Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.08.2015 Справа №607/8298/15-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючої Герчаківської О.Я.,

з участю секретаря Субчак Г.Я.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання колишньої дружини,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась в суд із позовною заявою до відповідача ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання колишньої дружини. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила про те, що з 23 вересня 1989 року по 28 травня 2012 року вона перебувала у шлюбі з відповідачем ОСОБА_3 Ще за час шлюбу, у 2008 році їй було встановлено третю групу інвалідності, вона являється пенсіонеркою, не працює. Колишній чоловік відмовляється надавати їй будь-яку матеріальну допомогу, оскільки вона часто хворіє і потребує додаткових витрат на лікування та оздоровлення. Відповідач працює, однак приховує від позивача місце роботи, де отримує заробітну плату в сумі близько 5000 грн. на місяць і це дає можливість йому надавати грошову допомогу на утримання колишньої дружини. Натомість ОСОБА_1 не працює, у повторному шлюбі не перебуває, житла та земельної ділянки в м.Тернополі немає, а тому вимушена винаймати помешкання. Єдиним доходом позивача є пенсія по інвалідності, однак її розмір не забезпечує їй прожиткового мінімуму, встановленого законом. На підставі викладеного ОСОБА_1 просить суд стягнути з ОСОБА_3 в її користь кошти (аліменти) у розмірі 2500 грн. щомісячно протягом строку інвалідності.

В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали, посилаючись на мотиви, вказані у позовній заяві та просили їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, однак подав суду заперечення на позовну заяву, в яких просив відмовити у задоволенні позовних вимог, справу слухати у його відсутності.

Суд, заслухавши пояснення та доводи позивача, її представника, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив наступні обставини.

Як вбачається із рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28 травня 2012 року (справа №1915/7186/2012), ОСОБА_3 та ОСОБА_1 з 23 вересня 1989 року перебували у шлюбі. Даним рішенням суду шлюб між сторонами розірвано.

Відповідно до пенсійного посвідчення серії НОМЕР_1, виданого 12 березня 2015 року Пенсійним фондом України, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, призначена пенсія по інвалідності - 3 гр. загальне захворювання.

Згідно довідки №219 від 06 лютого 2015 року, виданої ТзОВ «Коменерго-Тернопіль», ОСОБА_1, що проживає за адресою: АДРЕСА_1, дійсно зареєстрована за вищевказаною адресою, не працює, згідно із записом в трудовій книжці звільнена за наказом №16-к від 24.10.2013 року і не працює по час видачі довідки.

Як вбачається із листа №114 від 13 травня 2015 року, наданого Тернопільською міськміжрай МСЕК Тернопільського обласного центру медико-соціальної експертизи, згідно медико-експертної справи ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, жительки АДРЕСА_2 та архівних даних Тернопільської міскміжрай МСЕК: ОСОБА_1 перебуває на ІІІ групі інвалідності з приводу загального захворювання з 27.01.2008 року, група інвалідності встановлена терміном до 1.11.2015 року.

Згідно листа Тернопільської комунальної міської лікарні №2 №1119 від 22 липня 2015 року ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 інвалід ІІІ групи, протягом 2013-2015 років знаходилась на стаціонарному лікуванні, а саме: з 27.05.2013 року по 10.06.2013 року - у відділенні денного стаціонарну поліклініки ТКМЛ №2, з 05.05.2014 року по 21.05.2014 року у відділенні денного стаціонарну поліклініки ТКМЛ №2, з 19.09.2014 року по 26.09.2014 року на стаціонарному лікуванні в ревматологічному відділенні КЗ ТОР «Тернопільська університетська лікарня», з 25.05.2015 року по 08.06.2015 року - у відділенні денного стаціонарну поліклініки ТКМЛ №2, Усі ліки, шприци та система хвора придбала за власні кошти. Вказані вище обставини підтверджуються листом №01-3/1986 від 22 липня 2015 року, який надано КЗ ТОР «Тернопільська університетська лікарня».

З довідки №935 від 20 листопада 2014 року, виданої Науково-дослідним інститутом реабілітації інвалідів ВНМУ ім. М.І.Пирогова, ОСОБА_1 знаходилась на стаціонарному обстеженні в експертному відділенні клініки інституту з 10.11.2014 року по 20.11.2014 року.

Згідно наданих довідок №2142/12 від 12 травня 2015 року, виданих Управлінням Пенсійного фонду України в м.Тернополі, за період з січня 2014 року по грудень 2014 року ОСОБА_1 отримала пенсію по інвалідності в загальній сумі 12588,00 грн., за період з січня 2015 року по травень 2015 року - 5245,00 грн.

Відповідно до ст.75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом I, II чи III групи.

Як зазначено у ст.76 СК України розірвання шлюбу не припиняє права особи на утримання, яке виникло у неї за час шлюбу. Після розірвання шлюбу особа має право на утримання, якщо вона стала непрацездатною до розірвання шлюбу або протягом одного року від дня розірвання шлюбу і потребує матеріальної допомоги і якщо її колишній чоловік, колишня дружина може надавати матеріальну допомогу.

З досліджених у судовому засіданні документів вбачається, що позивач ОСОБА_1 є інвалідом 3-ї групи з 27 січня 2008 року та отримує пенсію по інвалідності, тобто вона стала непрацездатною до розірвання шлюбу з відповідачем у справі ОСОБА_3 та має право на утримання після розірвання шлюбу.

Частиною 4 ст.75 СК України встановлено, що один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік», ст.7 Закону України «Про державний бюджет на 2015 рік» прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі для осіб, які втратили працездатність встановлений в розмірі 949 грн. (з 01 грудня 2015 року - 1074 грн.).

З досліджених судом довідок Управління Пенсійного фонду України в м.Тернополі чітко вбачається, що у зв'язку з інвалідністю в 2014 році та в 2015 році ОСОБА_1 щомісячно отримує пенсію в розмірі 1049 грн.

Таким чином, сукупний щомісячний дохід позивача становить 1049 грн., що перевищує встановлений законом прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

На підтвердження своїх доводів ОСОБА_1 посилається на те, що в неї виникла необхідність винайняти житло, також їй потрібні кошти на лікування та додаткові витрати на оздоровлення.Однак, в судовому засіданні не здобуто доказів того, що ОСОБА_1 потребує матеріальної допомоги, оскільки на підтвердження своїх доводів позивач не довела суду, що розмір її пенсії не забезпечує їй прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Умовою надання матеріальної допомоги особі, яка має право на утримання є спроможність відповідача надавати таку допомогу.

Згідно довідки №1543 від 11 серпня 2015 року, виданої ЖКК ТОВ «Тернопільбуд», ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, АДРЕСА_4, дійсно зареєстрований за вищевказаною адресою, не працює, згідно з записом в трудовій книжці НОМЕР_2 звільнений за наказом №23-к від 01.06.1998 року і не працює на час видачі довідки.

Як вбачається із наданих відповідачем документів, мати останнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_7, хворіє, про що свідчить довідка від 17 серпня 2015 року, видана Амбулаторією загальної практики сімейної медицини с.Мухавка Чортківського району Тернопільської області.

Як слідує з довідки №462 від 13 серпня 2015 року, виданої Свидівською сільською радою Чортківського району Тернопільської області, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_8, дійсно зареєстрована і проживає в АДРЕСА_5

Вказана вище інформація підтверджує доводи відповідача, які він виклав у своїх запереченнях на позову заяву, де останній посилається на те, що він не працює та має на утриманні непрацездатну матір ОСОБА_4, яка є пенсіонером та хворіє.

За таких обставин суд вважає, що покликання позивача на те, що відповідач працює та отримує заробіток, який приховує від колишньої дружини, ґрунтуються на припущеннях та не підтверджені будь-якими належними та допустимими доказами.

На спростування таких доводів ОСОБА_1 судом встановлено, що ОСОБА_3 не працює та не отримує доходів, а тому не може надавати матеріальну допомогу на утримання колишньої дружини.

За вказаних обставин суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання колишньої дружини слід відмовити.

Керуючись ст.ст.75, 76 СК України, ст.ст.3, 10, 11, 60, 64, 160, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

вирішив:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання колишньої дружини - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуюча О.Герчаківська