Справа № 215/602/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2015 року Тернівський районний суд м.Кривого Рогу

у складі: головуючого, судді - Демиденка Ю.Ю.

при секретарі - Зоріній А.В.

за участю представника

позивача - ОСОБА_1

відповідачів - ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі №1 Тернівського районного суду м.Кривого Рогу справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа Головне управління державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про усунення перешкод в користуванні власністю, виселення та вселення,-

ВСТАНОВИВ:

09.02.2015 р. та уточнено 27.03.2015 р. а.с.48 ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні власністю, виселення відповідачів та вселення його в квартиру АДРЕСА_1. Вказує, що є власником спірної квартириу, яку придбав до шлюбу з відповідачем ОСОБА_2 Шлюб розірвано 09.09.2013 р. З за наявності інвалідності 1-ї групи, він потребує постійного догляду, змушений проживати з батьками по АДРЕСА_2. Його колишня дружина ОСОБА_2 та її син ОСОБА_3 без належних правових підстав, проживають в квартирі до теперішнього часу, чим порушують його права власника. Відповідачі роблять неможливим спільне з ними проживання, тому підлягають виселенню відповідно до ст.ст.116, 150 ЖК України, та ст.ст.319-321 ЦК України, а він як власник підлягає вселенню в спірне житло. ОСОБА_2 подавала до суду позов про визнання квартири спільним майном, але рішенням суду від 31.10.2014 р. в позові було відмовлено.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримав.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 проти позову заперечували, вказують, що проживають та зареєстровані в спірній квартирі як члени сім»ї позивача. Припинення сімейних відносин з власником не має за собою наслідки виселення, а проти вселення позивача, який залишив квартиру за вимогою своїх родичів, вони не заперечують.

Вислухавши сторони, дослідивши письмові докази, суд вважає що позов слід задовольнити в частині вселення, а в задоволенні позову про усунення перешкод в користуванні власністю та виселенні - відмовити.

Судом встановлено поясненнями сторін, договором купівлі-продажу, свідоцтвом про шлюб, рішенням суду про розірвання шлюбу а.с.15-21, що квартира АДРЕСА_1 придбана позивачем ОСОБА_4 23.08.2007 р. до зереєстрованого шлюбу з ОСОБА_2 24.11.2007 р. Шлюб сторін розірвано 09.09.2013 р.

Відповідач ОСОБА_2 є колишньою дружиною позивача, проживає та зареєстрована в спірній квартирі разом з сином ОСОБА_3 з 2007 року згідно акту та даних паспорту а.с.13, 40. Тобто судом встановлено, що відповідачі проживають в спірній квартирі як члени сім'ї власника, а посилання позивача на безпідставність проживання відповідачів в квартирі, спростовується дослідженими судом доказами.

Згідно ст.ст.156-157, 116 ч.1 ЖК України - член сім'ї власника житлового будинку /квартири/ може бути виселений без надання іншого житлового приміщення, якщо він систематично порушує правила проживання, робить неможливим для інших членів сім'ї спільне з ним проживання в одному будинку, а заходи попередження та впливу виявилися безрезультатними. Члени сім'ї власника користуються жилим приміщенням нарівні з власником, а припинення сімейних відносин з власником не позбавляє їх права користування житловим приміщенням

Таким чином виселенню з житлового приміщення підлягає член сім'ї власника, та для вказаного виселення потрібна обов'язкова ознака систематичності, тобто вчинення дій два та більше разів, з заходами попередження, а розірвання шлюбу з позивачем не тягне для відповідачів наслідків звільнення житла.

Згідно ст.405 ч.2 ЦК України - члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Позивач всупереч ст.ст.10, 27 ЦПК України не надав та не довів в суді відповідними доказами обґрунтованість та законність заявлених вимог про виселення, та усунення перешкод в користуванні власністю, не зазначаючи яким чином відповідачі чинять перешкоди в користуванні квартирою, тому в цій частині позову слід відмовити.

Згідно ст.150 ЖК України, ст.ст.319,321,391 ЦК України - власник житла має право вимагати усунення будь яких перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Оскільки ОСОБА_4 є власником квартири в якій не проживає, то його права підлягають захисту шляхом вселення позивача в спірну квартиру.

На підставі ст.ст.150, 156, 157, 116 ч.1 ЖК України, керуючись ст.10,27,31,60, 209 ч.3, 212-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково, вселити ОСОБА_4 ІІН НОМЕР_1 в квартиру АДРЕСА_1.

В задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні власністю та виселенні - відмовити.

Сторони мають право оскаржити рішення подавши на протязі 10 днів з дня проголошення рішення апеляційну скаргу в Апеляційний суд Дніпропетровської області через Тернівський районний суд м.Кривого Рогу.

СУДДЯ: