Справа №442/2925/15-ц
Провадження №2/442/1097/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

22 вересня 2015 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Коваля Р.Г.,

при секретарі Михавко І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дрогобичі цивільну справу за позовом Степ»яка ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участю третьої особи служби у справах дітей виконавчого комітету Дрогобицької міської ради про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільного спілкування з дитиною батьком, який проживає окремо від неї та визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею,

В С Т А Н О В И В :

Степ»як ОСОБА_1, в інтересах якого діє на підставі на підставі нотаріальної довіреності від 25.01.2013 року ОСОБА_3, звернувся до суду з вищезгаданим позовом, посилається на те, що перебував у зареєстрованому шлюбу з відповідачем з 1991 року по 2013 рік. Під час шлюбу. У них народилося двоє дітей: Степ»як С.І, ІНФОРМАЦІЯ_1, який на даний час вже повнолітній та Степ»як Л.І., ІНФОРМАЦІЯ_2.

Після розірвання шлюбу і до цього часу, продовжує матеріально утримувати та забезпечувати обох дітей і відповідач щодо цього претензій не має.

Після розірвання шлюбу, відповідач повністю ізолювала дитину від нього. Коли він приїжджав побачитися з нею, відповідач не впускала його в квартиру та не випускала дитину до нього.

Він намагався врегулювати дане питання з відповідачем мирним шляхом, неодноразово звертався до неї та просив не чинити йому перешкод у спілкуванні з донькою.

Вказує на те, що має бажання бачитися з донькою, спілкуватися з нею, приймати активну участь в її вихованні, розвитку та житті.

Не осягнувши згоди з відповідачем щодо побачень та спілкування з дитиною, він звернувся до Комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Дрогобицької міської ради, на засідання якої була запрошена і відповідач і надавала відповідні пояснення. Після засідання, комісія визначили дні мого побачення з дитиною. Однак, відповідач навіть і не подумала виконувати рекомендації, визначені в рішенні зазначеної комісії та продовжувала ігнорувати мої прохання щодо спілкування з дитиною. Відповідач не відчиняла двері під час його перебування за місцем проживання дитини.

Вважає, що такі дії відповідача свідчать про умисне порушення його прав щодо спілкування з дитиною, участі в її вихованні та розвитку, порушення інтересів дитини, яка також потребує спілкування з батьком.

Крім того, зазначає, що визначені Комісією два дні зустрічі з дитиною щосуботи та щонеділі з 12.00 год. по 18.00 год. звужують його право щодо участі у спілкуванні та вихованні доньки у канікулярний період. Тобто, встановлені години, були визначені Комісією під час навчального періоду, а у канікулярний період він повинен мати змогу на більш тривалий час побачень зі своєю донькою.

Представник позивача ОСОБА_3 в судове засідання не з»явився. Подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задоволити. Не заперечує проти постановлення заочного рішення.

Відповідач в судове засідання не зявилася, не повідомивши причин, хоча була своєчасно повідомлена про дату, час та місце слухання справи. При таких обставинах суд визнав неявку відповідача неповажною та розглянув справу у її відсутності, провівши заочний розгляд справи.

Представник третьої особи служби у справах дітей виконавчого комітету Дрогобицької міської ради ОСОБА_4 в судове засідання не з»явилася, від неї надійшла заява про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги щодо усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільного спілкування з дитиною, який проживає окремо від батька, підтримує в повному обсязі. В частині зміни графіку побачень Степ»яка І.С. з дитиною, покладається на думку суду.

Перевіривши матеріали справи, суд встановив, що позов є підставним і підлягає задоволенню з наступних міркувань.

Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч. 1 ст. 224 ЦПК України.

За принциповими положеннями ст.ст. 10, 11 ЦПК України, які встановлюють змагальність та диспозитивність цивільного процесу, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, визначаючи коло доказів, які надаються суду, відповідно до положень ч. 1 ст. 60 ЦПК України.

Вимогами статей 59, 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях; обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування; докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Згідно ч. 2 ст.18 СК України, суд застосовує способи захисту, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін.

Способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є: встановлення правовідношення; примусове виконання добровільно не виконаного обов'язку; припинення правовідношення, а також його анулювання; припинення дій, які порушують сімейні права; відновлення правовідношення, яке існувало до порушення права; відшкодування матеріальної та моральної шкоди, якщо це передбачено цим Кодексом або договором; зміна правовідношення.

Матеріалами справи встановлено, що 16.11.1991 року, між Степ»яком І.С. та Степ»як (ОСОБА_2) С.Ф. було укладено шлюб, який рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 28.05.2013 року було розірвано.

Від даного шлюбу в них народилося двоє дітей: Степ»як ОСОБА_5, 02 січня 1993 року, який на даний час вже є повнолітнім та донька Степ»як ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3.

З наданих письмових доказів, встановлено, що між сторонами склалися неприязні стосунки, у результаті яких у сторін виник спір з приводу визначення порядку спілкування та приймання участі у вихованні доньки позивачем.

Позивач проживає окремо від дитини, у зв'язку з чим не має вільної можливості приймати участь у спілкуванні та вихованні з донькою.

Відповідно до ст. 141 СК України мати та батько мають рівні права та обов'язки. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їх прав.

Вирішення батьками питання про виховання дитини регулюється ст. 157 СК України. Так, відповідно до норми зазначеної статті той з батьків, що проживає окремо від дитини, зобов'язаний приймати участь у її вихованні та має право на особисте спілкування з нею. Крім того, той із батьків, з ким проживає дитина, не має права чинити перешкоди тому із батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та приймати участь у її вихованні.

Згідно ч. 1 ст. 159 СК України якщо той з батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий з батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

Частиною 2 цієї ж статті встановлено, що суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його приживання, тощо), місце та час їхнього спілкування, з урахуванням віку, стану здоров'я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин. що мають істотне значення. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною в присутності іншої особи.

Виходячи із положень вказаної вище статі, вбачається, що основною причиною звернення до суду є перешкоди які чиняться батькові, тощо.

Частиною 2 ст. 155 СК України визначено, що батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Також відповідно до ст..ст. 11, 15 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї.

Отже, із тлумачення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ст. ст. 7, 141, 159 СК України випливає, що при вирішенні спору щодо участі у вихованні та порядку зустрічей з дитиною того з батьків, хто проживає окремо від дитини, судом мають враховуватися передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини.

З урахуванням встановлених судом обставин, а також виходячи з того, що мати та батько - найрідніші для дитини люди на землі, тому одним із найосновніших їхніх немайнових прав є можливість постійного або хоча б систематичного спілкування: безпосереднього (прямого), телефонного, листовного. Дитина має природну потребу і право спілкуватися з обома батьками, а тому позов є підставний та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212-214, 224-226 ЦПК України, ст..ст. 7, 141, 150, 155, 158, 159 СК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити.

Зобов»язати ОСОБА_2 не чинити Степ»яку ОСОБА_1 перешкоди брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з донькою Степ»як ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Визначити способи участі Степ»яка ОСОБА_1 у вихованні доньки Степ»як ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, як особисте спілкування:

-під час зимових канікул: на 2-3 дні (08,09,10 січня) перебування з дитиною за місцем її реєстрації м.Дрогобич, вул..Озерна, 15 з правом виїзду за межі м.Дрогобича у вказаний період. У разі хвороби дитини вказаний термін пролонговується на вказану кількість днів після її видужання;

-у разі, якщо святкові дні припадають на день побачення Степ»яка І.С. з донькою або цей день передує дню побаченню або є наступним після нього, то такі дні донька проводить з батьком;

-у день народження дитини кожен з батьків має право на безпосереднє спілкування з нею протягом не менше шести годин поспіль. Час такого спілкування з донькою попередньо узгоджується між батьками;

-спільний відпочинок під час літніх канікул: другу половину літніх канікул протягом п»ятнадцять днів щомісяця, дитина проводить з батьком без присутності матері малолітньої дитини, за умови забезпечення необхідного духовного, фізичного і морального розвитку дитини, з правом виїзду за межі м.Дрогобича;

-необмежене спілкування з донькою Степ»як ОСОБА_6, 16липня ІНФОРМАЦІЯ_5, засобами телефонного, електронного зв»язку, які не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між батьком та донькою. Мати, дід, баба чи інші особи не повинні перешкоджати батькові у спілкуванні з дитиною в будь-який спосіб;

-особи, з яким проживає малолітня Степ»як Л.І., ІНФОРМАЦІЯ_2, повинні надати Степ»яку І.С. номери домашнього та мобільного телефонів, Скайп, тобто електронного чи іншого засобу зв»язку, які використовує його донька та за посередництвом яких він буде мати можливість безперешкодно спілкуватись з дитиною.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з дня його оголошення через Дрогобицький міськрайонний суд.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Головуючий