Справа № 2-о/489/5/2015
РІШЕННЯ

Іменем України

18.05.2015 року

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого - судді Тихонової Н.С.,

при секретареві - Бреженюк Н.С.,

за участю:

представника заявника - Статкевської І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за заявою Миколаївської міської ради про визнання спадщини відумерлою,

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2014 р. Миколаївська міська рада звернулась до суду з заявою про визнання спадщини відумерлою. Свої вимоги мотивувала тим, що квартира АДРЕСА_1 належала на праві спільної сумісної власності ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 р., ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 р., та ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 р. Після смерті вказаних осіб в спірній квартирі ніхто не проживав, вона зачинена та її ніхто не відвідує. Протягом встановленого законом строку до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини ніхто не звертався, право власності на вищезазначене майно, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_3 ніхто не набув.

Посилаючись на вищевикладене, Миколаївська міська рада просить суд визнати спадщину, а саме квартиру АДРЕСА_1, яка відкрилась після смерті ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_3- відумерлою та передати її територіальній громаді м. Миколаєва в особі Миколаївської міської ради.

Представник заявника в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав в повному обсязі.

Заінтересована особа ОСОБА_5 в судове засідання не з'явилась , повідомлялась судом про розгляд справи належним чином, причини неявки суду не повідомила.

Від Другої Миколаївської державної нотаріальної контори надійшла письмова заява з проханням розглядати справу без участі її представника, посилаючись на розсуд суду.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, суд встановив наступне.

Відповідно до Свідоцтва про право власності на житло, виданого Міською службою приватизації державного житлового фонду 03.08.1993 р., ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності належала квартира АДРЕСА_1

Згідно Довідки Комунального підприємства "Миколаївського міжміського бюро технічної інвентаризації" № 1864 від 14.03.2012 р. право власності на квартиру АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_3 - на праві спільної сумісної власності.

На підставі заяви ОСОБА_5 від 26.10.2009 року було видано дублікат Свідоцтва про право власності на житло, яким усунуто помилки, наявні в оригіналі, у тому числі у прізвищі власника, а саме - замість ОСОБА_3 зазначено ОСОБА_7.

У відповідності до Повних витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть встановлено, що ОСОБА_7 (ІНФОРМАЦІЯ_3 р.н.) померла ІНФОРМАЦІЯ_4 р., ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1 р.н.) помер ІНФОРМАЦІЯ_2 р., ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_5 р.н.) померла ІНФОРМАЦІЯ_6 р.

Згідно Довідки ЖКП ММР «Південь» № 2641 від 13.10.2014 р., Виписки з домової книги, Акту від 13.10.2014 р. за адресою: АДРЕСА_1 ніхто не зареєстрований та не проживає.

Згідно Витягу із особового рахунку за вказаною квартирою станом на 01.10.2014 р. борг по квартирній платі відсутній.

Як вбачається з Інформаційної довідки зі спадкового реєстру від 25.11.2014 р. спадкова справа після смерті ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 р., не заводилася. Відтак з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 у встановлений законом строк ніхто не звертався. Проте відповідно до Рішення Заводського районного суду м. Миколаєва № 2о/1412/68/12 встановлено, що ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 р., та ОСОБА_4 були рідними сестрами. За таких обставин, оскільки на час смерті ОСОБА_7 її сестра ОСОБА_4 була зареєстрована разом з нею, фактично проживала з нею та вступила в управління спадковим майном, вона прийняла спадщину.

Разом з тим на адресу суду надійшли копії спадкової справи № 671/2006 після смерті ОСОБА_2, а також спадкової справи № 981/2006 після смерті ОСОБА_4

Як вбачається зі змісту спадкової справи № 671/2006, спадщину після смерті ОСОБА_2 прийняла ОСОБА_5, яка у встановленому законом порядку звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. При цьому померлим ОСОБА_2 за життя було складено заповіт, відповідно до якого він заповідав належну йому АДРЕСА_1 та належні йому грошові внески ОСОБА_5

Відповідно до спадкової справи № 981/2006 встановлено, що з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 до нотаріальної контори у встановлений законом строк звернувся ОСОБА_9, який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 р.

Відповідно до спадкової справи № 412/2008 після смерті встановлено, що після смерті ОСОБА_5 спадщину прийняли його донька ОСОБА_5 та дружина ОСОБА_8, яка відмовилась від своєї частки на користь доньки.

Відповідно до ч. 1 ст. 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття суд визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини.

Дослідивши матеріали справи та надані докази судом встановлено наявність спадкоємців за законом та за заповітом після смерті ОСОБА_7, ОСОБА_2, ОСОБА_4 Спадкоємці прийняли спадщини та не були усунуті від права спадкування.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що заявлені вимоги щодо визнання спадщини відумерлою безпідставні та в їх задоволенні необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 60, 212, 214, 234-235, 274-278 ЦПК України, ст. 1277 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні Миколаївської міської ради про визнання спадщини відумерлою - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається Апеляційному суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: