РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №521/3869/15-ц

№ 2/521/2906/15

27 квітня 2015 року

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Тополевої Ю.В.,

за участю секретаря - Борисової Ю.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, уточнивши яку просить визнати відповідача такою, що втратила право користування житлом за адресою: АДРЕСА_2, у зв'язку з вибуттям на постійне проживання в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті.

Позов обґрунтований такими обставинами. Відповідач зареєстрована у квартирі за адресою: АДРЕСА_2. Крім того, у квартирі зареєстровані та проживають позивач та ОСОБА_3 разом зі своїм неповнолітнім сином. У 2001 році відповідач створила сім'ю з ОСОБА_4 та переїхала проживати за його місцем мешкання АДРЕСА_1. З 2001 року відповідач не сплачує за комунальні послуги. Усі витрати по оплаті комунальних послуг та здійсненню ремонту несе позивач разом із ОСОБА_3 Відповідач не бажає добровільно знятися з реєстраційного обліку, у зв'язку з чим позивач змушений був звернутися до суду з відповідним позовом для захисту своїх прав.

Позивач та його представник у судовому засіданні позов підтримали та просили його задовольнити.

Відповідач позов не визнала та заперечувала проти його задоволення. Разом із тим, відповідач підтвердила той факт, що не проживає за адресою реєстрацію з 2001 року, не сплачує комунальні послуги, оскільки сплачує їх за місцем фактичного проживання, проживає з іншим чоловіком АДРЕСА_1; не навела причин, з яких не знялася з реєстраційного обліку, але зазначила, що чоловік, з яким вона проживає, не заперечує проти її реєстрації за місцем його проживання.

Третя особа ОСОБА_3 позовні вимоги підтримала.

Допитані в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, які проживають по сусідству, підтвердили той факт, що відповідач з 2001 року не проживає за адресою: АДРЕСА_2.

Вислухавши пояснення сторін і третьої особи, допитавши свідків, дослідивши письмові докази у справі, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити, зважаючи на такі обставини.

Як встановлено в судовому засіданні, згідно з довідкою (з місця проживання про склад сім'ї та реєстрацію) за адресою: АДРЕСА_2, зареєстровані ОСОБА_2 (з 23.09.1994 р.), ОСОБА_1 (з 02.06.1999 р.), ОСОБА_3 (з 14.12.2005 р.) та ОСОБА_8 (з 08.11.2013 р.).

Відповідно до цієї довідки квартира належить місцевим радам; ОСОБА_2 зазначена в якості відповідальної особи, на яку відкрито особовий рахунок. Отже, відповідач виступає наймачем зазначеної квартири.

Як зазначили позивач та третя особа, їхня мати ОСОБА_2 у 2001 році створила сім'ю з ОСОБА_4 та переїхала проживати за його місцем мешкання АДРЕСА_1. З того часу вона не проживає за адресою реєстрації, її майна та особистих речей у квартирі не має, за комунальні послуги вона не сплачує.

На підставі показань свідка, які були попереджені про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань, суд вважає доведеним той факт, що ОСОБА_2, будучи зареєстрованою у квартирі за адресою: АДРЕСА_2, не проживає за зазначеною адресою тривалий час.

Відповідач не робила спроб вселитися до квартири за адресою: АДРЕСА_2.

Зважаючи на той факт, що квартира за адресою: АДРЕСА_2 є неприватизованою, спірні відносини регулюються главою 2 ЖК УРСР.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 107 ЖК УРСР у разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім'я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім'ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що ОСОБА_2 втратила право користування житлом за адресою: АДРЕСА_2, у зв'язку з вибуттям на постійне проживання за іншою адресою. Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 є законними, обґрунтованими та мають бути задоволені.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст. 107 ЖК УРСР, ст. ст. 10, 11, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участю третьої особи ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_2

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Ю.В. Тополева