Єдиний унікальний номер (справа №) 216/7348/15-ц
Номер провадження у суді 2/216/2542/15
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

12 листопада 2015 року місто ОСОБА_1 Ріг

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого - судді Кузнецова Р.О.,

за участю:

секретаря судового засідання Буданцевої О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті ОСОБА_1 цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до територіальної громади в особі виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ОСОБА_1 ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В:

21 вересня 2015 року ОСОБА_2 звернувся до Центрально-Міського районного суду міста ОСОБА_1 з позовом до територіальної громади в особі виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ОСОБА_1 ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Позовні вимоги обґрунтовані обставинами, за якими 08 червня 2014 року помер позивача - ОСОБА_3, запис про смерть № 658. 27 квітня 2009 року, померла мати позивача - ОСОБА_4, запис про смерть № 529. Після смерті батька БЕРІКЕТ М.В. залишилася спадщина, а саме належне йому на праві власності домоволодіння № 2 по вул. Клари Цеткін в м. Кривому Розі, Дніпропетровської області, про що свідчить реєстрація договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівлі житлового будинку на праві особистої власності від 31 березня 1959 року, посвідченого 03.12.1959 року нотаріусом Першої Криворізької державної нотаріальної контори в реєстрі за № 2-8568 та зареєстрованого в райкомунхозі 10 грудня 1959 року. ОСОБА_5, єдиний спадкоємець на майно, яке залишилося після смерті батька. В липні 2015 року позивач звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за законом після смерті БЕРІКЕТ М.В, але постановою від 13 липня 2015 року нотаріус відмовив у видачі свідоцтва, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів, які підтверджують родинні відносини з померлим (мають місце розбіжності в прізвищі), а також позивачем пропущений строк для прийняття спадщини. Позивач просить надати додатковий строк для прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_3.

Позивач та представник позивача, які належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи, не використали наданого законом права на особисту участь у судовому засіданні, у судове засідання не зявилися.

Представник відповідача, який належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, не використав наданого законом права на особисту участь у судовому засіданні, у судове засідання не зявилась, подала заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутності та прийняти законне рішення.

Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд у межах заявлених позовних вимог (ст. 11 ЦПК України ) установив наступне.

Так, матеріалами справи підтверджено, що 08 червня 2014 року помер ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть виданого Центрально-Міським відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції, актовий запис № 658 (а.с. 5).

Як слідує з пояснень, наведених позивачем у позові, останній звернувся до нотаріусу у шестимісячний строк, проте нотаріус не прийняв від позивача заяву у зв'язку з тим, що у позивача були відсутні правовстановлюючі документи, а саме: свідоцтво про народження ОСОБА_2, свідоцтво про одруження ОСОБА_3 та ОСОБА_4, тобто були відсутні дані про родинні стосунки позивача з померлими. Позивач отримав повторне свідоцтво про народження (а.с.7), в якому його прізвище вказане "Берекет", прізвища батьків також "Берекет", тоді як в свідоцтві про смерть батька його прізвище зазначене "Берікет", тобто різниця в одній букві «І». Позивач тривалий час страждає гіпертонічною хворобою, захворюванням серця, дифузним кардіосклерозом. В травні 2014 року ОСОБА_2 знаходився на стаціонарному лікуванні, а після смерті батька стан здоровя позивача значно погіршився, про що свідчить виписка з амбулаторної картки хворого (а.с. 12-13).

Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 25 серпня 2015 року був визнаний факт родинних відносин позивача з померлим ОСОБА_3.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на повному, всебічному та обєктивному дослідженні обставин справи, дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

За приписами ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

При цьому згідно розяснень, наданих Пленумом Верховного Суду України у п. 2 постанови від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі» рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 2 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 8 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Оскільки спірні правовідносини виникли внаслідок пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, тому до них мають бути застосовані норми ЦК України, які регулють питання спадкування.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно з положеннями статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом шести місяців з часу відкриття спадщини не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Отже, виходячи зі змісту статті 1272 ЦК України позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається: 1) у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори; 2) у разі пропуску шестимісячного строку подачі заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви.

При цьому за відсутності спадкоємців, які прийняли спадщину, відповідачем має виступати територіальна громада як остаточний правонаступник у спадковому майні за ст. 1277 ЦК України. Разом з тим оскільки повноваження реалізуються територіальними громадами переважно через місцеві ради та їх виконавчі комітети, цілком прийнятними є також позови до територіальних громад в особі місцевих рад або їх виконкомів. Наведена правова позиція підкріплюється судовою практикою, а саме постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року N7 (абзац другий пункту 24), а саме, суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Таким чином, виходячи з аналізу норм цивільного законодавства та судової практики суд дійшов висновку про те, що, по-перше, відповідачем за позовом, що розглядається, має виступати орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а по-друге, право на позов за ч. 3 ст. 1272 ЦК України виникає у випадку подачі до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після спливу шестимісячного строку з часу відкриття спадщини, яким ч. 2 ст. 1220 ЦК України визначає день смерті особи.

З огляду на викладене, до предмету доказування у даній справі слід віднести час та місце відкриття спадщини, факт звернення до нотаріальної контори та поважність обставини, за якими строк для прийняття спадщини було пропущено спадкоємцем.

Перш за все слід відзначити, що строк для прийняття спадщини сплинув 08 грудня 2014 року, оскільки час відкриття спадщини ОСОБА_3, настав у день його смерті 08 червня 2014 року.

Крім того за приписами ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна.

Судом під час розгляду цивільної справи було встановлено, що ОСОБА_3 належить на праві приватної власності домоволодіння за адресою: місто ОСОБА_1 ріг, вулиця Клари Цеткін, будинок 2, що підтверджує витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно від 18.10.2005 року № 8669706.

Верховний Суд України в абз 3 п. 24 постанови Пленуму «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року N7, розяснив, що при розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_2 звертався до приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_6 та отримав відмову у вчиненні нотаріальної дії, про що свідчить постанова про відмову від 30.07.2015 року (а.с. 8).

Таким чином, судом було зясовано, що спадщину у вигляді будинку № 2 по вулиці Клари Цеткін в місті Кривому Розі після смерті ОСОБА_3 ніким прийнято не було.

Крім того Верховний Суд України в абз. 6 п. 24 постанови Пленуму «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року N7, розяснив, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

ОСОБА_2 обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини, вказував на відсутність правовстановлюючих документів, які підтверджують родинні відносини з померлим (мають місце розбіжності в прізвищі), а також тяжкий стан здоров'я після смерті ОСОБА_3.

Також судом встановлено, що відповідно до рішення Дзержинського районного суду міста ОСОБА_1 від 25 серпня 2015 року встановлено факт родинних відносин між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та померлим 08 червня 2014 року ОСОБА_3, а саме той факт, що ОСОБА_2 є рідним сином померлого 08 червня 2014 року батька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог ОСОБА_2.

У резолютивній частині рішення суд повинен вказати відповідно певний період часу з моменту набрання судовим рішенням законної сили, протягом якого спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини, а не конкретну календарну дату, до якої спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК для прийняття спадщини (абз. 7 п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року N7).

Керуючись ст.ст. 1, 3, 4, 10, 11, 60, 61, 84, 88, 209, 215-218 ЦПК України, ст. ст. 1220-1221, 1268, 1269, 1272 ЦК України, п.п. 3, 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року N7, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 - задовольнити.

Визначити ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії АЕ 278064, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1) додатковий строк для звернення із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3, померлого 08 червня 2014 року, а саме протягом двох місяців після набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Дніпропетровської області через Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо її не було подано, а у разі її подання - після розгляду справи апеляційним судом, якщо його не скасовано судом апеляційної інстанції.

Суддя Р.О. Кузнецов