АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого - судді Гаращенка Д.Р.

суддів Мазурик О.Ф., Борисової О.В.

при секретарях Кутц А.В., Івановій А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 за довіреністю - ОСОБА_2 на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 03 червня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ПрАТ «Страхова компанія «Інтер-Поліс» про виплату страхового відшкодування, -

ВСТАНОВИЛА:

Справа № 752/4063/15-ц
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/9430/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Шевченко Т.М.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Гаращенко Д.Р.
У березні 2015 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до суду до ПрАТ "СК "Інтер- Поліс" про стягнення виплати страхового відшкодування.

Просив стягнути з ПрАТ "СК "Інтер- Поліс" на його користь 42 713,94 грн. страхового відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП та 427,13 грн.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що 02 травня 2014 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля &quot;ВАЗ 2101&quot; номерний знак НОМЕР_6 під керуванням ОСОБА_5 та автомобіля &quot;Шевроле Авео&quot; номерний знакНОМЕР_7 який належить позивачу. Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 28 липня 2014 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_5 була застрахована на підставі полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АС № 9914481 в ПрАТ "СК "Інтер-Поліс". У зв'язку із тим, що відповідач відмовляється виплачувати страхове відшкодування, а автомобіль не відремонтовано, позивач звернувся до суду, посилаючись на актуалізований звіт № 138/05/14 від 24 лютого 2015 року, відповідно до якого вартість матеріального збитку, нанесеного власнику транспортного засобу, становить 42 713 гривень 94 коп.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 03 червня 2015 року позов задоволено частково. Стягнуто з відповідача на користь позивача 23 000 грн. страхового відшкодування та 243,60 грн. судового збору.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, представник ОСОБА_1 за довіреністю - ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив його скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі. В обґрунтування своїх апеляційних вимог, апелянт посилався на вимоги ст. 1192 ЦК України та вважав, що відповідач повинен сплатити позивачу збитки, виходячи з реальної вартості ціни виконання робіт по відновленню автомобіля на момент розгляду справи, яка вказана в актуалізованому звіті № 138/05/14 від 24 лютого 2015 року.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Представник ПрАТ «Страхова компанія «Інтер-Поліс» заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим.

Вислухавши доповідь судді Гаращенка Д.Р., пояснення осіб, які беруть участь у справі, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 02 травня 2014 року о 20 год. 40 хв. на перехресті вул. Артема та вул. Чорновола в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода між автомобілем марки &quot;ВАЗ&quot; державнийреєстраційний номер НОМЕР_6 під керуванням ОСОБА_5 та автомобілем &quot;Шевроле&quot; номерний знак НОМЕР_7 який належить позивачу (а.с. 9), що призвело до пошкодження обох транспортних засобів.

Дорожньо-транспортна пригода сталася в результаті порушення ОСОБА_5 Правил дорожнього руху, що підтверджується постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 28 липня 2014 року (а.с. 53).

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_5 застрахована у ПрАТ "СК "Інтер- Поліс", що не заперечується особами, які беруть участь у справі.

Згідно звіту № 138/05/14 про оцінку вартості збитку, нанесеного власнику пошкодженого колісного транспортного засобу, складеного 29 травня 2014 року фізичною особою - підприємцем ОСОБА_6, вартість матеріального збитку, нанесеного власнику автомобіля "Шевроле", номерний знак НОМЕР_5, становить 29 053 гривні 47 коп. (а.с. 56)

10 вересня 2014 року ОСОБА_1 звернувся до ПрАТ "СК "Інтер-Поліс" із заявою про виплату страхового відшкодування, в якій він надав згоду на виплату йому 23 000 грн. (а.с. 74)

Як встановлено судом першої інстанції та не заперечувалося сторонами, відповідачем не було здійснено виплату позивачу страхового відшкодування на підставі зазначеної заяви.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції правильно керувався положеннями Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобі», та виходив з того, що, оскільки сторони між собою узгодили суму страхової виплати у розмірі 23 000 грн., то саме таку суму слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» п. 35.1 для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. В цій заяві має міститися, зокрема, зміст майнової вимоги заявника щодо відшкодування заподіяної шкоди та відомості (за наявності), що її підтверджують.

В своєї заяві до Страхової компанії «Інтер-Поліс» про виплату страхового відшкодування від 10.09.2004 р. позивач просив виплатити йому шкоду у сумі 23 000 грн.

Відповідач виплату погодив, але не здійснив.

В такому випадку відповідно до ст. 36, п. 36.5 Закону позивач має право заявити вимогу щодо стягнення пені за затримку, за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування з вини страховика, але такі вимоги позивачем не заявлялись.

Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про часткове задоволення позову позивача з урахуванням вимог викладених ним в заяві про виплату страхового відшкодування.

Судова колегія вважає необґрунтованими посилання апелянта на ст. 1192 ЦК України та актуалізований звіт № 138/05/14 щодо збільшення вартості запасних частин та робіт на ремонт належного йому автомобіля.

Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України апелянт не надав суду будь яких доказів на підтвердження здійснення ремонту його автомобіля та понесення відповідних витрат.

У разі проведення такого ремонту та збільшення вартості ціни робіт та запасних частин на час здійснення ремонту він не позбавлений права звернутись з відповідним позовом до суду.

Враховуючи викладене судова колегія вважає, що апеляційна скарга є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 03 червня 2015 року ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права та залишається без змін.

Керуючись ст.ст. 218, 303-305, ч. 1 п. 1 ст. 307, ст. 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 за довіреністю - ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 03 червня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена протягом 20 днів з дня набрання нею законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді