Р І Ш Е Н Н Я Справа № 554/10270/15-ц

Іменем України Провадження № 2/554/3221/2015

8 жовтня 2015 року м. Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави, у складі:

головуючого судді- Шевської О.І.,

при секретарі - Коробковій О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду у м. Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Полтавської спеціалізованої школи-інтернату № 2 І-ІІІ ступенів ім. Н. К. Крупської, третя особа Четверта Полтавська нотаріальна контора про визнання заповіту недійсним,-

в с т а н о в и л а:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до Полтавської спеціалізованої школи-інтернату № 2 І-ІІІ ступенів ім. Н. К. Крупської прохаючи визнати недійсним заповіт ОСОБА_2 на користь Полтавської спеціалізованої школи-інтернату № І-ІІІ ступенів ім. Н. К. Крупської, посвідчений 11 вересня 2009 року державним нотаріусом Четвертої Полтавської державної нотаріальної контори ОСОБА_3

Позивач в судове засідання не з»явився, надіславши до суду заяву в якій вимоги позову підтримує та просить справу слухати без його участі.

Відповідач представник Полтавської спеціалізованої школи-інтернату № 2 І-ІІІ ступенів ім. Н.К. Крупської в судове засідання не з»явився направивши до суду заяву в якій вимоги позову визнає в повному обсязі та просить справу слухати без участі представника.

Третя особа представник Четвертої Полтавської державної нотаріальної контори в судове засідання не з»явився направивши до суду заяву про розгляд справи без участі представника, проти позову не заперечив.

За відсутності учасників процесу розгляд цивільної справи здійснено в порядку ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Ознайомившись із матеріалами цивільної справи, дослідивши та давши оцінку доказам по справі суд прийшов до наступного.

Судом встановлено, що 11 вересня 2009 року брат позивача ОСОБА_2, склав заповіт, який був посвідчений державним нотаріусом Четвертої Полтавської державної нотаріальної контори ОСОБА_3, на ? частину квартири АДРЕСА_1. За цим заповітом, належну йому ? частки він заповів Полтавській спеціалізованій школі-інтернату № 2 І-ІІІ ступенів ім. Н.К. Крупської ( а. с. 4а ).

Про наявність такого заповіту позивачеві не було відомо. 13.04.2011 року ОСОБА_2 помер ( а. с. 6). Після смерті брата позивач не мав можливості звернутися до нотаріуса для оформлення спадкових прав оскільки перебував на стаціонарному лікуванні з 09.12.2011 року по 14.04.2014 рік в Полтавській обласній клінічній психіатричній лікарні ім. О.Ф. Мальцева( а. с. 9 ). Після того як позивач вирішив належним чином оформити ? частину квартири АДРЕСА_2 то дізнався, що її власником у порядку спадкування за заповітом стала Полтавська спеціалізована школа-інтернат № 2 І-ІІІ ступенів ім. Н.К. Крупської .

Відповідно до ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Згідно ст. 1247 ЦК України заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем, а також заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251-1252 цього Кодексу. У Відповідності до ст. 1257 ЦК України, заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. За змістом Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджена наказом Міністерства юстиції України від 03 березня 2004 року № 20/5 ( яка діяла на момент посвідчення заповіту) зі змінами, відповідно до пунктів 157, 158 якої визначено те, що заповіт має бути складений у письмовій формі, із зазначенням місця і часу складення заповіту, дати та місця народження заповідача та підписаний особисто заповідачем. Нотаріус посвідчує заповіт, який написаний заповідачем власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. Нотаріус може на прохання особи записати заповіт з її слів власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. У цьому разі заповіт має бути вголос прочитаний заповідачем і підписаний ним, про що зазначається ним перед його підписом. Якщо заповідач унаслідок фізичної вади, хвороби або з будь-яких інших причин не може власноручно підписати заповіт, за дорученням заповідача він може бути підписаний іншою фізичною особою за правилами, викладеними в пункті 16 цієї Інструкції. На бажання заповідача, а також у випадках, якщо заповідач через фізичні вади не може сам прочитати заповіт, посвідчення заповіту має відбуватись при свідках. Присутність не менш як двох свідків при посвідченні заповіту є обов'язковою. Свідками можуть бути особи з повною цивільною дієздатністю. Свідками не можуть бути: нотаріус; особи, на користь яких складено заповіт; члени сім'ї та близькі родичі спадкоємців за заповітом; заповітом; особи, які не можуть прочитати або підписати заповіт. Текст заповіту має містити відомості про особу свідків, а саме: прізвище, ім'я, по батькові кожного з них, дату народження, місце проживання, реквізити паспорта чи іншого документа, на підставі якого було встановлено особу свідка. Свідки, при яких посвідчено заповіт, зачитують його вголос та ставлять свої підписи на ньому.

З аналізу, як загальних норм ЦК України, які стосуються недійсності правочинів, так і спеціальних норм даного кодексу щодо недійсності заповіту, вбачається, що нікчемний правочин є різновидом недійсного правочину, підстави недійсності нікчемного правочину встановлені нормами ЦК України та іншими законодавчими актами. Визнання нікчемного правочину ( заповіту ) недійсним в судовому порядку не вимагається. Позов про визнання правочину ( заповіту ) недійсним має бути пред'явлено заінтересованою особою. Оскільки в силу ч. 2 ст. 1223 та ч. 4 ст. 1254 ЦК України у випадку визнання заповіту недійсним спадкування відбувається за законом, тому суд вважає, що заінтересованими особами у даному випадку є спадкоємці за законом. З положень ст. 202 та ст. 1233 ЦК України заповіт є одностороннім правочином, тобто дією однієї сторони, спрямованою на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Як встановлено судом, на час складання заповіту ОСОБА_2, перебував на обліку у психоневрологічному диспансері, оскільки мав проблеми пов»язані з психічними розладами здоров»я, а також у наркологічному диспансері ( а. с. 25, 27). Декілька років він перебував на стаціонарному лікуванні в Полтавській обласній клінічній психіатричній лікарні ім. О.Ф.Мальцева та мав діагноз шизофренія. ( а .с. 28). Крім того, про факт його нестабільного стан може також свідчити те, що його смерть настала внаслідок самопідпалу ( а. с. ( а. с. 5-6).

Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законими та обгрунтованими а тому підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и л а:

Позовну заяву задовольнити.

Визнати недійсним заповіт ОСОБА_2 на користь Полтавської спеціалізованої школи-інтернату № 2 І-ІІІ ступенів ім. І-ІІІ ступенів ім. Н.К. Крупської, посвідчений 11 вересня 2009 року державним нотаріусом Четвертої Полтавської державної нотаріальної контори ОСОБА_3

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Полтавської області через суд першої інстанції протягом 10 днів зо дня його проголошення особами, що брали участь у судовому засіданні, а особами, які не брали участь у судовому засіданні протягом 10 днів зо дня отримання ними копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили протягом 10 днів зо дня його проголошення, або протягом 10 днів зо дня отримання його копії учасниками процесу, які не брали участь у судовому засіданні, якщо не буде оскаржено у встановленому порядку.

Суддя О.І. Шевська