, а відтак є таким, що підлягає скасуванню.

Зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер її брат ОСОБА_5, після смерті якого відкрилася спадщина на майно, зокрема на житловий будинок по АДРЕСА_1 в с.Родатичі Городоцького району Львівської області, дві земельні ділянки, для обслуговування вказаного житлового будинку та ведення особистого селянського господарства. Оскільки, ОСОБА_5 був одиноким і не мав сім»ї, то спадкоємцями першої черги є вона та її брат - відповідач ОСОБА_3, відповідно вони і прийняли спадщину, після смерті брата, поділивши його особисті речі, предмети домашнього вжитку та інше. Так як апелянт в серпні 2014 року зазнала травму голови, внаслідок чого отримала струс мозку, що супроводжувалося постійними головними болями, запамороченням, частковою втратою пам»яті, вона не могла їхати на значні відстані, крім того хворіє на ряд інших захворювань, через це не могла своєчасно звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Відповідно, причина пропуску строку на звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, на яку вона покликається, на її думку, є поважною. Однак, суд поверхнево розглянув справу, не перевірив всіх викладених позивачем обставин та прийшов до помилкового висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Просить рішення Городоцького районного суду Львівської області від 14 серпня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення апелянта ОСОБА_2, в підтримання мотивів, викладених в апеляційній скарзі, пояснення відповідача ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_4 проти мотивів, викладених в апеляційній скарзі, перевіривши матеріали справи, межі і доводи апеляційної скарги, колегія суддів погоджується з правильністю висновків суду першої інстанції, оскільки вони зроблені на підставі правильно встановлених існуючих правовідносин між сторонами, а доводи апеляційної скарги правильності оскаржуваного рішення не спростовують. До такого висновку колегія суддів приходить з врахуванням наступних обставин.

За приписами ч. 1 ст. 303 ЦПК України, апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Пленум Верховного Суд України у п.11 Постанови «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року № 11 роз»яснив, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення в повній мірі відповідає зазначеним вимогам.

Згідно ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Відповідно до положень ст.ст.11,15 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Права та обов»язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист.

На підставі ст. ст. 10, 60, 61 ЦПК України, кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Обставини визнані сторонами, не підлягають доказуванню. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно положень ст. ст. 57, 64 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, які що мають значення для вирішення справи. Письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Письмові докази, як правило, подаються в оригіналу.

Встановлено, що позивач ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_3 є рідними сестрою та братом спадкодавця ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року (а.с. 8, 10, 35, 37).

Після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина на майно, зокрема на житловий будинок, який знаходиться по АДРЕСА_1 в с. Родатичі Городоцького району Львівської області, дві земельні ділянки, в тому числі і для обслуговування вказаного житлового будинку, та ведення особистого селянського господарства. Оскільки, ОСОБА_5 був одиноким, неодруженим, дітей не мав, відповідно спадкоємців першої черги, після смерті останнього немає. Спадкоємцями другої черги є позивач ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_3

З направленої на адресу суду Городоцькою державною нотаріальною конторою належно засвідченої копії спадкової справи вбачається, що таку заведено після смерті ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року за заявою ОСОБА_6. Заяви про прийняття спадщини від інших осіб відсутні (а.с. 28-49).

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 ЦК України).

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.1 ст.1270 ЦК України).

Відповідно до вимог ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Правовими підставами для визначення судом додаткового строку для прийняття спадщини може бути поважність його пропуску, тобто об»єктивні причини, які перешкоджали спадкоємцю своєчасно звернутися до нотаріуса на протязі шести місяців з часу відкриття спадщини.

У п. 24 Постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року №7 Пленум Верховного Суду України надав роз'яснення про те, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК України), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що з позовної заяви та пояснень позивача не вбачається наявності поважних причин, пов'язаних з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для прийняття нею спадщини після смерті ОСОБА_5 у встановлений законом термін, та не представлено про таке жодних допустимих, переконливих доказів. Таких доказів позивач ОСОБА_2 не надала й суду апеляційної інстанції.

При цьому суд першої інстанції вірно не взяв до уваги пояснення позивача ОСОБА_2 про перебування в спірний період на лікуванні з діагнозом струс мозку, оскільки такі спростовані медичними документами та показами свідків.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуване рішення ухвалене судом на підставі наявних у справі доказів, оцінених судом належним чином, кожного окремо на їх достовірність, допустимість та достатність, взаємний зв»язок у їх сукупності, встановлених судом обставин справи. Висновки суду ґрунтуються на аналізі зібраних у справі доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З висновками суду слід погодитись, оскільки ним правильно визначено характер спірних правовідносин та встановлено дійсні обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон та дотримана процедура розгляду, передбачена ЦПК України. Підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення Городоцького районного суду Львівської області від 14 серпня 2015 року відсутні.

Керуючись ст. ст. 209 ч. 3, 303, 304, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 314 ч.1 п.1, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Городоцького районного суду Львівської області від 14 серпня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуюча Копняк С.М.

Судді: Кабаль І.І.

Монастирецький Д.І.