У х в а л а

1 жовтня 2015 року м. Київ

Суддя Верховного Суду України Лященко Н.П., розглянувши заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 про перегляд рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 24 лютого 2014 року, рішення Апеляційного суду Чернівецької області від 16 квітня 2014 року, ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 31 липня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, третя особа - комунальне житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство №9, про визнання гаражів самочинним будівництвом, зобов'язання знести гаражі, заборону тимчасової стоянки автомобілів, надання дозволу на влаштування евакуаційних сходів і відшкодування моральної шкоди; рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 13 січня 2004 року у справі за позовом ОСОБА_5 до виконавчого комітету Чернівецької міської ради про визнання рішення незаконним та визнання права власності на гараж; рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 7 липня 2008 року у справі за позовом ОСОБА_6 до Чернівецької міської ради, третя особа - виконавчий комітет Першотравневої районної ради м. Чернівці, про визнання права власності на гараж; рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 7 листопада 2006 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Чернівецької міської ради та інших про перерозподіл земельної ділянки та заборону чинити опір по влаштуванню евакуаційних сходів,

в с т а н о в и в :

Ухвалою судді Верховного Суду України від 2 вересня 2015 року заява ОСОБА_1, ОСОБА_2 була залишена без руху у зв'язку із тим, що заява не відповідала вимогам глави 3 розділу V «Перегляд судових рішень» ЦПК України, якою передбачено, що Верховний Суд України переглядає судові рішення у кожній окремій справі. Проте у поданій заяві ОСОБА_1 та ОСОБА_2 просили скасувати судові рішення, ухвалені у різних справах, що унеможливлювало розгляд їх заяви в установленому ЦПК порядку.

Також, згідно із частиною 1 ст. 354 ЦПК України заява про перегляд подається виключно після перегляду судових рішень в касаційному порядку, тобто після ухвалення судом касаційної інстанції відповідного судового рішення у справі.

Отже ОСОБА_1 та ОСОБА_2 слід було по кожній окремій справі подати окрему заяву про перегляд судових рішень після їх перегляду в касаційному порядку і такі заяви мали б відповідати вимогам статей 354, 357, 358 ЦПК України.

Після перегляду в касаційному порядку ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подали заяву в частині про перегляд рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 24 лютого 2014 року, рішення Апеляційного суду Чернівецької області від 16 квітня 2014 року, ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 31 липня 2014 року у справі за їхнім позовом до Департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, третя особа - комунальне житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство №9, про визнання гаражів самочинним будівництвом, зобов'язання знести гаражі, заборону тимчасової стоянки автомобілів, надання дозволу на влаштування евакуаційних сходів і відшкодування моральної шкоди.

Проте заява ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в цій частині не відповідала вимогам статей 357, 358 ЦПК України.

Так, у порушення вимог пункту 3 ч. 2 статті 357 ЦПК України у заяві не було зазначено обґрунтування підстав для перегляду судових рішень. Крім того, усупереч вимог підпунктів 3, 4, 5 частини 1 статті 358 ЦПК України до заяви не було додано копії різних за змістом судових рішень, або копію рішення міжнародної судової установи, в залежності від підстави подання заяви, передбаченої ст. 355 ЦПК України.

Вищевказаною ухвалою було надано строк до 18 вересня 2015 року для усунення зазначених недоліків заяви.

На адресу Верховного Суду України надійшла заява ОСОБА_1 та ОСОБА_2, проте недоліки, зазначені в ухвалі Верховного Суду України від 2 вересня 2015 року, усунуто так і не було.

На підставі пункту 1 частини 4 статті 359 ЦПК України заява повертається заявнику якщо заяву подано без додержання вимог статей 357, 358 ЦПК України і заявник не усунув недоліки протягом установленого строку.

Керуючись статтями 357-359 ЦПК України,

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 про перегляд Верховним Судом України судових рішень вважати неподаною та повернути заявникам.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду України Н.П. Лященко