НОВОМОСКОВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 183/7903/14
№ 2/183/1017/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2015 року

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Городецького Д.І.,

секретаря Литвинової У.В.

за участю:

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Перещепинської міської ради Новомосковського району Дніпропетровської області про встановлення факту, який має юридичне значення, визнання права власності в порядку спадкування за заповітом,

в с т а н о в и в :

12 грудня 2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Перещепинської міської ради Новомосковського району Дніпропетровської області про встановлення факту, який має юридичне значення, визнання права власності в порядку спадкування за заповітом.

В обґрунтування своїх вимог позивач ОСОБА_2 посилалася на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати - ОСОБА_3.

За життя, 03 березня 2000 року, ОСОБА_3 склала заповіт, посвідчений секретарем Виконавчого комітету Перещепинської селищної ради Новомосковського району дніпропетровської області, реєстровий № 54, відповідно до якого, на випадок смерті, заповідала їй, ОСОБА_2 все майно.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 6,76 га., яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Перещепинської міської ради Новомосковського району Дніпропетровської області.

Позивач зазначила в позові, що вона звернулася до приватного нотаріуса Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Дейнего Світлани Іванівни з заявою про прийняття спадщини після ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1, але, постановою нотаріуса від 01 грудня 2014 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки нею пропущений строк прийняття спадщини.

Позивач ОСОБА_2 зазначила в заяві, що у відповідності до ч.3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

ОСОБА_2 посилалася на те, що вона зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, але з 2006 року проживала із своєю матір'ю, до дня її смерті в будинку, за адресою: АДРЕСА_2.

В зв'язку з наведеним, в позовній заяві ОСОБА_2 просила суд:

-встановити факт, який має юридичне значення, а саме, що вона, ОСОБА_2 постійно проживала разом із ОСОБА_3, померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 на час відкриття спадщини;

-визнати за нею, ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку, площею 6,76 га., яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Перещепинської міської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, в порядку спадкування за заповітом після матері - ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги ОСОБА_2 в повному обсязі, посилався на підстави звернення до суду, викладені в заяві, просив суд задовольнити вимоги.

Перещепинська міська рада Новомосковського району Дніпропетровської області, як відповідач, в своєму листі просила суд розглядати справу без участі її представника, не заперечувала проти задоволення позовних вимог.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, свідків, дослідивши докази, надані позивачем, приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з наступного.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача - ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть.

Встановлено, що за життя, 03 березня 2000 року, ОСОБА_3 склала заповіт, посвідчений секретарем Виконавчого комітету Перещепинської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області, реєстровий № 54, відповідно до якого, на випадок смерті, заповідала ОСОБА_2 все належне їй на час смерті майно.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 у визначений законодавством шестимісячний строк не зверталася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після матері - ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно довідки приватного нотаріуса Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Дейнего Світлани Іванівни, спадкова справа після ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1, не заводилася, 01.12.2014 року з заявою про прийняття спадщини звернулася ОСОБА_2

Постановою приватного нотаріуса Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області від 01 грудня 2014 року ОСОБА_2 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1, оскільки нею пропущений строк прийняття спадщини.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується паспортом громадянина України.

Свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6, кожен окремо, в судовому засіданні пояснили, що з 2006 року ОСОБА_2 проживала із своєю матір'ю, до дня її смерті в будинку, за адресою: АДРЕСА_2.

Зазначений факт підтверджується також довідкою виконавчого комітету Перещепинської міської ради від 11.09.2014 року.

Відповідно до ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, які мають юридичне значення.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що вимоги ОСОБА_2 в частині встановлення факту, який має юридичне значення обґрунтовані та підлягають задоволенню.

У відповідності до ч.3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Стосовно вимог про визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом, суд приходить до наступного.

У відповідності до ч.3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Оскільки судом встановлено, що ОСОБА_7 проживала разом з матір'ю - ОСОБА_3 на час відкриття спадщини, вона вважається такою, що прийняла спадщину.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 була власником земельної ділянки площею 6,76 га., яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Перещепинської міської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серія НОМЕР_1, виданим 24.12.2001 року Перещепинською міською радою Новомосковського району дніпропетровської області.

У відповідності до Закону України «Про нотаріат» на нотаріусів покладаються повноваження щодо оформлення спадщини, видача свідоцтв про право на спадщину.

Оскільки підставою для відмови нотаріусом у видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину був факт пропуску ОСОБА_2 строку для звернення за заявою для прийняття спадщини, судом встановлений факт, який має юридичне значення, тому, спору з значеного приводу не виникло і позивач має право на звернення до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

Враховуючи наведене, в задоволенні позовних вимог ОСОБА_7 про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом належить відмовити.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 213-215, 256 ЦПК України, ст.ст. 328, 346, 370, 372, 1216, 1218, 1225, 1258, 1261, 1269 ЦК України, Законом України «Про нотаріат», суд,

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити частково..

Встановити факт, який має юридичне значення, а саме, що ОСОБА_2 постійно проживала разом із матір'ю - ОСОБА_3, померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 на час відкриття спадщини, в будинку за адресою: АДРЕСА_2.

В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_2 - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Д.І. Городецький