АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/5341/15 Справа № 186/417/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - Янжула С. А. Доповідач - Пищида М.М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2015 року м. Дніпропетровськ Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого: - Пищиди М.М.,

суддів: - Глущенко Н.Г., Чененкової Л.А.,

при секретарі: - Левцунову І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 21 квітня 2015 року за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про стягнення матеріальної шкоди (індексу інфляції) та процента від простроченої суми, -

ВСТАНОВИВ:

У березні 2015 року ОСОБА_6 звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 02 березня 2010 року на його користь стягнуто з відповідача суму боргу за договором позики в розмірі 15 000 гривень та судові витрати у справі 375 гривень, а всього стягнуто 15 375 гривень. На виконання вказаного рішення суду було видано виконавчий лист № 2-72 і 30 березня 2010 року відділом державної виконавчої служби Першотравенського міського управління юстиції було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

Згідно довідок від 11 квітня 2014 року: №3025 - кошти в сумі 60,31 гривень було стягнуто в серпні 2012 року, №3026 - кошти в сумі 60,31 гривень було стягнуто в вересні 2012 року, №3027 - кошти в сумі 66,57 гривень було стягнуто в жовтні 2012 року та довідок від 10.2013 року №8507/03-14 - кошти в сумі 66,57 гривень було стягнуто в листопаді 2012 року, №8508/03-14 - кошти в сумі 66,64 гривень було стягнуто в грудні 2012 року з боржника ОСОБА_7, перераховані на його користь, в рахунок повернення боргу, згідно виконавчого листа №2-72 від 29 грудня 2009 року про стягнення заборгованості з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6, повернення боргу, який повинен був повернутий ОСОБА_7 в грудні 2007 року.

В зв'язку з несвоєчасним поверненням боргу йому спричинена матеріальна шкода, яка згідно з діючим законодавством виражається в сумі заборгованості з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення по поверненню боргу та процентів від простроченої суми (10%).

В договорі позики від 20 жовтня 2007 року в п.п.1,2 визначено строк, а саме: позичальник зобов'язується повернути суму позики в установлений договором строк - до 20 грудня 2007 року

Рішенням Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 21 квітня 2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 в рахунок індексації заявленої простроченої суми боргу в розмірі 204 (двісті чотири) гривень 42 коп.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто на користь ОСОБА_6 з державного бюджету в рахунок повернення судових витрат 8 грн. 03 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати, та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування судового рішення є порушення норм матеріального та процесуального Закону.

Як вбачається з матеріалів справи рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 02 березня 2010 року на користь позивача стягнуто з відповідача суму боргу за договором позики в розмірі 15000 гривень та судові витрати у справі 375 грн..а всього стягнуто 15375 грн. На виконання вказаного рішення суду було видано виконавчий лист № 2-72 і 30 березня 2010 року відділом державної виконавчої служби Першотравенського міського управління юстиції було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

Задовольняючи позов про стягнення з відповідача в рахунок індексації заявленої простроченої суми боргу в розмірі 204 гривень 42 коп., яка складається з індексу інфляції на суму :38,44 грн отриманих у серпні 2012 року в розмірі 60,31 грн з врахуванням індексу інфляції за грудень 2007 року-січень 2011 року 63,73 (60,31грн х 63,73 : 100= 38грн 44 коп);38,44 грн отриманих у вересні 2012 року в розмірі 60,31 грн з врахуванням індексу інфляції за грудень 2007 року-січень 2011 року 63,73 (60,31грн х 63,73 : 100= 38грн 44 коп);42,43 грн отриманих у жовтні 2012 року в розмірі 66,57 грн з врахуванням індексу інфляції за грудень 2007 року-січень 2011 року 63,73 (66,57грн х 63,73 : 100= 42,43 грн); 42,53 грн отриманих у листопаді 2012 року в розмірі 66,57 грн з врахуванням індексу інфляції за грудень 2007 року-січень 2011 року 63,89 (66,57грн х 63,89 : 100= 42,53 грн);42,58 грн отриманих у грудні 2012 року в розмірі 66,64 грн з врахуванням індексу інфляції за грудень 2007 року-січень 2011 року 63,89 (66,64грн х 63,89 : 100= 42,58 гривень); районний суд зробив правильний висновок про те, що відповідач порушив своє зобов'язання по поверненню позики в грудні 2007 року та повинен сплатити позивачу на підставі ч.2 ст.625 ЦК України та п.6 договору позики індексацію заявлених позивачем прострочених сум боргу.

Таким чином, суд першої інстанції постановив законне рішення стосовно стягнення інфляційних сум.

Разом з тим, колегія суддів не погоджується з висновком суду про відмову у задоволені позову про стягнення з відповідача 10% пені за кожен день прострочення виконання зобов'язання.

Пунктом 6 укладеного між сторонами договору позики від 20 жовтня 2007 року передбачено, що у випадку несвоєчасного повернення позики Позичальник сплачує позикодавцю суму з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення, а також 10 відсотків від простроченої суми. (а.с.24)

Частиною 1 ст. 598 ЦК України визначено, що зобов'язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, що передбачені договором або Законом (ст. ст. 559, 599-601, 604-609 ЦК України), зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Оскільки зобов'язання в повному обсязі не було виконане, кошти позивачу не повернуті, відповідач несе відповідальність відповідно умов договору позики, в зв'язку з несвоєчасним поверненням отриманих коштів (ст. 549 ЦК України).

Ухвалення судом рішення про стягнення боргу, який не повернуто, не припиняє зобов'язальних правовідносин сторін договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання ним угоди та не позбавляє позичальника права вимагати від відповідача його належного виконання.

При частковому задоволенні позовних вимог щодо процентів від простроченої суми боргу, суд першої інстанції, в протиріч умовам договору, зробив хибний висновок відносно стягнення 10% пені від простроченої суми, які договором не передбачено.

Відповідно до ст. 16 ЦК України та ст. 11 ЦПК України кожна особа самостійно вибирає спосіб захисту в суді своїх прав і розпоряджається предметом спору на власний розсуд.

Відповідно до умов договору позики, обраних сторонами на момент його підписання розмір відсотків, які підлягають стягненню складав станом:

на 01 вересня 2012 року складає 12 166,24 грн -10%=1 216,62 грн.

на 01 жовтня 2012 року складає 12 105,93 грн -10%=1 210,59 грн.

на 01 листопада 2012 року складає 12 039,36 грн -10%=1 203,94 грн.

на 01 грудня 2012 року складає 11 972,72 грн -10%=1 197,27 грн.

на 01 січня 2013 року складає 11 906,15 грн -10%=1 190,62 грн.

Всього: 1 216,62+1 210,59+1 203,94+1 197,27+1 190,62= 6 019,04 гривень.

Таким чином, стягненню підлягає сума заборгованості за процентами всього в розмірі 6 019 грн.04 коп.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат у справі суд виходить з наступного:

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

А тому стягненню на користь ОСОБА_6 з державного бюджету в рахунок повернення судових витрат підлягає сума 243 грн.60 коп.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309,316 ЦПК України, апеляційний суд, -

ВИРІШИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - задовольнити.

Рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 21 квітня 2015 року скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо стягнення 10 % від простроченої суми та в частині розподілу судових витрат.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 6019 грн. 04 коп. та судові витрати в розмірі 243 грн.60 коп.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: