Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
ЄУН 336/5857/15Головуючий у 1-й інстанції Наумов О.О.
№22-ц/778/6413/15Суддя-доповідач ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі

головуючого судді Гончар М.С.

суддів Стрелець Л.Г., Каракуші К.В.

при секретарі Бурак А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» на ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 15 жовтня 2015 року про залишення позову позивача без розгляду у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» (надалі Банк) до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИЛА:

Банк звернувся до суду першої інстанції із вищезазначеним позовом до відповідача.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 15 жовтня 2015 року позову позивача у цій справі залишено без розгляду.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм процесуального права судом першої інстанції при її постановленні, Банк у своїй апеляційній скарзі просив вказану ухвалу суду першої інстанції скасувати, направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, а саме Шевченківського районного суду м. Запоріжжя.

У судове засідання 22 грудня 2015 року належним чином повідомлений апеляційним судом про час та місце розгляду цієї справи (а.с.74) представник Банку не зявився.

При цьому, 21 грудня 2015 року на адресу апеляційного суду електронною поштою надійшло клопотання Банку (а.с.75) в особі представника за довіреністю (а.с.76) ОСОБА_3, в якому останній просив відкласти розгляд цієї справи у звязку із завантаженням юридичного відділу Банку.

При вищевикладених обставинах, колегія суддів апеляційного суду ухвалила у задоволенні зазначеного клопотання Банку відмовити, визнати причину неявки представника Банку у дане судове засідання неповажною та на підставі ст. 305 ч. 2 ЦПК України розглядати дану справу у даному судовому засіданні за відсутністю представника Банку, як особи, яка подала апеляційну скаргу, за присутністю відповідача ОСОБА_2

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення відповідача ОСОБА_2, яка зазначала, що не заперечує проти задоволення вищезазначеної апеляційної скарги Банку у цій справі, оскільки вона дійсно винна Банку гроші, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що апеляційна скарга Банку підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 307 ч. 2 п. 4 ЦПК України за наслідками розгляду скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Встановлено, що залишаючи без розгляду позов позивача у цій справі, суд першої інстанції керувався ст. ст. 38, 44, 169, 197, 207-210, 293 ЦПК України та виходив із того, що ухвалою суду від 03.09.2015 року відкрито провадження у цій справі; представник Банку не зявився у судове засідання у цій справі 09 вересня 2015 року, згідно заяви, яка долучалась до позовної заяви, Банк просив розглядати справу за відсутністю його представника та не заперечував проти ухвалення заочного рішення суду (а.с.17); проте, у судовому засіданні 09 вересня 2015 року явку представника Банку було визнано обовязковою; однак представник позивача вдруге (28 вересня 2015 року та 15 жовтня 2015 року) не зявився в призначені час та місце для розгляду справи, не скористався правом на подання клопотань чи заяв про розгляд справи за його відсутності, суд першої інстанції вдруге визнав неявку представника позивача неповажною, а тому є правові підстави для залишення позову Банку у цій справі без розгляду.

Проте, з такими висновками суду першої інстанції погодитись не можна з наступних підстав.

Так, в силу вимог ст. 207 ч. 1 п. 3 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не зявився в судове засідання, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Встановлено, що представник Банку не зявився у судові засідання у цій справі тричі (09 вересня 2015 року, 28 вересня 2015 року та 15 жовтня 2015 року), хоча був повідомлений судом першої інстанції належним чином про час та місце розгляду справи на ці дати.

В силу вимог ст. 27 ч. 1 ЦПК України брати участь у судових засіданнях, є правом Банку, а не обовязком.

Банк добросовісно здійснював свої права у цій справі, зокрема, скористався своїм правом не приймати участі у цій справі у судових засіданнях у суді першої інстанції через представника, про що надав суду першої інстанції до своєї справи заяву (а.с.17), в якій просив розглядати дану справу у всіх судових засіданнях у цій справі без присутності представника Банку, як позивача, на підставі наявних доказів і матеріалів.

При вищевикладених обставинах, припущенням суду першої інстанції є, що вказана заява Банку була подана лише на судове засідання у цій справі, призначене на 09 вересня 2015 року.

В силу вимог ст. 169 ЦПК України суд першої інстанції мав право своєю ухвалою визнати обовязковою явку представника Банку у судові засідання у цій справі на 28 вересня 2015 року та 15 жовтня 2015 року.

Копія цієї ухвала мала бути надіслана Банку для відома та виконання.

Встановлено, що ухвали суду першої інстанції про визнання явки представника Банку у судові засідання у цій справі на 28 вересня 2015 року та 15 жовтня 2015 року постановлювались протокольно, Банку надсилався витяг із журналу судового засідання (а.с.28,30, 35-36).

Неявка представника Банку у судові засідання 28 вересня 2015 року та 15 жовтня 2015 року на виконання ухвал суду першої інстанції від 09 вересня 2015 року та від 28 вересня 2015 року про визнання обовязкової явки останнього, не може бути підставою для залишення позову Банку, як позивача у цій справі, без розгляду на підставі ст. 207 ч. ч. 1 п. 2 ЦПК України при вищевикладених обставинах, а лише для постановлення окремої ухвали в силу вимог ст. 211 ЦПК України відносно працівників Банку, відповідальних за виконання цих ухвал.

Оскільки, відповідно до ст. 208 ЦПК України ухвала суду є однією із форм судового рішення.

Згідно із ст. 14 ЦПК України судові рішення обовязкові для всіх органів державної влади, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб і підлягають виконанню на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

В силу вимог ст. 303 ЦПК України апеляційний суд перевіряє законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доказів та матеріалів справи, які були досліджені судом першої інстанції під час постановлення останньої.

При вищевикладених обставинах, доводи апелянта ґрунтуються на цивільному процесуальному законі та доказах, наявних у матеріалах цієї справи.

Ухвала суду першої інстанції не відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України щодо її законності та обґрунтованості, є такою, що перешкоджає подальшому провадженню у цій справі, а тому підлягає скасуванню на підставі ст. 307 ч. 2 п. 4 ЦПК України з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Крім того, встановлено, що Банком при подачі вищезазначеної апеляційної скарги понесені судові витрати у вигляді судового збору 1218,00 грн. (а.с.63).

Згідно із ст. 37 постанови Пленуму ВССУ № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» якщо судом апеляційної інстанції скасовано ухвалу суду першої інстанції, передбачену в ч. 1 ст. 293 ЦПК України, з передачею справи на розгляд до суду першої інстанції, то розподіл сум судового збору, повязаного з розглядом відповідної апеляційної скарги, здійснюється судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи згідно із загальними правилами ст. 88 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 307, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 15 жовтня 2015 року про залишення позову позивача без розгляду у цій справі скасувати.

Направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_1ОСОБА_4ОСОБА_5