справа № 2/638/4667/15
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

( заочне)

23 липня 2015 року м. Харків Дзержинський районний суд міста Харкова в складі :

головуючого - судді Штих Т.В., секретаря Кондратюк І.В., Долговій К.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Октябрського районного суду міста Полтави, Державної казначейської служби України про стягнення матеріальних та моральних збитків, завданих прийнятими рішеннями та бездіяльністю відповідача,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовною заявою до Октябрського районного суду міста Полтави, Державної казначейської служби України про стягнення матеріальних та моральних збитків, завданих прийнятими рішеннями та бездіяльністю відповідача

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що слідчі судді Октябрського районного суду м. Полтави відмовляли в задоволенні його скарг та направляли судові повістки не своєчасно. Вказані дії, як стверджує позивач нанесли йому моральні страждання та переживання, які він оцінює у 328860 гривен та матеріальні збитки, які виразилися у витрачанні коштів на поїздки до суду, в сумі 8208,60 копійок.

В судове засідання позивач зявився, наполягав на задоволенні позовних вимог, просив задовольнити позовні вимоги, вважав їх справедливими.

Представники відповідача в судове засідання не зявились, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялись належним чином (поштове повідомлення) про причини неявки суд не повідомили. Від відповідача Октябрського районного суду м. Полтави надійшов лист з зазначенням позиції у справі та проханням розглядати справу за відсутності представника.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення і послався, щодо тривалості розгляду даної справи, яка повязана поведінки відповідача, та з урахуванням подання позовної заяви у червні 2015 року, на справу Писатюк проти України , в якій Європейський суд з прав людини зазначив, що розумність тривалості провадження має оцінюватись в світлі обставин справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета розгляду для заявника.

Враховуючи, що в справі є достатні матеріали про права і правовідносини сторін, відповідачів належним чином було повідомлено про місце і час судового засідання, позивач не заперечує проти розгляду справи у відсутність відповідачів та ухваленні заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, суд розглядає справу у відсутність відповідачів, відповідно до ст. ст. 224, 225 ЦПК України.

Відповідно до положень ч. 2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку про обгрнтованість позовних вимог.

При цьому суд виходить з того, що статтями 10,11,60 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, згідно з якими кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених вимог і вирішує справу на підставі наданих доказів.

Даний принцип полягає у прояві в змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Сторони зобовязані визначити коло фактів, на які вони посилаються,я к на підставу своїх вимог та заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь - які фактичні дані,на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці данні встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко-і відеозаписів, висновків експертів.

Згідно ч.1 ст. 64 ЦПК України письмовими доказами є будь - які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи.

Аналізуючи докази надані сторонами, суд визнав доведеними такі факти:

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 неодноразово звертався до Октябрського районного суду м. Полтави зі скаргами на дії слідчих, в провадженні, яких перебувала кримінальна справа за його звинуваченням та прокурорів, які наглядали за проведенням досудового розслідування у вказаній справі.

За вказаними скаргами судом першої інстанції постановлені ухвали, серед яких є ухвали, які задовольнять вимоги ОСОБА_1 так і відмовляють у задоволенні скарг ОСОБА_1

ОСОБА_1 оскаржено ухвали суду першої інстанції. Ухвалами судових колегій судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Полтавської області також апеляції ОСОБА_2 задовольнялись та відмовлялось в їх задоволенні.

Єдиної позиції щодо немотивованої відмови в задоволенні скарг ОСОБА_1 судом не встановлено.

Відповідно до ст. 1167 ЦПК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірним рішенням, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою яка її завдала, за наявності її вини крім випадків встановлених законом.

Матеріали справи не містять жодних доказів неправомірності дій суддів Октябрського районного суду м. Полтави, а також заподіяння шкоди позивачу з боку відповідачів.

Позивач не довів суду, що позивач в наслідок відмови в задоволенні скарг звертався до лікаря або до правоохоронних органів. Винність суддів Октябрського районного суду м. Полтави не встановлена та не доведена в установлений чинним законодавством порядку.

При такому детальному дослідженні суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенні.

Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого, або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральну шкоду, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

При цьому суд зазначає, що факт порушення прав позивача відповідачами не доведено, тому саме це є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог щодо стягнення моральної шкоди.

Стосовно стягнення матеріальної шкоди суду не доведено, що саме сума 8208 гривен 60 копійок використана для поїздок в судові інстанції. Надані суду чеки не є безумовним доказом того, що саме ці суми використовувались для придбання пального для поїздок з приводу розгляду скарг.

На підставі викладеного вище, керуючись ст.ст. 23, 1166,1167 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Октябрського районного суду міста Полтави, Державної казначейської служби України про стягнення матеріальних та моральних збитків, завданих прийнятими рішеннями та бездіяльністю відповідача відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Харківської області протягом десяти днів з моменту проголошення через районний суд, шляхом подачі апеляційної скарги.

Рішення ухвалено та надруковано суддею в нарадчій кімнаті.

Суддя : Т.В. Штих.