У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О.
суддів: Ізмайлової Т.Л., Мостової Г.І.,Мартинюка В.І., Наумчука М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_6 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про стягнення грошових коштів, за касаційною скаргою Кратенко Юлії Олександрівни, яка діє в інтересах Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», на рішення Печерського районного суду м. Києва від 03 квітня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 21 травня 2015 року,

в с т а н о в и л а :

У грудні 2014 року ОСОБА_6 звернулася до суду з позовом до ПАТ «Дельта Банк» про стягнення грошових коштів, посилаючись на те, що на виконання умов договору банківського вкладу № 979 від 08 жовтня 2014 року, укладеного із ПАТ «Дельта Банк» вона внесла на відкритий поточний рахунок суму вкладу, що становила 455 000,00 доларів США.

Позивач звернулася у відділення ПАТ «Дельта банк» з проханням здійснити операцію по перерахуванню належних їй коштів на рахунок до іншого банку, однак банк не виконав розпорядження клієнту, кошти в повному обсязі не перерахував, тому позивач просила суд стягнути з ПАТ «Дельта Банк» грошові кошти, які знаходяться на поточному рахунку в розмірі 35 000, доларів США.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 03 квітня 2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 21 травня 2015 року позов задоволено.

Стягнуто з ПАТ «Дельта Банк» на користь ОСОБА_6 грошові кошти, які знаходяться на поточному рахунку в іноземній валюті № НОМЕР_1 в розмірі 35 000,00 доларів США.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ПАТ «Дельта Банк» просить скасувати судові рішення першої та апеляційної інстанцій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права, та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Заперечуючи проти касаційної скарги ОСОБА_6 подала до суду клопотання про закриття касаційного провадження, посилаючись на те, що ПАТ «Дельта Банк» при поданні касаційної скарги не було сплачено судовий збір, а також те, що касаційна скарга подана ПАТ «Дельта Банк», в той час, коли в даному банку запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Заслухавши доповідь судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, виходив із обґрунтованості та доведеності позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з такими висновками судів першої та апеляційної інстанцій з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 08 жовтня 2014 року між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_6 було укладено договір банківського рахунку фізичної особи, відповідно до якого банком відкрито ОСОБА_6 поточний рахунок № НОМЕР_1 у доларах США.

Станом на 25 лютого 2015 року на рахунку ОСОБА_6 значиться 35 000,00 доларів США, що підтверджується довідкою № 26.02-07-508 від 25 лютого 2015 року, виданою ПАТ «Дельта Банк».

Згідно із п. 3.1.2 вказаного договору банк зобов'язується вести комплексне розрахунково-касове обслуговування рахунку та виконувати за дорученням клієнта в межах залишку коштів на рахунку розрахункові, касові та інші операції, які передбачені чинним законодавством України.

Пунктом 3.1.3 договору банк зобов'язується своєчасно здійснювати розрахункові та інші операції за рахунком у відповідності до чинного законодавства України та умов цього договору.

Відповідно до п. 3.1.5 договору банк зобов'язується списувати кошти з рахунку клієнта за його дорученням.

08 та 21 жовтня 2014 року ОСОБА_6 зверталась до ПАТ «Дельта Банк» з платіжними дорученнями (розрахунковими документами) про перерахування належних їй грошових коштів, що знаходяться на рахунку у ПАТ «Дельта Банк» на рахунок у іншому банку, однак вказане розпорядження клієнта виконане не було.

Відповідно до ч. ч. 1-2 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами.

Згідно із ч. 3 ст. 1068 ЦК України банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом.

Статтею 1074 ЦК України визначено, що обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму чи фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, передбачених законом.

Задовольняючи позовні вимоги, з урахуванням вказаних вимог закону та умов договору банківського рахунку, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, дійшов до обґрунтованого висновку щодо задоволення позовних вимог, оскільки ПАТ «Дельта Банк» не виконало умови договору та не здійснило перерахування належних ОСОБА_6 грошових коштів, що знаходяться на рахунку у відповідача на рахунок у іншому банку, тому порушене право позивача підлягає захисту.

Доводи заявника щодо незастосування до спірних правовідносин Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який регулює правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати фондом відшкодування за вкладами, є безпідставними, оскільки вказаний закон ніяким чином не перешкоджає вкладнику звернутися до суду за захистом порушеного права та вимагати стягнення сум, які йому не повернуті.

Крім того рішення суду, згідно якого на користь позивача стягнуто суму вкладу з банку, не змінює порядку виплати коштів за договором банківського вкладу, визначеного Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Встановивши дійсні обставини справи, суд першої та апеляційної інстанцій дали належну оцінку зібраним доказам, правильно застосували норми матеріального права, не допустили порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення спору, та дійшли до обґрунтованого висновку щодо задоволення позовних вимог.

Керуючись статтями 336 <nau://ukr/1618-15|st336>, 337 <nau://ukr/1618-15|st337>, 345 ЦПК України <nau://ukr/1618-15|st345>, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Кратенко Юлії Олександрівни, яка діє в інтересах Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», відхилити.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 03 квітня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 21 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О. Кузнєцов

Судді: Т.Л. Ізмайлова

В.І. Мартинюк

Г.І. Мостова

М.І. Наумчук