Ухвала

іменем україни

13 травня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Савченко В.О., Амеліна В.І, Остапчука Д.О.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом Ковельського ремонтного житлово-комунального підприємства № 2 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ремонтного житлово-комунального підприємства №2 про зобов'язання вчинити певні дії та відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 18 листопада 2014 року та рішення апеляційного суду Волинської області від 26 січня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2014 року Ковельське ремонтне житлово-комунальне підприємство № 2 звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги.

Позовні вимоги мотивувало тим, що ОСОБА_4, який є власником квартири АДРЕСА_1, у порушення вимог ст. ст. 66, 67, 68, 151 ЖК Української РСР та ст. 360 ЦК України не оплачує наданих йому послуг на утримання будинку, у якому він проживає.

Заперечуючи проти позову, ОСОБА_4 у жовтні 2014 року звернувся до суду із зустрічним позовом до Ковельського ремонтного житлово-комунального підприємства № 2 про зобов'язання вчинити певні дії та відшкодування моральної шкоди, посилаючись на невиконання та неналежне виконання підприємством зобов'язань щодо надання послуг з обслуговування будинку та прибудинкової території.

Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 18 листопада 2014 року первісний позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь позивача заборгованість за житлово-комунальні послуги з урахуванням 3% річних та індексу інфляції в розмірі 2 658 грн.

У задоволенні зустрічного позову відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Волинської області від 26 січня 2015 року зазначене рішення міськрайонного суду в частині вирішення зустрічних позовних вимог скасовано й позов ОСОБА_4 задоволено частково.

Зобов'язано Ковельське ремонтне житлово-комунальне підприємство № 2 надати звіт про фактично виконані роботи по поточному ремонту та по виконанню зобов'язань щодо освітлення місць загального користування в будинку АДРЕСА_1 за період з жовтня 2011 року до жовтня 2014 року, із зазначенням переліку виконаних робіт, витрат на їх проведення, кількості використаних матеріалів і запчастин, їх вартості.

Зобов'язано Ковельське ремонтне житлово-комунальне підприємство № 2 привести електропроводку та електрообладнання підвального приміщення, призначеного для обслуговування 3-го під'їзду будинку АДРЕСА_1 у відповідність до вимог Правил улаштування електричних мереж, затверджених наказом Міністерства палива та енергетики України № 70 від 09 березня 2006 року.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить ухвалені у справі судові рішення скасувати і ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні первісного позову й повністю задовольнити зустрічні позовні вимоги, мотивуючи свої вимоги неправильним застосуванням судами норм матеріального права і порушенням норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Установлено й це вбачається з матеріалів справи, що рішення судів ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для їх зміни чи скасування не встановлено.

Суд першої інстанції, дослідивши докази у справі й давши їм належну оцінку в силу вимог ст. 212 ЦПК України, а також, врахувавши обставини справи, обґрунтовано виходив з того, що відповідач належним чином не сплачує надані позивачем послуги з утримання будинку, унаслідок чого утворилася заборгованість, яка підлягає стягненню з урахуванням передбачених ст. 625 ЦК України 3% річних та індексу інфляції. При цьому судом зазначено про безпідставність та недоведеність зустрічних позовних вимог.

Апеляційний суд скасовуючи частково рішення суду першої інстанції, виходив з обґрунтованості вимог ОСОБА_4 про надання звіту щодо певних робіт та приведення стану електропроводки у відповідність до вимог закону.

Колегія суддів погоджується з такими висновками судів першої та апеляційної інстанцій, оскільки вони узгоджуються з матеріалами та обставинами справи.

Доводи касаційної скарги ОСОБА_4 на увагу не заслуговують та висновків судів не спростовують.

Матеріали витребуваної справи не свідчать про те, що судами при розгляді даної справи допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які передбачені ст. ст. 338-341 ЦПК України як підстави для скасування рішень.

Таким чином, оскаржувані рішення судів ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстави для їх скасування відсутні.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Ураховуючи вищенаведене та керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 18 листопада 2014 року та рішення апеляційного суду Волинської області від 26 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.О. Савченко

В.І. Амелін

Д.О. Остапчук