Справа № 461/8600/15 Головуючий у 1 інстанції: Волоско І.Р.
Провадження № 22-ц/783/7902/15 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1; Т.І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді: Приколоти Т.І.

суддів: Тропак О.В., Федоришина А.В.

при секретарі: Івановій О.О.

з участю: ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства (ПАТ) «Львівобленерго» на рішення Галицького районного суду м. Львова від 6 листопада 2015 року по справі за позовом ПАТ «Львівобленерго» до ОСОБА_4, про стягнення заборгованості за спожиту електроенергію,-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 6 листопада 2015 року відмовлено у задоволенні позову ПАТ «Львівобленерго» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за спожиту електроенергію.

Рішення суду оскаржило ПАТ «Львівобленерго». Вважає, що рішення ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права при неповно з'ясованих обставинах, що мають значення для справи, а висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи. У апеляційній скарзі просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове про задоволення позову. Вказує, що ОСОБА_4 не виконує свої зобов»язання в частині своєчасної оплати за спожиту електроенергію, внаслідок чого, за період з 23 липня 2009 року по 1 березня 2014 року виникла заборгованість в розмірі 18186,80 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить відхилити.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. На підставі ст.ст. 10, 59-61 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести належними та допустимими доказами ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню.

Встановлено, що ОСОБА_4 5 вересня 2013 року купив квартиру № 6 у будинку № 2 на площі Соборній у м.Львові відповідно до нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу (а.с.16-19). До цього власниками зазначеної квартири були інші особи, які за умовами договору купівлі-продажу зобовязалися сплатити комунальні платежі за електроенергію (п.9 договору).

Договір про енергопостачання між сторонами не укладений, що не заперечують представники сторін. Електропостачання до належної відповідачеві квартири припинено ще до купівлі ним такої і не відновлювалося, що підтвердила в судовому засіданні представник позивача. Відтак, не може бути взята до уваги як належний та допустимий доказ додана позивачем до позовної заяви довідка без дати та номера про заборгованість, яка виникла з 23 липня 2009 року по 1 березня 2014 року в розмірі 18 186,80 грн. (а.с.6). З доданої до апеляційної скарги довідки про споживання електричної енергії у квартирі № 6 будинку № 2 на площі Соборній у м.Львові від 24 листопада 2015 року вбачається, що споживання електроенергії за період з 1 липня 2009 року по 1 березня 2014 року було наявним в грудні 2012 року та січні - березні 2013 року, коли відповідач не був власником квартири (а.с.51). Докази про те, що у квартиру після купівлі її відповідачем забезпечувалася подача електричної енергії, відсутні. Не може бути належним та допустимим доказом заборгованості відповідача його заява прокурору від 25 листопада 2014 року про труднощі, які виникли у нього у звязку з відсутністю енергопостачання квартири, у якій в звязку з цим позбавлена можливості проживати його сімя. У цій заяві ОСОБА_4 висловив готовність сплатити заборгованість в розмірі 1 800 грн. з метою укладення договору на користування електроенергією, а не у звязку з тим, що він визнав факт допущення ним заборгованості за спожиту електроенергію (а.с.24-27).

Відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобовязаний оплатити житлово-комунальні послуги, якщо він користувався ними. З наведених вище мотивів позов до задоволення не підлягає.

Колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуване рішення відповідає встановленим судом обставинам.

При встановленні зазначених обставин судом першої інстанції не було порушено норм матеріального і процесуального права. Висновки суду ґрунтуються на аналізі зібраних по справі доказів.

З такими висновками суду належить погодитися, оскільки ним правильно визначено характер спірних правовідносин та встановлено дійсні обставини справи. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду. Підстави для скасування рішення Галицького районного суду м.Львова відсутні.

Керуючись ст. 303, п.1 ч.1 ст.307, ст.ст. 308, 313, ч.1 п.1 ст.314, ст.315, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Львівобленерго» відхилити.

Рішення Галицького районного суду м.Львова від 6 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: