Справа № 669/579/15-ц
Провадження № 2/669/189/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 липня 2015 року смт.Білогір'я

Білогірський районний суд Хмельницької області

в складі:

судді Герасимчук Н.П.,

при секретарі Дмитришиній В.В.,

з участю позивача ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Білогір?я цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного підприємства «Депозитгруп» та приватного підприємства «Рекордофін» про визнання договорів недійсними, стягнення коштів та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

08.06.2015 року ОСОБА_1 (надалі позивач) звернулася до суду з позовом до приватного підприємства «Депозитгруп» та приватного підприємства «Рекордофін» (надалі відповідачі) про визнання договорів недійсними, стягнення коштів та моральної шкоди, вказавши про те, що є інвалідом першої групи і їй терміново була необхідна операція по пересадці нирки. ЇЇ життя залежить від діалізу, тому вона вирішила взяти позику для оплати вартість операції. З оголошення в газеті їй стало відомо, що лише на підставі паспорта та ідентифікаційного коду можна взяти безвідсоткову позику. Для неї це був вихід із ситуації, яка склалася, тому вона поїхала в м. Рівне за адресою, вказаною в оголошенні. В офісі працівник, який діяв від ПП «Депозитгруп» та ПП «Рекордофін» завірив її, що через 5 днів після оформлення договору вона зможе отримати позику на 100 тис. грн. 12 березня 2015 року вона уклала договір з ПП «Ренесанс» за № 010625 про отримання позики на умовах діяльності програми «Ренесанс». Після підписання договору співробітник ОСОБА_3 який діяв від ПП «Депозитгруп» та ПП «Рекордофін», повідомив її, що отримання позики буде можливим після сплати 6750 грн. для підтвердження її платоспроможності та отримання позики в розмірі 100 тис. грн. та надав для підпису договір № 010625 про надання інформаційних, консультаційних послуг з ПП «Депозитгруп». 18 березня 2015 року вона сплатила через ПриватБанк вказану суму, а ОСОБА_3 запевнив її, що вказані суми будуть приєднані до суми позики. Після цього вона зателефонувала в офіс ПП «Депозитгруп» з надією, що їй визначать день отримання позики, проте їй повідомили, що для отримання позики їй необхідно сплатити ще 5000 грн. і це буде останній платіж до отримання позики. Через декілька днів її повідомили, що питання про видачу їй позики вирішується, проте до обіду наступного дня їй необхідно сплатити ще останню суму платежу в розмірі 6750 грн. Велика сума вже була сплачена, їй терміново були потрібні кошти на операцію, тому вона наступного дня, 25.03.2015 року внесла на рахунок ПП «Депозитгруп» вказані кошти. Незважаючи на виконання вимог відповідачів, - сплати 18500 грн., до цього часу позики не отримала. Вважає, що в Договорі не був чітко визначений його предмет, договір не конкретний і незрозумілий, носить загальний характер, що унеможливлює його виконання. Відповідачі, отримавши кошти, не вчинили жодних дій по виконанню договору, ввели її в оману. Договір про надання послуг є недійсним, таким, що суперечить вимогам Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки містить несправедливі умови. Укладені договори з ПП «Депозитгруп» та ПП «Рекордофін» не передбачають будь-якої відповідальності цих підприємств за невиконання умов договору та будь-яких гарантій отримання позивачем позики навіть у разі повної сплати щомісячних платежів. Зі змісту Договору з ПП «Депозитгруп» та ПП «Рекордофін» та додатків до нього випливає, що отримання позики учасником фонду можливе лише за умови виконання всіма учасниками договорів, які укладені з кожним із них, а реалізація права учасника фактично поставлена в залежність від наслідків дій інших учасників фонду. Вказала, що умови вказаних договорів є несправедливими та непрозорими. Крім того, вона сплатила кошти не в погашення позики, а за можливість одержання права на отримання грошей у позику. ПП «Депозитгруп» та ПП «Рекордофін» без залучення власних коштів формували спілку учасників за рахунок коштів яких здійснювалася передача права на отримання позики одним із учасників фонду, що є компенсацією за рахунок коштів інших учасників групи, залучених до умов діяльності програми «Ренесанс». Вважає, що дана угода була укладена під впливом обману та із застосуванням нечесної підприємницької практики. Укладений договір є таким, що порушує права споживача послуг та містить велику кількість несправедливих умов, які ставлять споживача у явно невигідне та нерівне становище відносно виконавця послуг. Вказана угода не відповідає вимогам ст.19 Закону України «Про захист прав споживачів», якою заборонена нечесна підприємницька практика, яка вводить споживача в оману, зокрема така, як утворення, експлуатація або сприяння розвитку пірамідальних схем. Вказала, що вказані договори є нікчемними, їх недійсність передбачена Законами.

Просила Договори №№010625 від 12 березня 2015 року, укладеним між нею та ПП «Депозитгруп»та, нею та ПП «Рекордфін» визнати недійсними. Стягнути з відповідачів солідарно на її користь кошти сплачені за договорами №010625 від 12 березня 2015 року в сумі 18500 грн. Стягнути моральну шкоду в розмірі 10000 грн., внаслідок порушення її прав.

В судовому засідання позивач та її представник позовні вимоги підтримали. Позивачка пояснила, що перебуває на гемодіалізі, довго чекала донорської нирки, а коли появився донор на проведення операції потрібно було знайти 100 тис. грн., яких у неї не було, тому коли у газеті побачила оголошення про можливість, без врахування її матеріального становища, отримати позику, зразу ж поїхала за адресою, вказаною у оголошені. При першому спілкуванні представник відповідачів не повідомляв, що потрібно буде до отримання позики сплачувати якісь кошти. Після того як договір був підписаний на пропозицію представника ПП «Депозитгруп» та ПП «Рекордфін» сплатила 18500 грн. телефонувала в їхній офіс, добиваючись отримання позики, проте представник, ОСОБА_3 перестав відповідати на телефонні дзвінки.

Відповідачі, своєчасно та належним чином повідомлені про дату та час розгляду справи, про що свідчить оголошення в газеті «Урядовий кур'єр» № 130(5504) від 21 липня 2015 року, в судове засідання не з?явилися, про причини неявки суд не повідомили.

Заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 12 березня 2015 року між гр. ОСОБА_1 (Замовник) та ПП «Депозитгруп» в особі ОСОБА_3 укладено Договір за № 010625, згідно якого Замовник доручає, а Виконавець приймає на себе зобов'язання за обумовлену плату надати інформаційні, консультаційні послуги та послуги з пошуку інформації. Вартість плати за надання послуг складає 6750 грн.

Цієї ж дати, тобто 12.03.2015 року ПП «Рекордфін» в особі ОСОБА_3 (Підприємство) та ОСОБА_1 (Учасник) укладено Договір за таким же номером (0100625), згідно якого Підприємство за згодою Учасника зобов'язалося вчинити від його імені певні дії спрямовані на надання безвідсоткової позики, зазначеної у додатку №1 до даного Договору на умовах діяльності програми «Ренесанс», що міститься в додатку №2 до даного договору, які є невід'ємними частинами Договору та зобов'язалося організовувати та проводити розподіл Фонду Учасників, здійснити надання безвідсоткової позики на користь Учасника за рахунок Фонду Учасників (п.п. 1.1 Договору). Умовами Договору передбачено надання Учасникам безвідсоткової позики за рахунок Фонду Учасників (п.1.5 ст. 1 Договору).

Учасник зобов'язався своєчасно, не пізніше 15 числа кожного місяця сплачувати платіж до Фонду Учасників, за рахунок якого Підприємство надає відповідні суми у безвідсоткову позику за Програмою «Ренесанс» (п.2.1.1 ст. 2 Договору).

Із додатку №1 Договору вбачається, що сторони погодили розмір позики в сумі 150000 грн., визначили розмір щомісячних платежів - 1550,43 грн., кількість платежів - 120.

Умовами Програми «Ренесанс» (додаток 2 до Договору) встановлений порядок проведення заходу з розподілу Фонду Учасників (ст. 4 Додатку №2), згідно якої Підприємство організовує Захід з розподілу Фонду Учасників, коли Фонд Учасників є достатнім. Учасник програми має право брати участь у Заході за відсутності заборгованості по сплаті платежів. З метою виконання умов програми «Ренесанс», підприємство формує окремі фонди за рахунок коштів, внесених до Фонду учасників в залежності від строку графіка погашення сум безвідсоткової позики. Перевагу має той Учасник, що надіслав Заяву на Захід з розподілу Фонду Учасників, яка містить максимальне повідомлення та/або найбільшу кількість сплачених платежів до Фонду Учасників. Має право на ознайомлення із його результатами у Заході лише той учасник, який брав участь у Заході. Інформація надається кожному учаснику в порядку, встановленому Підприємством, і в обсязі, що стосується безпосередньо самого Учасника.

Порядком отримання безвідсоткової позики, визначеним ст. 5 Додатку №2 Договору передбачено, що у разі отримання Рішення про надання безвідсоткової позики Підприємство надає безвідсоткову позику протягом 30 банківських днів лише після того як Учасником будуть виконані всі вимоги, передбачені цією статтею Договору в т.ч.: сплати запропонованих платежів до Фонду Учасників в строк, не пізніше 5 банківських днів з моменту отримання Рішення про надання позики (їх розмір не був попередньо узгоджений); підписання Додатку №3 до Договору та Договору безвідсоткової позики на умовах, визначених Підприємством; укладання з Підприємством у порядку та на умовах, визначеним останнім, відповідного Договору забезпечення виконання зобов'язань Учасника за Договором безвідсоткової позики, укладеним між ним та підприємством; надання для оформлення вказаних Договорів усіх необхідних документів, які передбачені чинним законодавством України, а також тих, які вимагає Підприємство; проведення в порядку та при умовах, визначених Підприємством, обов'язкового особистого страхування життя, здоров'я, працездатності. При укладанні Договору застави або іпотеки Учасник проводить обов'язкове майнове страхування об'єкта застави на умовах, передбачених даними Договорами та Договором безвідсоткової позики, несе усі витрати, пов'язані з оформленням договорів та пов'язаних з ними документів.

Додатком 2 до Договору передбачена можливість одностороннього порядку розірвання Договору за бажанням Учасника, проте у такому випадку Підприємство здійснить повернення сплачених Учасником платежів до Фонду Учасників лише протягом 30 банківських днів від дня закриття Програми «Ренесанс», до якої належав Учасник. (п.8.1 додатку №2 до Договору). Закриття ж програми «Ренесанс» проводиться протягом 30 днів у випадку повного виконання платіжних зобов'язань останнього Учасника у Програмі «Ренесанс» або після закінчення сплати всієї кількості платежів останнього Учасника у Програмі «Ренесанс». Тобто, повергнення сплачених коштів може відкладатися на невизначений період.

На виконання вказаних Договорів позивачкою через ПриватБанк 18.03.2015 року сплачено 6750 грн., 20.03.2015 року - 5000 грн., та 25.03.2015 року 6750 грн., всього 1850 грн. (а.с.11).

Із змісту текстів спірних Договорів вбачається, що умови Договорів є несправедливими та непрозорими унаслідок чого утворюється істотний дисбаланс договірних прав і обов'язків на шкоду споживачеві, спрямовані на введення в оману споживача шляхом залучення його коштів з метою реалізації діяльності пірамідальної схеми, що свідчить про те, що ПП «Депозитгруп» та ПП «Рекордфін» здійснює нечесну підприємницьку практику, оскільки Фонди Учасників з надання безвідсоткової позики формуються виключно за рахунок внесків інших Учасників Програми, без залучення коштів Підприємства, а розподіл коштів Фонду Учасників між Учасниками являє собою реалізацію діяльності пірамідальної схеми.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. ч. 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

За положеннями ч. 1, п. 7 ч. 3, ч. 6 ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів» нечесна підприємницька практика забороняється. Нечесна підприємницька практика включає будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману або є агресивною. Забороняються як такі, що вводять в оману: утворення, експлуатація або сприяння розвитку пірамідальних схем, коли споживач сплачує за можливість одержання компенсації, яка надається за рахунок залучення інших споживачів до такої схеми, а не за рахунок продажу або споживання продукції.

П.3.ч.4. цієї статті визначено, що агресивною вважається підприємницька практика, яка фактично містить елементи примусу, докучання або неналежного впливу та істотно впливає чи може вплинути на свободу вибору або поведінку споживача стосовно придбання продукції, при цьому до уваги береться використання тяжкої для споживача обставини, про яку продавцю або виконавцю було відомо, для впливу на рішення споживача.

Правочини, здійснені з використанням нечесної підприємницької практики, є недійсними.

Таким чином, указаний Закон установив недійсність правочинів, здійснених із використанням нечесної підприємницької діяльності, яка полягає, зокрема у введенні в оману споживачів шляхом залучення їхніх коштів з метою реалізації діяльності пірамідальної схеми.

Вказаний висновок міститься і в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 липня 2012 року та підтверджується постановою Верховного Суду України від 16 січня 2013 року.

В силу вимог ст. 360-7 ЦПК України рішення Верховного Суду України, що прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх судів України.

Договори між позивачем та відповідачами № 010625 містять явно несправедливі умови для позивача, суперечать нормам Закону України «Про захист прав споживачів», а самі умови договорів ставлять позивача у явно невигідне становище та вводять в оману щодо строків та умов отримання безвідсоткової позики.

Крім того, позивач ОСОБА_1 була введений відповідачами в оману тим, що, не здогадуючись, сплачувала кошти не на погашення безвідсоткової позики, а за можливість одержання права на її отримання. Відповідачі без залучення власних коштів формували Фонди Учасників, за рахунок коштів яких, з метою реалізації діяльності пірамідальної схеми, здійснювали розподіл прав Учасників на отримання позики одному із Учасників, що є компенсацією за рахунок коштів інших учасників групи, залучених до умов діяльності Програми «Ренесанс». Відповідачам було відомо про тяжку для споживача обставину, - необхідність проведення операції по заміні нирки, на що у терміновому порядку були потрібні кошти, та використали тяжку для споживача обставину для впливу на його рішення.

Таким чином, суд дійшов висновку, що Договори від 12 березня 2015 року № 010625 між гр. ОСОБА_1 та ПП «Депозитгруп» про надання інформаційних, консультаційних послуг та послуг з пошуку інформації та між ОСОБА_1 та ПП «Рекордфін» про надання безвідсоткової позики слід визнати недійсними, на підставі того, що вони були укладеними шляхом здійснення відповідачами нечесної підприємницької практики, що вводить споживача в оману та є агресивною.

Згідно ст. 216 ЦК України, у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину.

Таким чином, визнавши вищевказані договори недійсними, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів солідарно на користь позивачки суму, сплачену за договором №010625, всього 18500 грн.

Суд відмовляє у вимозі про стягнення моральної шкоди, оскільки в ЗУ «Про захист прав споживачів» наведено вичерпний перелік підстав відшкодування такої шкоди і підстави на які посилається позивач, як на обґрунтування вимоги про стягнення моральної шкоди до цього переліку не входить.

При таких обставинах позов підлягає задоволенню частково.

Оскільки позивач в силу ст. 5 ч. 1 п. 7 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору при подачі позову до суду про захист прав споживачів, судовий збір в розмірі 243,60 грн. підлягає стягненню з відповідачів.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 203, 216 ЦК України, ст. ст. 10,11,212-215, 224-226 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до приватного підприємства «Депозитгруп» та приватного підприємства «Рекордофін» про визнання договорів недійсними, стягнення коштів та моральної шкоди, задовольнити частково.

Договір №010625 від 12 березня 2015 року, укладеним між ОСОБА_1 та приватним підприємством «Депозитгруп» визнати недійсним.

Договір №010625 від 12 березня 2015 року, укладеним між ОСОБА_1 та приватним підприємством «Рекордфін» про надання безвідсоткової позики визнати недійсним.

Стягнути з приватного підприємства «Депозитгруп» та приватного підприємства «Рекордофін» солідарно на користь ОСОБА_1 грошові кошти сплачені за договорами №010625 від 12 березня 2015 року 18500 грн.

Та на користь держави 243,60 судового збору

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Хмельницької області через Білогірський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідачів, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя підпис Н. П. Герасимчук

З оригіналом згідно.

Суддя Білогірського районного суду

Хмельницької області Н.П. Герасимчук