Справа № 215/3931/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2015 року Тернівський районний суд м. Кривого Рогу

у складі: головуючого, судді - Демиденка Ю.Ю.

при секретарі - Янішевській М.М.

за участю представника

відповідача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритомусудовому засіданні в залі №1 в м.Кривому Розі справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором, та зустрічному позову ОСОБА_5 до ОСОБА_2, ОСОБА_6 Міхаіла про стягнення боргу за договором, визнання права власності за набувальною даівністю,-

ВСТАНОВИВ:

23.07.2015 р. ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_4, яким просить стягнути з відповідачів солідарно 60000 грн. згідно договору про сумісну діяльність. Вказує, що 22.07.2007 р. між ним та відповідачами було укладено договір про сумісну діяльність в сфері оцінки майна, згідно п.п.1.2.,3.1.,8.2. умов зазначеного договору він в день підписання договору передав відповідачам 60000 грн., для придбання квартири,як офісного приміщення. Також згідно договору він фінансує ОСОБА_4 для навчання, та отримання останнім кваліфікації оцінювача, на якого повинні бути оформлені правовстановлюючі документи, спільна діяльність планувалася для отримання прибутку. Оскільки умови договору відповідачами не виконані, гроші використані не за призначенням, на підставі ст.ст.1130-1131 ЦК України просить стягнути 60000 грн. сплачених за договором коштів для придбання квартири.

07.04.2015 р. ОСОБА_4 звернувся до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_6 про стягнення з ОСОБА_2 2064,94 грн. коштів за договором про спільну діяльність, визнання права власності на квартиру№24, будинку №20 по пр.Металургів в м.Кривому Розі, Дніпропетровської області загальною площею 57,4 кв.м., житловою площею 31,2 кв.м. за набувальною давністю. В обґрунтування вказує що при укладенні договору про спільну діяльність він повідомив ОСОБА_2, що в 2003 р. він придбав у ОСОБА_6 Міхаіла спірну квартиру, але не оформив правовстановлюючі документи. Нотаріальну угоду купівлі-продажу з ОСОБА_6 вони вирішили оформити в подальшому, ОСОБА_6 повинен був оформити витяг з реєстру та інші документи, але все відтягував оформлення угоди, а згодом зник. В нього малися ключі від квартири, якою він користується з липня 2003 року. В якості компенсації за витрати, та для мети спільної діяльності він отримав від ОСОБА_2 грошові кошти за квартиру яка повинна була використовуватись для спільних потреб офісу, оцінка квартири становить 57000 грн. Всього він сплатив 69064,94 грн., з них 57500 грн. вартість квартири, 5980 грн. плата за ремонтні роботи, 5584,94 грн. комунальні послуги. Розмір неповернутих коштів становить 2064,94 грн. Оскільки він зробив в квартирі ремонт, платив комунальні платежі, з липня 2003 року відкрито, безперервно користується квартирою до теперішнього часу більш ніж 10 років, тому просить визнати за ним право власності на квартиру на підставі ст.344 ЦК України за набувальною давністю.

Позивач ОСОБА_2 подав суду заяву про підтримання позову та розгляд справи в свою відсутність.

Відповідач ОСОБА_3 подала до суду заяву про розгляд справи в свою відсутність.

В судовому засіданні представник відповідача за первісним позовом ОСОБА_4 ОСОБА_1 проти позову заперечував, зустрічний позов підтримав.

Відповідач ОСОБА_6 Міхаіл, місце проживання, та перебування якого невідомо, в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений через оголошення у пресі / №64 газета «Вісті Придніпровя/ відповідно до ст.74 ч.9, 76 ЦПК України.

Вислухавши представника відповідача, дослідивши письмові докази, суд вважає що в задоволенні позову ОСОБА_2 слід відмовити, зустрічний позов ОСОБА_4 задовольнити частково.

Згідно ст.10 ч.3 ЦПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Позивач по первісному позову ОСОБА_2, а також ОСОБА_4 як позивач за зустрічним позовом не надали суду належних доказів існування грошових зобовязань за договором про спільну діяльність а.с.4-5. Згідно вказаного договору від 22.07.2007 р. зазначені сторони а також ОСОБА_3 домовилися про спільну діяльність в сфері оцінки майна, згідно п.п.1.2.,3.1.,8.2. умов зазначеного договору домовилися нести витрати по придбанню квартири АДРЕСА_1, витрати по ремонту, які покладаються на ОСОБА_2 без конкретизації розміру цих витрат. Належних доказів в тому числі письмових, про сплату чи отримання грошових коштів позивачами як за первісним так і зустрічним позовом, суду не надано.

При відсутності інших доказів які підтверджують існування грошових зобовязань, згідно ст.ст.525,526, 1130-1131 ЦК України, позов ОСОБА_2, як і зустрічний позов ОСОБА_4 в частині стягнення грошових коштів за договором є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Згідно ст.344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно, якщо інше не встановлено цим кодексом.

Судом встановлено договором купівлі-продажу, зареєстрованому у встановленому порядку, технічним паспортом а.с.13-14, що з 1998 року власником квартири АДРЕСА_2 загальною площею 57,4 кв.м., житловою площею 31,2 кв.м. є ОСОБА_6 Міхаіл.

Факт володіння ОСОБА_4 квартирою з липня 2003 р. до часу розгляду справи в суді підтверджується актом мешканців будинку №20 по пр.Металургів ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, затвердженого КП ЖЕО №8, та довідкою КП «ЖЕО №8» а.с.15-16, якими підтверджується проживання позивача в спірній квартирі без реєстрації саме з липня 2003 р. Позивачем надані квитанції, договори які підтверджують відкрите, безперервне, добросовісне володіння нерухомим майном.

В грудні 2008 р. та листопаді 2011 р. ОСОБА_4 встановив в спірній квартирі віконні конструкції ПВХ згідно договорів а.с.17-18.

Зазначеним позивачем за зустрічним позовом надано квитанції за період з липня 2004 р. по жовтень 2013 р. про оплату за газ, електроенергію, воду, опалення, телефонний зв'язок, інтернет по вказаній квартирі. Платниками у вказаних квитанціях вказаний саме ОСОБА_4, а не юридичний власник квартри ОСОБА_6 а.с.19-23.

Вказане дає суду підстави для визнання за ОСОБА_4 права власності на квартиру АДРЕСА_1 за набувальною давністю, оскільки позивач добросовісно, відкрито, безперервно володіє вказаним нерухомим майном більш ніж десять років, та інше не передбачено цивільним кодексом.

Згідно п.4, 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2004 р. щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обовязків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності, а правила ст.344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом.

Таким чином судом встановлено що право позивача виникло за півроку до набрання чинності цим Кодексом, позивач володів вказаною нерухомістю більш ніж 10 років після набрання законом чинності 01.01.2004 р., до суду з позовом звернувся 07.08.2015 р. після перебігу 10 річного строку володіння, тому на вказані правовідносини повинні поширюватися правила щодо набувальної давності, що дає суду право на задоволення позову та визнання за ОСОБА_4 права власності на квартиру.

На підставі ст.ст.344, 526, 1130-1131 ЦК України, керуючись ст.10,27,31,60,61, 209 ч.3, 212-215, ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_4 задовольнити частково, визнати за ОСОБА_4 право власності на двокімнатну квартиру АДРЕСА_2 загальною площею 57,4 кв.м., житловою площею 31,2 кв.м. за набувальною давністю.

В частині зустрічного позову про стягнення боргу за договором ОСОБА_4 - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Тернівский районний суд м.Кривого Рогу, шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ: