Справа № 337/6071/15-ц
Провадження № 6/337/173/2015
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2015 року Хортицький районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді - Сидорової М.В.

при секретарі - Стафорової О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Запоріжжі подання державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Запорізького районного управління юстиції Запорізької області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1, -

ВСТАНОВИВ:

Державний виконавець ВДВС Запорізького РУЮ Запорізької області звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України до виконання своїх зобовязань відносно боржника ОСОБА_1

В поданні зазначив, що в провадженні ВДВС Запорізького РУЮ Запорізької області на виконанні перебувають виконавчі листи: № 2-1026/2011 виданий 09.10.2011 року Запорізьким районним судом Запорізькій області; № 0810/634/2012 виданий 13.07.2012 року Запорізьким районним судом Запорізькій області; № 2-831/11 виданий 10.05.2012 року Орджонікідзевським районним судом м.Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором, суми судового збору, витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, витрат, понесених у звязку з вжиттям заходів щодо збереження предмета іпотеки та штрафу на користь ПАТ Комерційного Банку «Індустріалбанк» на загальну суму 1247005 грн. 62 коп.

03.07.2015 року ВДВС Запорізького РУЮ Запорізької області відкриті виконавчі провадження з примусового виконання зазначених виконавчих листів, а саме: ВП №48013740 на виконання виконавчого листа № 2-831/11 видного Орджонікідзевським районним судом м.Запоріжжя на суму 1820,00грн.; ВП №48013665 на виконання виконавчого листа № 2-1026/2011 виданого Запорізьким районним судом Запорізькій області на суму 1146497,77 грн.; ВП №48013908 на виконання виконавчого листа № 0810/634/2012 виданого Запорізьким районним судом Запорізькій області на суму 98687,85 грн. Постанови про відкриття провадження були надіслані боржнику 21.08.2015р. В наданий для добровільного виконання строк та станом на 28.10.2015р. заборгованість боржником не оплачена.

ВДВС Запорізького РУЮ Запорізької області в процесі примусового виконання встановлено, що ОСОБА_1 рахунків відкритих у банківських установах немає, зареєстрованого нерухомого чи рухомого майна немає, доходів не отримує, постійного місця роботи немає.

03.09.2015р. та 10.09.2015р. ОСОБА_1 державним виконавцем були направлені повідомлення про виклик до державної виконавчої служби, але остання на виклики не зявилась.

28.09.2015 р., 06.10.2015р., та 12.10.2015р. на адресу боржника державним виконавцем здійснено виїзд, про що складено відповідні акти. Належне боржниці ОСОБА_1 майно, за рахунок якого можливо було б задовольнити вимоги стягувача встановити не вдалося, оскільки за адресою Боржник був відсутній, інших мешканців цього будинку також дома не було.

Оскільки боржник ОСОБА_1 тривалий час ухиляється від виконання зобовязань, визначених рішеннями суду, а виконавчі листи знаходяться на виконанні тривалий час, державний виконавець просить тимчасово обмежити ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до виконання нею своїх зобовязань.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України, питання про тимчасове обмеження боржника фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

В судове засідання державний виконавець не прибув, про час та місце розгляду був повідомлений належним чином.

Суд вважає можливим розглянути подання у відсутність державного виконавця.

Подання розглядається судом в порядку ст. 377-1 ЦПК України без виклику та повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб.

Відповідно до ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає подання необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно свою власну. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Стаття 33 Конституції України та ст.313 ЦК України гарантує кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, свободу пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлються законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п.18 ч.3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням.

Підстави для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон визначені Законом України «Про порядок виїзду і вїзду в Україну громадян України» від 21.01.1994р.

Відповідно до п.2, 5 ч.1 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну» громадянинові України у випадку, якщо діють неврегульовані договірні чи інші невиконані зобовязання, він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на

нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи),

то до виконання зобовязань або розвязання спору може бути відмовлено у видачі паспорта для виїзду за кордон.

Згідно ч.ч.2, 4 ст.6 Закону «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну» громадянинові України, який має паспорт, у випадках, передбачених п.п.1-9 ч.1 цієї статті, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон або у вказаних випадках паспорт може бути тимчасово затримано чи вилучено.

Відповідно до п.12.1., п.п.12.1.1 - 12.1.5 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року №512/5, у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, державний виконавець може звернутися з поданням до суду за місцезнаходженням органу ДВС щодо встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням. Подання повинно містити, зокрема, підтвердження факту ухилення боржника від виконання своїх зобов'язань. У поданні мають бути визначені заходи (тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України з вилученням паспортного документа чи без такого), найменування органів, які мають їх здійснити, у разі тимчасового обмеження особи (боржника) у праві виїзду за межі України з вилученням паспортного документа зазначаються вид паспортного документа (для громадян України - дипломатичний паспорт, службовий паспорт, паспорт громадянина України, паспорт громадянина України для виїзду за кордон, посвідчення особи моряка тощо; для іноземців та осіб без громадянства - паспортний документ, що підтверджує громадянство іноземця або посвідчує особу без громадянства), його серія та номер, а також найменування та місцезнаходження державного органу, до якого повинен надсилатися вилучений паспортний документ. Крім того, до подання додаються копії виконавчого документа, постанови про відкриття виконавчого провадження та копії інших документів (за потреби); відомості про направлення до суду подання щодо встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду державний виконавець повідомляє боржника.

Таким чином, у разі розгляду заяви про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України відповідно до ст. 377-1 ЦПК України доказуванню підлягають факти ухилення боржника від виконання рішення суду, можливість виїзду за межі України з метою ухилення від виконання рішення суду, в тому числі, наявність закордонного паспорта громадянина України, вжиття державним виконавцем заходів примусового виконання рішення суду відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження» тощо.

Судом встановлено, що вбачається з копій наданих суду документів, що в провадженні ВДВС Запорізького РУЮ Запорізької області на виконанні перебуває виконавчий лист № 2-831/11, виданий 10.05.2012р. Орджонікідзевським районним судом м.Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ АКБ «Індустріалбанк» суми сплаченого судового збору в розмірі 1700 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн. Виконавче провадження ВП №48013740 за вказаним виконавчим листом відкрито постановою старшого державного виконавця ВДВС Запорізького РУЮ Запорізької області Шокот Г.А. від 03.07.2015р., боржнику надано строк для добровільного виконання 09.07.2015р. Копія постанови про відкриття виконавчого провадження направлена ОСОБА_1 21.08.2015р. вих. №9114.

Крім того, в провадженні ВДВС Запорізького РУЮ Запорізької області на виконанні перебуває виконавчий лист № 2-1026/11, виданий 09.10.2011 року Запорізьким районним судом Запорізькій області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ АКБ «Індустріалбанк» заборгованість по кредитному договору в розмірі 1144407,77грн., суму сплаченого державного мита в розмірі 1 700,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн., витрати на послуги оголошення в ЗМІ по виклику відповідачів в сумі 270,00грн. Виконавче провадження ВП №48013665 за вказаним виконавчим листом відкрито постановою старшого державного виконавця ВДВС Запорізького РУЮ Запорізької області Шокот Г.А. від 03.07.2015р., боржнику надано строк для добровільного виконання 09.07.2015р. Копія постанови про відкриття виконавчого провадження направлена ОСОБА_1 21.08.2015р. вих. №9115.

Крім того, в провадженні ВДВС Запорізького РУЮ Запорізької області на виконанні перебуває виконавчий лист 0810/634/2012 виданий 13.07.2012 року Запорізьким районним судом Запорізькій області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ АКБ «Індустріалбанк» витрат, понесених у звязку з вжиттям заходів щодо збереження предмета іпотеки у розмірі 21 960,74грн., штраф у розмірі 75 750,00грн., та судовий збір у сумі 977,77грн. Виконавче провадження ВП №48013908 за вказаним виконавчим листом відкрито постановою старшого державного виконавця ВДВС Запорізького РУЮ Запорізької області Шокот Г.А. від 03.07.2015р., боржнику надано строк для добровільного виконання 09.07.2015р. Копія постанови про відкриття виконавчого провадження направлена ОСОБА_1 21.08.2015р. вих. №9113.

Таким чином в органі ДВС відкрито кілька виконавчих проваджень про стягнення коштів з одного боржника, але даних про те, що вони об'єднані у зведене виконавче провадження, суду не надано.

Згідно відповіді на запит державного виконавця до адресно-довідкового підрозділу територіального органу ДМС України в Запорізькій області від 28.07.2015р., ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно відповідей на запити державного виконавця, здійсненого в межах виконавчого провадження ВП №48013665, ОСОБА_1 рахунків, відкритих у банках та інших фінансових установах як фізична особа-підприємець не має, на обліку в УПФУ не перебуває, не працює, зареєстрованого нерухомого майна не має.

03.09.2015р. державним виконавцем на адресу ОСОБА_1 надіслано виклик до державної виконавчої служби на 10.09.2015р.

10.09.2015р. державним виконавцем на адресу ОСОБА_1 надіслано виклик до державної виконавчої служби на 15.09.2015р.

ОСОБА_1 на виклики не зявилась, про що державним виконавцем складено відповідні акти.

28.09.2015р., 06.10.2015р. та 12.10.2015р. державним виконавцем було складено Акти про те, що під час виїзду за адресою мешкання боржника ОСОБА_1, остання була за місцем мешкання відсутня. Вищевказані акти складені за виконавчим провадження про примусове виконання виконавчого листа № 2-1026/11, виданого 09.10.2011 року Запорізьким районним судом Запорізькій області.

В матеріалах доданих до подання державного виконавця відсутні докази про отримання боржником ОСОБА_1 постанов державного виконавця про відкриття виконавчих проваджень, відсутні дані про одержання ОСОБА_1 викликів до ВДВС Запорозького РУЮ Запорізької області на 10.09.2015р. та 15.09.2015р. з приводу виконання судового рішення та погашення боргу, а також відсутні будь-які інші докази, які б свідчили про обізнаність боржника про наявність відкритих виконавчих проваджень та строків їх добровільного виконання.

Відповідно до положення ч. 2 ст. 10 ЦПК України наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання.

Чинне законодавство не містить визначення поняття «ухилення», практика Конституційного Суду України щодо його офіційного тлумачення відсутня. У сучасній українській мові це слово тлумачиться як: відступати, відхилятися, вивертатися; намагатися не робити чого-небудь, не брати участі в чомусь, уникати; навмисно не давати відповіді на запитання або говорити про щось інше. Отже, з погляду на ці значення словосполучення «ухилення від виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)», вжите у вищевказаних Законах, слід розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини (непереборна сила, події тощо).

Оцінивши обставини справи та наявні докази на підтвердження цих обставин, суд вважає, що державний виконавець не обґрунтував, які саме дії чи бездіяльність боржника свідчать про його ухилення від виконання рішення суду і не надав доказу на підтвердження цього, зокрема, що державним виконавцем приймались усі необхідні передбачені законом заходи щодо примусового виконання судового рішення, однак боржник ОСОБА_1 будучи обізнаною про наявність виконавчого провадження і маючи реальну можливість виконати свій обовязок, свідомо, навмисно не вчиняла ніяких дій на виконання рішення суду, ігнорувала вимоги і попередження державного виконавця.

При зверненні до суду з зазначеним поданням державний виконавець фактично послався, як на підставу для застосування до особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, тільки на наявність у особи невиконаних зобовязань, покладених рішенням суду, що, на думку суду, протирічить нормам діючого законодавства, яке передбачає юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України не за наявність факту невиконання зобов'язання, а за ухилення від його виконання.

Суд не приймає до уваги доводи державного виконавця відносно того, що боржник ухиляється від виконання судового рішення, оскільки не виконав рішення в наданий строк добровільно, не прибув на виклики державного виконавця і була відсутня вдома за місцем реєстрації, коли державний виконавець здійснював вихід, з тих підстав, що сам факт невиконання рішення суду добровільно в наданий строк не може свідчити про ухилення боржника від виконання зобовязання, а відсутність ОСОБА_1 за місцем мешкання та неприбуття на виклик державного виконавця могли мати місце з різних причин, як поважних, так і неповажних, ці причини державним виконавцем не зясовані.

Крім того, суд враховує, що тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України є виключним засобом, який може бути застосовано, зокрема, з метою захисту прав і свобод інших осіб, в даному випадку стягувача ПАТ КБ «Індустріалбанк». Однак суду не надано доказів на підтвердження того, що на даний час неможливо захистити права Банку іншими засобами, ніж застосування такого обмеження до боржника. Так, на думку суду, Банк скористався своїм правом на примусове виконання судового рішення про стягнення коштів з ОСОБА_1, виконавче провадження триває, однак, як вказувалось вище, з наданих суду документів не вбачається, що в ході примусового виконання було вичерпано усі можливі заходи для його виконання, але боржник навмисно не виконує свого обовязку щодо сплати стягнутих з нього коштів.

При зверненні до суду з вказаним поданням державний виконавець не зазначив та не підтвердив належним чином, які дії боржника свідчать про намір виїхати за кордон і відповідно ухилитися від виконання судового рішення.

При цьому, суд при прийнятті рішення за вказаним поданням враховує, що відповідно до п. 12.1.5 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 2 квітня 2012 р. № 512/5, про направлення до суду подання щодо встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду державний виконавець повідомляє боржника.

В порушення вимог Інструкції з організації примусового виконання рішень, до подання не додано докази того, чи був повідомлений боржник про направлення до суду подання щодо встановлення до нього тимчасового обмеження.

Враховуючи те, що у відповідності до ст. 4 ЦПК України, суд при здійсненні правосуддя захищає права, свободи та інтереси фізичних та юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України, на підставі вищевикладеного, суд вважає необхідним у задоволенні вказаного подання відмовити як у заявленому без достатніх правових підстав.

Керуючись ст.33 Конституції України, ст.313 ЦК України, ст.11 Закону України «Про виконавче провадження», ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», ст.4,209,210,377-1 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні подання державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Запорізького районного управління юстиції Запорізької області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Запорізької області через Хортицький районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі апеляційної скарги у 5-денний строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя:

30.10.2015