Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/778/5654/15 Головуючого у 1-й інстанції: Сакояна Д.І.
Є.У. № 317/1104/15-ц Суддя-доповідач: Осоцький І.І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької с області у складі:

Головуючого: Осоцького І.І.

суддів: Кухаря С.В.

Панкеєва О.В.

при секретарі: Буримі В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Григорівської сільської ради Запорізького району Запорізької області на заочне рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 08 червня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_3 до Григорівської сільської ради Запорізького району Запорізької області, третя особа ОСОБА_4 про скасування розпорядження про накладення дисциплінарного стягнення та відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И Л А:

В квітні 2015 року ОСОБА_3 звернулася із вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначала, що згідно розпорядження голови Григорівської сільської ради Запорізького району від 20.02.2015 р. № 6 їй винесена догана. Посилається на те, що оскаржуване розпорядження не відповідає ст. 149 КЗпП України, в ньому фактично не відображені підстави для застосування до неї дисциплінарного стягнення у вигляді догани, тобто не конкретизовано, яке саме порушення трудової дисципліни вона вчинила. Відповідач обмежився лише формулюванням загального змісту, вказавши, що їй оголошено догану за неякісне виконання своїх посадових обов'язків. Зазначає про безпідставність посилання на лист відділу культури і туризму Запорізької районної державної адміністрації від 20.02.2015 р. № 210107/071 як на підставу дисциплінарного стягнення. Відповідач до цього звільнив її, але суд рішенням від 11.03.2014р. її поновив на посаді. Ці обставини та відкрите цькування, навмисне перешкоджання її роботі, погрози з боку голови Григорівської сільської ради призвели до того, що стан її здоров'я різко погіршується, вона хворіє на гіпертонічну хворобу II ступеня, постійно звертається до лікарів. На теперішній час постійно відчуває головний біль, безсоння, запаморочення, біль в області серця, підвищений кров'яний тиск. 09.04.2015 р. вона була вимушена знову звернутись до невролога за призначенням лікування. Такі незаконні дії відповідача спричиняють душевні страждання при тому, що позивачка є депутатом Григорівської сільської ради.

Позивач просила суд, скасувати розпорядження голови Григорівської сільської ради Запорізького району від 20.02.2015 р. № 6 «Про винесення догани завідуючій Веселянської сільської бібліотеки ОСОБА_3» і стягнути моральну шкоди в розмірі - 5000 грн..

Заочним рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 08 червня 2015 року позов задоволено частково.

Скасувано розпорядження голови Григорівської сільської ради Запорізького району Запорізької області від 20 лютого 2015 року № 6 «Про винесення догани завідуючій Веселянської сільської бібліотеки ОСОБА_3» як незаконне.

Стягнуто з Григорівської сільської ради Запорізького району Запорізької області на користь ОСОБА_3 моральну шкоду в розмірі 500 (п'ятсот) гривень.

Стягнуто з Григорівської сільської ради Запорізького району Запорізької області на користь ОСОБА_3 витрати на правову допомогу в розмірі 1461,60 гривень.

Григорівська сільська рада Запорізького району Запорізької області подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції обгрунтовно виходив з того, що за формою і змістом наказ про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності не відповідає вимогам ст.147 КЗпП України, оскільки в ньому не зазначено, в чому саме полягає порушення трудової дисципліни, не вказані фактичні обставини, які послужили підставою для застосування дисциплінарного стягнення.

В матеріалах справи мається розпорядження голови Григорівської сільської ради Запорізького району від 20.02.2015 р. № 6 „Про винесення догани завідуючій Веселянської сільської бібліотеки ОСОБА_3", за яким останній оголошено догану за неякісне виконання своїх посадових обов"язків з посиланням лише на лист відділу культури і туризму Запорізької районної державної адміністрації від 20.02.2015 р. № 210107/071 як на підставу дисциплінарного стягнення.

Однак у листі відділу культури і туризму Запорізької районної державної адміністрації від 20.02.2015 р.№ 210107/071 зазначено, що головним спеціалістом цього відділу сумісно з методистом з культурної спадщини та бібліотечної справи КЗ „Районний центр культури і дозвілля" здійснювався виїзд до закладів культури Григорівської сільської ради для надання методичної допомога рекомедаційного характеру і не вказано, що в ході надання методичної допомоги перевірялося виконання посадових обов"язків позивача із виявленням їх невиконання.

Як випливає з ч. 1 ст. 147 Кодексу законів про працю України, дисциплінарне стягнення може бути накладено на працівника лише у випадку порушення ним трудової дисципліни. Причому характер цього порушення визначає вид дисциплінарного стягнення.

У наказі про накладення дисциплінарного стягнення (чи це наказ про звільнення, чи про оголошення працівникові догани) обов'язково має бути зазначено, в чому полягає порушення трудової дисципліни, тобто має бути вказівка на фактичні обставини, які послужили підставою для застосування заходу дисциплінарного стягнення.

Наказ про накладення дисциплінарного стягнення повинен обов'язково містити нормативне посилання, тобто роботодавець повинен зазначити назву, статтю, її частину, абзац, пункт, підпункт нормативно правового акта чи акта локального нормотворення, на підставі якого працівник притягується до дисциплінарної відповідальності.

Із тексту оскаржуваного наказу вбачається, що в ньому не конкретизовано, які саме проступки були допущені позивачем, не вказується дата вчинення проступку, немає посилання на акти локального нормотворення, а саме: трудові обов'язки позивача, на підставі якого працівник притягується до дисциплінарної відповідальності, тощо.

Нормами ст.149 КЗпП України, якими передбачено порядок застосування дисциплінарних стягнень, зазначено, що до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмове пояснення, а також при обранні виду стягнення врахувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну цим працівником шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, попередню роботу працівника.

Однак в матеріалах справи не мається доказів про витребування у позивача письмових пояснень з приводу порушення нею трудової дисципліни, а тому неможливо вважати, що відповідачем враховувалися обставини вчиненого на його думку проступку відповідача, а отже порядок застосування накладеного дисциплінарого стягнення.

Так як що до позивача було на незаконих підставах було застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани, що спричинило душевні страждання від цього, то судом обгрунтовно з врахуванням вимог норм ст.23 ЦК щодо розумності і справедливості стягнуто з відповідача на користь позивача моральну шкоду у розмірі - 500 грн..

Відповідно ст.,ст.79, 84, 88 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов"язаних з розглядом справи, до останніх належать витрати на правову допомогу, які несуть сторони та які суд присуджає на користь сторони, на користь якої ухвалено рішення.

Судом обгрунтовно з додержанням вимог щодо граничного розміру витрат на правову допомогу, передбачених Законом України „Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністривних справах" стягнуто з відповідача на користь ОСОБА_3 витрати на правову допомогу в розмірі 1461,60 грн..

За таких обставин, рішення суду є законним та обгрунтованим.

В матеріалах справи мається розрахунок наданої правової допомоги позивачу при апеляційному перегляді справи та квітанція № 7 від 05.10.2015 року про прийняття адвокатом Шацьких С.Д. від ОСОБА_3 оплати цієї правової допомоги у розмірі - 1500 грн., з яких в межах гранічного розміру підлягає стягненню з відповідача - 1218 грн..

З доводами апелянта про порушення порядку залучення адвоката до участі у справі та про недоведеність витрат на правову допомогу погодиться неможливо, бо це спростовуються матеріалами справи і при цьому нормами ст.56 ЦПК України не передбачено допуску до участі справі адвоката за письмовою ухвалою суду, а норми ст.13 Закону України „Про адвокатуру та адвокатську діяльність" не зобов"язуть адвоката на відриття рахунків в банках.

Іншим доводам, які не відносяться до обов'язкових підстав для скасування судового рішення, дана належна оцінка судом першої інстанції і вони не потребують додаткової аргументації при перегляді справи в апеляційному порядку.

Керуючись ст., ст. 307, 308, 313, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Григорівської сільської ради Запорізького району Запорізької області відхилити.

Заочне рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 08 червня 2015 року по цій справі залишити без змін.

Стягнути з Григорівської сільської ради Запорізького району Запорізькій області на користь ОСОБА_3 судові витрати на правовову допомогу при апеляційному перегляді справи у розмірі - 1218 грн..

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: