Провадження № 2/752/511/15
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
23.09.2015 року Голосіївський районний суд міста Києва в складі:
головуючого - судді Колдіної О.О.
з участю секретаря - Овдій А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
позивач звернувся в Голосіївський районний суд м. Києва з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та судових витрат у справі.
Відповідно до п.3.1.1 Кредитного договору ОСОБА_3 зобов'язалася починаючи з місяця, наступного за звітним, щомісяця до 10-го числа (включно) кожного календарного місяця, частково погашати заборгованість за кредитами в сумі 142,32 долари США та нарахованими процентами шляхом внесення готівкою чи перерахування зі свого поточного рахунку на рахунок Банку НОМЕР_1.
Відповідно до п.3.1.4 Кредитного договору ОСОБА_3 зобов'язалася щомісяця, до 10-го числа (включно) сплачувати Банку плату за обслуговування кредиту згідно пункту 15.1 цього договору (0,2000% від суми виданого кредиту) шляхом внесення готівкою чи перерахування зі свого поточного рахунку на рахунок Банку НОМЕР_1.
З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, 18.04.2008 р. між ПАТ «Родовід Банк» та ОСОБА_1 було укладено Договір поруки, відповідно до умов якого останній зобов'язався відповідати у повному обсязі за виконання зобов'язань ОСОБА_3
Однак, відповідачі не виконали належним чином своїх зобов»язань за Договором, в зв»язку з чим наявна заборгованість, сума якої станом на 23.10.2014 р. становить 6 766,68 доларів США та 665 596,30 гривень.
З врахуванням положень ст.625 ЦК України позивач просить стягнути з відповідачів 3% річних від суми заборгованості за кредитним договором.
В подальшому представником позивача було подану заяву про збільшення розміру позовних вимог, відповідно до якої остання просить стягнути з відповідачів на користь Банку заборгованість за кредитним договором в розмірі 7 009,21 доларів США та 1 686 037,96 гривень.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги Банку підтримала у повному обсязі, просив суд позов задовольнити з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог.
Відповідачі в судове засідання не з»явилися, хоча повідомлялись судом про місце і час розгляду справи, заяви про відкладення розгляду справи не надали, причини неявки не повідомили. Поштові повідомлення, надіслані на їх адресу, повернулись до суду за закінченням терміну зберігання.
Відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України у разі відсутності особи, яка бере участь у справі, за адресою її місця проживання або місця реєстрації, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їй належним чином.
Враховуючи викладене, на підставі ст.224 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи.
Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов»язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти.
Судом встановлено, що позивач виконав свої зобов»язання, надавши відповідачу вищезазначені кошти, що підтверджується випискою по особовому рахунку, яка міститься в матеріалах справи. Кредитні кошти надано виключно на купівлю автомобіля та сплату страхових платежів.
Відповідно до п.3.1.1 Кредитного договору ОСОБА_3 зобов'язалася починаючи з місяця, наступного за звітним, щомісяця до 10-го числа (включно) кожного календарного місяця, частково погашати заборгованість за кредитами в сумі 142,32 долари США та нарахованими процентами шляхом внесення готівкою чи перерахування зі свого поточного рахунку на рахунок Банку НОМЕР_1.
Відповідно до п.3.1.4 Кредитного договору ОСОБА_3 зобов'язалася щомісяця, до 10-го числа (включно) сплачувати Банку плату за обслуговування кредиту згідно пункту 15.1 цього договору (0,2000% від суми виданого кредиту) шляхом внесення готівкою чи перерахування зі свого поточного рахунку на рахунок Банку НОМЕР_1.
З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, 18.04.2008 р. між ПАТ «Родовід Банк» та ОСОБА_1 було укладено Договір поруки.
Згідно з п.п.1.1,1.3 Договору поруки, Поручитель зобов'язався відповідати перед Банком в тому самому обсязі, на тих самих умовах та в ті ж строки, що і Позичальник.
Відповідно до п.3.2 Договору поруки, поручитель відповідає перед Банком за зобов'язаннями, що випливають з цього Договору, майном та грошовими коштами, на які може бути звернено стягнення у відповідності з чинним законодавством України.
Згідно з ст.1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов»язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов»язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу.
Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України, зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов»язання, на вимогу кредитора зобов»язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений законом або договором.
Судом встановлено, що відповідачі не виконали в повному обсязі своїх зобов'язань перед Банком в частині виконання кредитних зобов»язань, що призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 23.10.2014 р. становить 7 009,21 доларів США та 1 686 037,96 гривень, з яких:
-сума боргу за тілом кредиту в розмірі 5464 долари США 63 центи, що за курсом НБУ на день розгляду справи становить 118746 гривень 40 копійок;
-пеня за несвоєчасне погашення кредиту в розмірі 60 052 долари США 63 центи, що за офіційним курсом НБУ на день розгляду справи становить 1 304 944 гривень 08 копійок;
-пеня за несвоєчасне погашення відсотків в розмірі 16 286 доларів США 36 центів, що за офіційний курсом НБУ на день розгляду справи становить 353 902 гривні 60 копійок;
-3% річних від суми простроченого кредиту в розмірі 308 доларів США 48 центів, що за офіційним курсом НБУ становить 6703 гривні 27 копійок;
-3 % річних від суми прострочених процентів в розмірі 83 долари 67 центів, що за офіційним курсом НБУ на день розгляду справи становить 1818 гривень 14 копійок;
-3% річних від суми простроченої оплати за обслуговування кредиту в розмірі 515 гривень 15 копійок;
-сума інфляційних втрат від суми простроченої заборгованості за платою за обслуговування кредиту в розмірі 4792 гривні 21 копійка.
Згідно з ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України, зобов»язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов»язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
На підставі ст.611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов"язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Як вбачається з матеріалів справи, розмір пені по кредиту та відсоткам, що нарахована до стягнення позивачем, значно перевищує розмір заборгованості по тілу кредиту та нарахованим відсоткам за користування кредитними коштами.
Відповідно до ч.3 ст.551 Цивільного кодексу України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин.
Оскільки, на день розгляду справи, з боку відповідача ОСОБА_4, як позичальника, не надано доказів про виконання свого обов'язку в частині сплати заборгованості за договором кредиту, суд вважає, що позов є обґрунтованим, обставини, викладені в ньому, знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи, а тому він підлягає задоволенню в повному обсязі.
Не підлягають на думку суду вимоги в частині пред'явлення позову до ОСОБА_1 з наступних підстав.
Відповідно до ст. 554 Цивільного кодексу України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпечення порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що й боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків тощо.
Відповідно до ч.4 ст.559 ЦК України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов»язання не пред»явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов»язання не встановлений або встановлений моментом пред»явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред»явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.
Відповідно до п.п.2.1, 2.2 Договору поруки, у випадку невиконання Позичальником своїх зобов'язань за платежами, що передбачені Кредитним договором, Поручитель на підставі письмового повідомлення Позичальника або Банку, не пізніше наступного робочого дня після одержання такого повідомлення, погашає за рахунок власних коштів на рахунок Банку в повному обсязі заборованість за Позичальника за кредитним договором. Відповідальність Поручителя наступає з наступного дня за датою платежу, яка передбачена кредитним договором.
Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», пред`явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. При цьому в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання.
З матеріалів цивільної справи вбачається, що, починаючи з лютого 2012 р. Позичальник не вносить платежів в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором.
Сторони Договору поруки погодили, що даний Договір діє до повного погашення Позичальником та/або поручителем заборгованості за Кредитним договором.
Такі ж умови щодо терміну його дії містять і в п.7.6 Кредитного договору, укладеному з ОСОБА_3 18.04.2008 р.
Зважаючи на те, що прострочення виконання основного зобов»язання настало з лютого 2012 р., то відповідно Банк протягом шести місяців вимоги до поручителя не направив, позову до суду не пред'явив.
Оскільки сторони кредитного договору погодили обов»язок позичальника щомісячно погашати кредитну заборгованість шляхом внесення суми не менше 142,32 доларів США і нарахованих відсотків, то відповідно у банка право вимоги від позичальника виконання основного зобов'язання настає не з моменту закінчення строку дії договору, а з моменту прострочення повернення чергової частини грошових коштів.
Тобто, сторони встановили строки виконання боржником окремих зобов'язань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов'язання, яке виникло на основі договору.
Строк виконання кожного щомісячного зобов'язання згідно з ч. 3 ст. 254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку.
Зазначена правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 8 жовтня 2014 року № 6-128цс14, від 29 січня 2014 року № 6-155 цс 13, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.
З огляду на викладене, зобов»язання ОСОБА_1, як поручителя за Договором поруки, є припиненими, в зв»язку з чим вимоги Банку щодо солідарного стягнення з нього заборгованості за Кредитним договором не можуть бути задоволені.
Враховуючи викладені обставини, позовні вимоги ПАТ «Родовід Банк» підлягають частковому задоволенню.
Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі положень ст.88 ЦПК України і вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_3 судові витрати у справі.
Керуючись ст.ст.3, 10, 60, 88, 209, 213-215, 224-226 ЦПК України, суд
позов Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Заява про перегляд заочного рішення може бути подана відповідачами протягом 10 днів з моменту отримання копії рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається позивачем протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду м.Києва через Голосіївський районний суд м.Києва.
Особи, які приймали участь у справі, але не були присутні під час оголошення рішення суду, мають право оскаржити його протягом 10 днів з моменту отримання копії рішення.
Суддя