Справа № 127/9735/14-ц
Провадження № 2-др/127/1/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2015 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Борисюк І. Е.,

за участю: секретаря Пєскова Є. Д.,

представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці питання про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сімєю, визнання майна спільною сумісною власністю, визнання права власності на нерухоме майно та стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сімєю, визнання майна спільною сумісною власністю, визнання права власності на нерухоме майно та стягнення коштів. 05.12.2015 року по справі було ухвалено рішення, яким позов задоволено частково: визнано за ОСОБА_4 право власності на ? частку квартири АДРЕСА_1, в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 30.12.2014 року вище зазначену цивільну справу повернуто до суду першої інстанції для ухвалення додаткового рішення щодо вирішення питання про розподіл судових витрат у справі.

Представник позивача, відповідач та її представник не заперечували щодо ухвалення додаткового рішення по справі щодо розподілу судових витрат.

Відповідно до ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі,чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Враховуючи ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 30.12.2014 року, суд прийшов до переконання, враховуючи положення ст. 220 ЦПК України, про необхідність вирішення питання про судові витрати по цивільній справі № 127/9735/14-ц за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сімєю, визнання майна спільною сумісною власністю, визнання права власності на нерухоме майно та стягнення коштів і ухвалення додаткового рішення по даній справі.

З матеріалів цивільної справи вбачається, що позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір в сумі 487, 20 гривень. (т. 1 а.с. 1) В ході розгляду справи, враховуючи збільшення позовних вимог, позивачем було сплачено судовий збір в загальній сумі 3 382, 80 гривень (216, 00 гривень + 216, 00 гривень + 2 950, 80 гривень). (т. 1 а.с. 230, т. 2 а.с. 8-9)

Як вбачається із заяви про збільшення позовних вимог, ціна позову становила 233 176, 18 гривень. (т. 2 а.с. 10-15)

З позовної заяви вбачається, що вона містить одночасно як вимоги майнового, так і немайнового характеру.

Згідно ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Відповідно до положень Закону України «Про судовий збір» останній сплачується за подання позовної заяви майнового характеру 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати (243, 60 гривень) та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати (3 654, 00 гривень), немайнового характеру - у розмірі 0, 2 відсотка розміру мінімальної заробітної плати.

Отже, враховуючи вище викладене, позивачем мало бути сплачено судовий збір за вимоги немайнового характеру в сумі 243, 60 гривень та за вимоги майнового характеру 2 331, 76 гривень. Натомість, позивачем було сплачено судовий збір всього в сумі 3 870, 00 гривень, тобто в більшому розмірі ніж це передбачено Законом України «Про судовий збір».

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.Повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики, згідно ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір».

Таким чином, судовий збір в сумі 1 294, 64 гривень підлягає поверненню позивачу, в порядку, визначеному ст. 7 Закону України «Про судовий збір», оскільки був сплачений в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Отже, враховуючи часткове задоволення позовних вимог, положення ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 202, 35 гривень, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а судовий збір в сумі 2 373, 01 гривень (2 129, 41 гривень + 243, 60 гривень) слід залишити за позивачем.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 220 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Ухвалити додаткове рішення у цивільній справі № 127/9735/14-ц за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сімєю, визнання майна спільною сумісною власністю, визнання права власності на нерухоме майно та стягнення коштів.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 судовий збір в сумі 202, 35 гривень. Судовий збір в сумі 2 373, 01 гривень залишити за ОСОБА_4. Судовий збір в сумі 1 294, 64 гривень підлягає поверненню ОСОБА_4 в порядку, визначеному ст. 7 Закону України «Про судовий збір».

На додаткове рішення суду може бути подано скаргу.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: