Провадження 2/522/892/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«20» листопада 2015 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Чернявської Л.М.,

при секретарі Прусс О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Одесі цивільну справу за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю "ІНФОКС" в особі філії "ІНФОКСВОДОКАНАЛ" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «ІНФОКС» в особі філії «Інфоксводоканал» звернувся до суду 6 листопада 2014 року з позовною заявою до ОСОБА_1, в якій просить стягнути з відповідача заборгованість за послуги водопостачання та водовідведення у розмірі 29 288 гривень 73 копійки, а також судові витрати по справі.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач є абонентом філії ТОВ «ІНФОКС», а саме «Інфоксводоканал», що підтверджується укладеним між ТОВ «ІНФОКС» в особі філії «Інфоксводоканал» та ОСОБА_1 договором на послуги водопостачання та водовідведення №5939/3 від 21.06.2011 року. 10.01.2012 року представником філії «Інфоксводоканал» ТОВ «Інфокс» згідно наряд-завдання від 04.01.2013р. №117292 здійснено обслідування системи водопостачання на обєкті, який розташований за адресою: м. Одеса, пров. Малинова, 16 та встановлено, що водомір не враховує витрати холодної води в санвузлі (безоблікове водокористування), чим порушено п. 4.2 Правил (у редакції яка діяла до 26.11.2012р.), згідно якого забороняється будь-яке самовільне приєднання обєктів водопостачання до діючих систем централізованого водопостачання та водовідведення (включаючи приєднання до будинкових вводів, внутрішньо будинкових мереж або до мереж споживачів). Вказане порушення зафіксовано актом від 10.01.2012 року № 2021. Розраховано заборгованість згідно п.п. 3.3, 3.4 «Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України», затверджених Наказом Мінжилокомунгоспу від 27.06.2008р. №190 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 07.10.2008р. За №936/15627 на суму 29 288,73 грн. та направлено відповідачу лист від 25.04.2012р. № 2444/ТО засобами поштового звязку. Станом на теперішній час сума боргу відповідачем не погашена, в звязку з чим позивач звернувся до суду.

Представник позивача у судове засіданні зявився, просив суд позов задовольнити у повному обсязі, надав пояснення що відтворюють зміст позовної заяви.

Відповідач та його представник у судове засідання зявились, проти задоволення позову заперечували з підстав наведених у письмових запереченнях (а.с. 46-49). Просили застосувати позовну давність.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, заперечення відповідача, дослідивши матеріали справи, і зясувавши обставини справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, з наступних причин.

Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі представлених позивачем письмових доказів та пояснень учасників процесу.

Судом встановлено, що відповідач є абонентом філії ТОВ «ІНФОКС», а саме «Інфоксводоканал», що підтверджується укладеним між ТОВ «ІНФОКС» в особі філії «Інфоксводоканал» та ОСОБА_1 договором на послуги водопостачання та водовідведення №5939/3 від 21.06.2011 року та додатковими угодами до нього (а.с.21, 51-54).

Згідно п. 2.1 Договору сторони зобов'язуються керуватись діючими Правилами користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених Наказом Мінжилокомунгоспу від 27.06.2008р. №190 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 07.10.2008р. За №936/15627 та іншими нормативними актами прийнятими у встановленому законом порядку.

Згідно п. 1.1 Правил, вони є обов'язковими для всіх юридичних осіб незалежно від форми власності і підпорядкування та фізичних осіб-підприємців, що мають у власності, господарському віданні або оперативному управлінні об'єкти, системи водопостачання та водовідведення, які безпосередньо приєднані до систем централізованого комунального водопостачання та водовідведення і з якими виробником укладено договір на отримання питної води, скидання стічних вод.

Додатковою угодою №8065/3 до Договору змінена редакція назви Договору, а саме на «Про надання послуг централізованого водопостачання та водовідведення», пункт 4.2 Договору виключений, пункт 5.3 Договору змінений та встановлений новий термін дії Договору, а саме з 21.06.2011 року до 30.06.2013 року.

Додатковою угодою №9301/3 до Договору, пункт 5.3 Договору змінений та встановлений новий термін дії Договору, а саме з 21.06.2011 року до 31.03.2014 року.

Додатковою угодою №533 до Договору пункт 5.3 Договору змінений та встановлений новий термін дії Договору, а саме з 21.06.2011 року до 31.12.2014 року.

10.01.2012 року представником філії «Інфоксводоканал» ТОВ «Інфокс» згідно наряд-завдання від 04.01.2012 року №117292 здійснено обслідування системи водопостачання на обєкті, який розташований за адресою: м. Одеса, пров. Малинова, 16 та належить ОСОБА_1, що підтверджується договором купівлі-продажу від 08.04.2004 року зареєстрованого за № 383, свідоцтвом про право власності на домоволодіння від 13.02.2004 року та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 07.06.2004 року №37777431, та встановлено, що водомір не враховує витрати холодної води в санвузлі (безоблікове водокористування), чим порушено п. 4.2 Правил (у редакції яка діяла до 26.11.2012р.), згідно якого забороняється будь-яке самовільне приєднання обєктів водопостачання до діючих систем централізованого водопостачання та водовідведення (включаючи приєднання до будинкових вводів, внутрішньо будинкових мереж або до мереж споживачів). Вказане порушення зафіксовано актом від 10.01.2012 року № 2021.

Згідно п. п. 3.3, 3.4, 4.2 Правил, якщо споживач самостійно користується системами комунального водопостачання та водовідведення, таке водокористування вважається безобліковим. У разі безоблікового водокористування виробник виконує розрахунок витрат води за пропускною спроможністю труби вводу при швидкості руху води в ній 2,0 м/сек та дією її повним перерізом протягом 24 годин за добу. Розрахунковий період при без обліковому водокористуванні встановлюється з дня початку такого користування. Якщо термін початку безоблікового водокористування виявити неможливо, розрахунковий період становить один місяць.

На засіданні технічної комісії філії «Інфоксводоканал» ТОВ «Інфокс», яке відбулось 26.01.2012 року і оформлене протоколом № 04, у звязку з неявкою відповідача було прийнято рішення провести у триденний строк додаткове обстеження обєкта.

На засіданні технічної комісії філії «Інфоксводоканал» ТОВ «Інфокс», яке відбулося 02.02.2012 року і оформлене протоколом № 05 у звязку з порушенням п. 4.2 Правил прийнято рішення про здійснення розрахунку оплати згідно п.п. 3.3, 3.4 Правил.

Філія «Інфоксводоканал» ТОВ «Інфокс» отримала від відповідача лист 21.02.2012 року за вх. № 535 про надання доступу представнику позивача провести додаткове обстеження об'єкту. При обстежені було складено акт від 03.04.2012 року № 52892, яким встановлено, що всі безоблікові сантехприлади підключені до одного водопровідного вводу Ду-20мм.

На засіданні технічної комісії філії «Інфоксводоканал» ТОВ «Інфокс», яке відбулось 05.04.2012 року та оформлене протоколом № 13 після врахування додаткового обстеження обєкту було прийнято рішення провести перерахунок раніше виставленої суми на один водопровідний ввід по Ду-20мм, згідно якого розраховано заборгованість згідно п.п. 3.3, 3.4 Правил на суму 29 288,73 грн.

Судом встановлено, що на момент укладання Договору, ОСОБА_1 мав статус фізичної особи-підприємця, керуючись в порядку ст. ст. 1, 12, 13, 61, 86 Господарського процесуального кодексу України, філія «Інфоксводоканал» ТОВ «Інфокс» за неналежне виконання умов договору звернулась до Господарського суду Одеської області з позовною заявою про стягнення боргу.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 02.10.2014 року у справі №916/3591/14 у зв'язку з тим, що з 18.08.2014 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 припинив діяльністю суб'єкта господарювання, згідно ч. 6 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України провадження у справі було припинено (а.с.28, 55, 56, 57).

За загальними правилами громадянин-підприємець відповідає за своїми зобов'язаннями належним йому майном і після припинення своєї підприємницької діяльності, у зв'язку з тим, що припинення фізичної особи-підприємця не припиняє існування фізичної особи, як це відбувається при ліквідації юридичної особи.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а відповідно до ч.1 ст.623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

З приводу заперечень ОСОБА_1, а саме посилань на не доведеність самовільного приєднання абонента до системи водопостачання або самовільного водокористування та наявності правових підстав застосування положень пунктів 3.3, 3.4 Правил користування, суд ставиться критично, в звяжу з тим, що ці обставини спростовуються актами перевірки, якими були зафіксовані вищезазначені порушення.

Щодо заявлених про застосування строків позовної давності, суд зауважує наступне.

Відповідач у заяві про застосування строку позовної давності посилається на те, що позовні вимоги позивача є ніщо інше, як застосування оперативно-господарської санкції до якої застосовується позовна давність в один рік, з чим суд не погоджується, з наступних підстав.

Згідно ст. 235 Господарського кодексу України оперативно-господарські санкції це заходи оперативного впливу на порушника з метою припинення або попередження повторення порушень зобовязання, що використовується самими сторонами зобовязання в односторонньому порядку, та такі санкції повинні бути закріплені у договорі.

Тобто, застосовуються лише ті оперативно-господарські санкції, які прямо передбачені умовами договору.

Між філією «Інфоксводоканал» ТОВ «Інфокс» та ОСОБА_3 був укладений договір на послуги водопостачання та водовідведення від 21.06.2011р. №5939/3 (далі Договір).

Згідно п. 1.1 Договору позивач надає послуги з подачі питної води на об'єкти відповідача, а також з прийому стічних вод, що скидаються відповідачем у систему каналізації.

Відповідно до п. п. 4.1, 4.2, 4.4, 4.5 Договору у разі несвоєчасної сплати рахунків за послуги водопостачання та водовідведення, відповідач сплачує пеню позивачу у розмірі 0,1% за кожний день прострочення, але не більше подвійної ставки НБУ. За водопостачання та водовідведення понад встановлених обсягів та перевищення строків дії договору відповідачу нараховується плата в п'ятикратному розмірі чинного тарифу. За несплату а також несвоєчасну оплату платежів за надання послуг водопостачання та водовідведення, виконання приписів позивача, об'єкти відповідача підключаються від системи водопостачання і каналізації. Позовна давність для стягнення неустойки встановлюється строком 1 (один) рік. Загальний строк позовної давності за вимогами, які пов'язані з невиконанням умов договору, встановлюється строком на 5 (п'ять) років.

З вищевикладеного випливає, що позивач відповідно умов Договору надає відповідачу послуги, які останній повинен оплачувати відповідно до умов Договору та у разі несвоєчасної оплати може бути застосована пеня, п'ятикратний розмір за послуги та відключення. При цьому, згідно п. 4.5 Договору строк позовної давності становить 5 років.

Згідно ч. 2 ст. 237 господарського кодексу України порядок застосування сторонами конкретних оперативно-господарських санкцій визначається договором. У разі незгоди з застосуванням оперативно-господарської санкції заінтересована сторона може звернутися до суду з заявою про скасування такої санкції та відшкодування збитків, завданих її застосуванням.

З вище наведених норм права чітко вбачається, що умова застосування оперативно-господарської санкції має бути прямо вказана в Договорі, що у даному випадку відсутнє та вона застосовується безпосередньо самими суб'єктами господарських відносин в оперативному порядку, тобто без звернення до судових або інших уповноважених органів, і без згоди іншої сторони зобов'язання це, зокрема, є головною умовою застосування сторонами таких санкцій, про що має бути прямо вказано в Договорі, але у даному випадку не вказано.

Таким чином, нарахування суми боргу згідно п.п. 3.3, 3.4 Правилами користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених Наказом Мінжилокомунгоспу від 27.06.2008р. №190 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 07.10.2008р. За №936/15627 (далі Правила) за порушення п. 4.2 Правил (у редакції яка діяла до 26.11.2012р.) у розмірі 29 288,73грн. не є оперативно-господарською санкцією у розумінні вище наведених норм права та згідно договірних умов це послуга за водопостачання та водовідведення.

Посилання відповідача у запереченні на те, що Договір не може бути враховано як належний та допустимий доказ, у зв'язку з тим, що він не відповідає вимогам Постанови Кабінету міністрів України Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення від 21.07.2005 року № 630 (далі Правила № 630), де закріплена типова форма договору про надання послуг водопостачання та водовідведення спростовується наступним.

Згідно п. 1 Правил № 630 вони регулюють відносини між суб'єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг, і фізичною та юридичною особою, яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення.

Ч. 1 п. 2 реквізитів типової форми договору зазначено, що суб'єктом користування послугами є власник (наймач, орендар) житлового приміщення (квартири) та члени його сім'ї.

Тобто, дана типова форма договору передбачена для власників або орендарів житлового приміщення квартир та його членів сім'ї, а не власника нежитлового приміщення (магазину), як у даній справі.

Право власності відповідача на комунальну власність у вигляді нежитлового приміщення за адресою: м. Одеса, пров. Маланова, буд. 16, 1-го поверху під № 501, 502, 503, 504 підтверджується матеріалами справи (а.с.14-19) та не спростовується самим відповідачем.

В звязку з вищезазначеним, суд дійшов висновку, що з відповідачем було укладено Договір згідно з нормами чинного законодавства, а не за встановленою Правилами № 630 типовою формою договору.

Також, відповідач зазначає у запереченні на позовну заяву, що Правила не поширюються на нього, тому що він перебуває у статусі фізичної особи, але не надає належної уваги тому факту, що на момент порушення п. 4.2 Правил (у редакції яка діяла до 26.11.2012р.), що підтверджується актом від 03.03.2012р. №52892-ВК, відповідач також мав статус суб'єкта-підприємницької діяльності, яку припинив лише 18.08.2014р., що встановлено наявною у матеріалах даної справи ухвалою Господарського суду Одеської області від 02.10.2014 року у справі №916/3591/14 та згідно п. 2.1 Договору зобов'язався дотримуватись вимог Правил.

Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказами.

Відповідно до змісту ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 610, 623 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212 - 218 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю "ІНФОКС" в особі філії "ІНФОКСВОДОКАНАЛ" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ІНФОКС" в особі філії "ІНФОКСВОДОКАНАЛ" заборгованість за послуги водопостачання та водовідведення у розмірі 29 288 (двадцять девять тисяч двісті вісімдесят вісім ) гривень 73 копійки.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ІНФОКС" в особі філії "ІНФОКСВОДОКАНАЛ" судовий збір у розмірі 292 гривень 89 копійок.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційному суду через суд першої інстанції апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Л.М. Чернявська

20.11.2015