АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 182/8407/13-ц Головуючий в 1 інстанції
Провадження № 22-ц/774/1821/К/15 Бабаніна В.А.
Категорія: 47 (2) Доповідач - Братіщева Л.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2015 року колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді: Братіщевої Л.А

суддів: Грищенко Н.М., Чорнобук В.І.

при секретарі: Петренко К.І.

за участю: позивача - ОСОБА_2 та його представника - ОСОБА_3,

відповідача - ОСОБА_4 та її представника - ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровсько області від 16 липня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, Нікопольської міської ради, треті особи -ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 про визнання незаконним та скасування рішення Нікопольської міської ради, визнання недійсним Державного акту про право власності на землю, усунення перешкод у користуванні землею та стягнення моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2013 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4, Нікопольської міської радипро визнання незаконним та скасування рішення Нікопольської міської ради, визнання недійсним Державного акту про право власності на землю, усунення перешкод у користуванні землею та стягнення моральної шкоди. В процесі розгляду справи подав заяву про зміну предмету, підстав позову і розміру позовних вимог та остаточно просив визнати незаконним та скасувати рішення сесії Нікопольської міської ради від 13.05.1996 року № 307 про передачу у власність ОСОБА_4 земельної ділянки по АДРЕСА_1, площею 0,0458 га. Визнати недійсним Державний акт на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1, виданий ОСОБА_4 на підставі рішення сесії Нікопольської міської ради від 13.05.1996 року № 307, зареєстрованого в Книзі записів держактів на право особистої власності на землю № 522, площею 0,0458 га, розташованого на території Нікопольської міської ради для обслуговування житлового будинку по АДРЕСА_1. Усунути перешкоди в користуванні домоволодінням АДРЕСА_1 та земельною ділянкою площею 0,0458 га. по АДРЕСА_1, шляхом зобов'язання ОСОБА_4 не чинити перешкод в користуванні ОСОБА_2. Стягнути з відповідачів на його користь, в рахунок відшкодування моральної шкоди по 50 тіс. грн., з кожного, а також стягнути з відповідачів на його користь всі судові витрати.

Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 липня 2015 року закрито провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, Нікопольської міської ради, треті особи ОСОБА_7, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 про визнання незаконним та скасування рішення Нікопольської міської ради, визнання недійсним Державного акту про право власності на землю, усунення перешкод в користуванні домоволодінням, відшкодування моральної шкоди в частині позовних вимог щодо визнання незаконним та скасування рішення Нікопольської міської ради, визнання недійсним Державного акту про право власності на землю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставить питання про скасування ухвали суду та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права. В обґрунтування зазначив, що суд не врахував те, що під час розгляду справи він 18.05.2015 року змінив предмет і підставу позову, просив також усунення будь-яких порушень його прав на землю, відшкодування завданих збитків. Крім того, суд вирішував спір за відсутності відповідача Нікопольської міської ради, не розглянув його заяву про забезпечення позову в день її надходження та не розглянув заяву про відвід судді.

В запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_12 просила апеляційну скаргу ОСОБА_13 відхилити, а ухвалу суду залишити без змін.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

При постановленні ухвали 16.07.2015 року, суд першої інстанції керувався п. 2 ч. 1 ст. 205 ЦПК України та виходив з наявності рішення суду, яке набрало законної сили з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Колегія суддів погоджується з даним висновком суду з наступних підстав.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 205 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі у зв'язку з відмовою позивача від позову або укладенням мирової угоди сторін, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 травня 2011 року, додатковим рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 вересня 2011 року, залишеними без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 08 листопада 2011 року, визнано договір дарування домоволодіння АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_14 та ОСОБА_4 29 листопада 1994 року в Другій Нікопольській державній нотаріальній конторі, реєстраційний № 2-3634 частково недійсним.

Визнано за ОСОБА_8, ОСОБА_10 право власності на 1/14 частину домоволодіння АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом, за кожним, після смерті ОСОБА_15 Продовжено ОСОБА_16 строк на прийняття спадщини після смерті ОСОБА_15 та визнано за нею право власності на 1/14 частину домоволодіння АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом. В іншій частині в позові відмовлено (а.с.78-80).

Додатковим рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 грудня 2011 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 28 березня 2012 року, доповнено рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 травня 2011 року. Визнано договір дарування домоволодіння АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_14 та ОСОБА_4 29 листопада 1994 року частково не дійсним в частині дарування 6/14 частин зазначеного домоволодіння. Визнано за ОСОБА_7, ОСОБА_9, ОСОБА_17 право власності на 1/14 частину указаного домоволодіння в порядку спадкування за законом, за кожним, після смерті ОСОБА_15 В іншій частині в позові ОСОБА_7, ОСОБА_9, ОСОБА_2 відмовлено (а.с. 81).

Додатковим рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 квітня 2014 року доповнено рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 травня 2011 року. Визнано незаконним та скасовано рішення сесії Нікопольської міської ради від 13 травня 1996 року № 307 про передачу у власність ОСОБА_4 земельної ділянки площею 0,0458 га. по АДРЕСА_1. Визнано недійсним державний акт на право приватної власності на землю, виданий Нікопольською міською радою 27 травня 1996 року на ім'я ОСОБА_4 (а.с. 98-100).

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 27 серпня 2014 року скасовано додаткове рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 квітня 2014 року та зазначено, що вказані вимоги вже були вирішені додатковим рішенням Нікопольського міськрайонного суду від 12 грудня 2011 року, тобто вимоги вирішені шляхом відмови в задоволенні позовних вимог (а.с. 82-83).

Ухвалою Вищого Спеціалізованого суду України від 20 листопада 2014 року касаційну скаргу ОСОБА_2 відхилено, а рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 27 серпня 2014 року залишено без змін (а.с.85-86).

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо наявності рішення суду від 12.12.2011 року, яке набрало законної сили з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, а саме: в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування рішення Нікопольської міської ради № 307 від 13 травня 1996 року, визнання недійсним Державного акту про право власності на землю від 27 травня 1996 року, було відмовлено і рішення суду набрало законної сили.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що не врахував те, що під час розгляду справи ОСОБА_2 змінив предмет і підставу позову та просив також усунення будь-яких порушень його прав на землю, відшкодування завданих збитків, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки суд першої інстанції закрив провадження у справі тільки в частині його позовних вимог щодо визнання незаконним та скасування рішення Нікопольської міської ради, визнання недійсним Державного акту про право власності на землю.

Інші доводи позивача, викладені в апеляційній скарзі, не можуть бути взяті до уваги, оскільки вони фактично зводяться до переоцінки доказів.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвала суду про закриття провадження у справі в частині позовних вимог ОСОБА_2 щодо визнання незаконним та скасування рішення Нікопольської міської ради, визнання недійсним Державного акту про право власності на землюпостановлена у відповідності до вимог процесуального права, у зв'язку з чим апеляційна скарга підлягає відхиленню, а ухвала суду першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст. 303, п. 1 ч. 2 ст. 307, ст.ст. 312, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

В задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_2- відмовити.

Ухвалу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: