Справа № 544/1561/15-ц
пров. № 2/544/539/2015
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

16 грудня 2015 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області

у складі головуючого судді Сайко О.О.

за участі секретаря Костенко Т.В.,

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання такими, що втратили право на користування житловим приміщенням,

у с т а н о в и в:

ОСОБА_1 у жовтні 2015 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання такими, що втратили право на користування житловим приміщенням.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 29 вересня 2006 року придбав житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: вул. Котляревського, 38 м. Пирятина Полтавської області.

У вказаному будинковолодінні зареєстровані позивач зі своєю сімєю. Також у вказаному будинковолодінні зареєстровані чоловік сестри позивача ОСОБА_4 та його син - ОСОБА_5.

ОСОБА_5 у будинку позивача фактично ніколи не проживав, а ОСОБА_4 проживав за вказаною адресою один рік, після чого, в кінці 2007 року чи на початку 2008 року, він виїхав в м. Бориспіль Київської області, де проживав до своєї смерті 22 червня 2009 року.

У зв'язку з тим, що свідоцтво про смерть відповідача ОСОБА_2 відсутнє, а відповідач ОСОБА_5 добровільно з реєстраційного обліку не знявся та не зявляється за місцем реєстрації, позивач змушений звернутися до суду із позовом про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Ухвалою суду від 16.12.2015 провадження у справі про визнання ОСОБА_2 такими, що втратив право на користування житловим приміщенням, закрито.

У судовому засіданні позивач позов підтримав, пояснив, що він є власником житлового будинку, який розташований за адресою по вул. Котляревського, 38 м. Пирятина Полтавської області. У цьому будинку зареєстровані він та його сімя, а також чоловік сестри позивача ОСОБА_4, який 22.06.2009 помер, та його син ОСОБА_5 ОСОБА_5 фактично ніколи не проживав у будинку позивача, проте не бажає зніматися з реєстрації за вказаною адресою. Реєстрація відповідача у належному йому будинку порушує його права на володіння та користування власністю.

Відповідач ОСОБА_5 у судове засідання не зявився, про час та місце його проведення повідомлений належним чином у відповідності до ч. 9 ст. 74 ЦПК України, причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення слухання справи від нього до суду не надійшло.

Свідок ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснив, що більше року проживає по сусідству з позивачем ОСОБА_1 по вул. Котляревського м.Пирятина, бував у нього вдома. Позивач проживає там із своєю сім'єю, ОСОБА_3 свідок не знає і ніколи його у будинку позивача не бачив.

Суд, заслухавши пояснення позивача, свідка, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини:

ОСОБА_1 є власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по вул. Котляревського, 38, м. Пирятина Полтавської області, відповідно до договору купівлі продажу від 29 вересня 2006 року, посвідченого державним нотаріусом Пирятинської державної нотаріальної контори Полтавської області ОСОБА_7 та зареєстрованого у реєстрі за № 1756 (а.с.8-11).

У зазначеному будинку, крім позивача, також зареєстрований чоловік його сестри ОСОБА_4, який 22.06.2009 помер, та його син ОСОБА_5 (а.с.15-18,45-48). ОСОБА_5 фактично ніколи не проживав у будинку позивача та не зявляється за вказаною адресою, проте добровільно знятися з реєстрації за місцем розташування будинку відмовляється.

Позивач звернулася до Пирятинського районного сектору управління державної міграційної служби України в Полтавській області з проханням зняти ОСОБА_3 з реєстраційного обліку, на що йому було відмовлено у звязку з тим, що зняття з реєстраційного обліку здійснюється на підставі остаточного рішення суду .

Відповідно до ч. 1 ст. 319 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ст. 150 Житлового кодексу (далі- ЖК України), громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Відповідно до ст. 7 Закону України в ред. від 05.07.2012 року "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства; підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту; підстав на право користування житловим приміщенням.

Таким чином вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст. ст. 71, 72, 116, 156 ЖК України; ст. 405 ЦК України).

Відповідно до ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік.

Системний аналіз наведених та інших норм права, які містить Цивільний та Житловий Кодекси України (зокрема, ст.405 ЦК України, ст.ст.156,163 ЖК України) свідчить про те, що ними урегульовані відносини з фактичного користування житловим приміщенням членів (колишніх членів) сім'ї власника будинку, які, у разі вибуття на інше постійне місце проживання та припинення сімейних стосунків із власником це право втрачають.

Таким чином, право члена сім'ї власника жилого будинку, який не є співвласником, на користування цим будинком, відповідно дост.156 ЖК України, обумовлене наявністю сімейних відносин із власником, спільним із ним проживанням у даному будинку, веденням із ним спільного господарства.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_5 з власної волі більше шести років тому змінив місце свого проживання, за вказаний час витрат по утриманню будинку, оплаті комунальних послуг відповідач не ніс, тому суд приходить до висновку, що він добровільно втратив правовий зв'язок із приміщенням.

Оскільки відповідач вільно обрав інше місце проживання, де він постійно проживає, підстави для реєстрації його за іншою адресою, а саме у будинку по вул. Котляревського, 38, м. Пирятина Полтавської області - відсутні.

Таким чином, оскільки відповідач понад рік не проживає у будинку, що належить позивачу, а його реєстрація заважає позивачу у повній мірі володіти та користуватися житловою площею у належному йому житловому будинку, позовні вимоги щодо визнання відповідача таким, що втратив право на користування жилим приміщення, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Виходячи з того, що Закон України від 11 грудня 2003 року "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов'язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання.

У звязку з цим, позові вимоги щодо зняття із реєстрації відповідача ОСОБА_3 задоволенню не підлягають, оскільки рішення про позбавлення права власності або права користування житлом є підставою для зняття з реєстрації компетентним органом, а тому ставити у суді питання про зняття з реєстрації можливо за відмови органу уповноваженого на здійснення таких дій.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60,88, 212, 215 ЦПК України, на підставі ст. ст. 319, 321, 391, 405 ЦК України, ст. 150 ЖК України, ст. 7 Закону України в ред. ЗУ від 05.07.2012 року "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", суд,

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловою площею у житловому будинку по вул. Котляревського, 38, м. Пирятина Полтавської області, що належить на праві власності ОСОБА_1.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, витрати по сплаті судового збору у розмірі 487 (чотириста вісімдесят сім) грн 20 коп.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Полтавської області через Пирятинський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набуває законної сили після розгляду справи.

Головуючий