Справа № 442/1859/15 Головуючий у 1 інстанції: Гарасимків Л.І.
Провадження № 22-ц/783/6494/15 Доповідач в 2-й інстанції: Штефаніца Ю. Г.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого: Штефаніци Ю.Г.

суддів: Берези В.І., Бойко С.М.,

за участі судового секретаря: Брикайло М.В.,

позивача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 25 березня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, про стягнення аліментів на дитину та на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, -

встановила:

В березні 2015 року позивачка ОСОБА_2 звернулася в суд з позовною заявою, в якій просить постановити рішення, яким стягувати з ОСОБА_3 на її користь аліменти на утримання дочки ОСОБА_5 в твердій грошовій сумі 2000 грн. щомісячно і до досягнення нею повноліття, а також на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку у розмірі 900 грн.

Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 25 березня 2015 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Судом постановлено стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_2 на утримання дочки ОСОБА_5 аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 700 грн. щомісячно, починаючи з 12.03.2015 року до досягнення дитиною повноліття, а також постановлено стягнути із ОСОБА_3 в користь ОСОБА_2 на її утримання аліменти в твердій грошовій сумі в розмірів 500 грн., до досягнення дитиною ОСОБА_5 трьох річного віку щомісячно, починаючи з 12.03.2015 року. Також судом вирішено питання судових витрат.

Вказане рішення суду оскаржила представник відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4. В апеляційній скарзі посилається на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що суд взяв до уваги світлокопії паспорту для виїзду ОСОБА_3 за кордон, одна не врахував, що у Республіці Польща відповідач перебуває зовсім короткий термін через відсутність постійної робити. Крім того, стверджує, що суд не врахував що відповідач визнав позовні вимоги в частині сплати аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 450 грн. та не має змоги утримувати позивача.

Просить оскаржуване рішення скасувати і ухвалити нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_3 аліменти на дитину ОСОБА_5 у розмірі 450 грн. щомісячно, а в частині позовних вимог про стягнення аліментів на утримання ОСОБА_2 відмовити (а.с. 24-226).

Заслухавши суддю-доповідача, заперечення позивача ОСОБА_2 на апеляційну скаргу,перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення відповідно до ст.303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, колегія суддів не вбачає достатніх підстав для задоволення апеляційної скарги.

Суд першої інстанції з достатньою повнотою та всебічністю дослідив надані сторонами докази, вірно встановив фактичні обставини справи, спірні правовідносини та правильно застосував матеріальне і процесуальне право при вирішенні даного позову.

Відповідно до ст. 75 Сімейного кодексу України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного.

Згідно ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того хто працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно до вимог ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, в якому у них ІНФОРМАЦІЯ_1 року народилась дочка, ОСОБА_5. Стосунки у подружжя не склались, а тому сторони проживають окремо.Дані обставини відповідачем не оспорюються.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд підставно виходив з вище наведених положень закону, а також тих обставин, що малолітня дитина відповідача потребує матеріальної допомоги, а останній може таку надати. Судом при визначенні розміру аліментів вірно враховано також часткове визнання позову відповідачем, який в судовому засіданні погоджувався на сплату аліментів на дочку в сумі 450 грн. щомісячно, та вказує на можливість здійснення такої і в апеляційній скарзі. Судом враховано також і матеріальне становище позивачки та спроможність відповідача надавати їй матеріальну допомогу відповідно до ст. 84 СК України.

Всупереч твердженням апелянта, суду першої інстанції була відома і з достатньою повнотою врахована при визначенні розміру аліментів та обставина, що відповідач офіційно ніде не працює, немає постійного джерела доходів, перебуває на заробітках в Республіці Польща.

При цьому судова колегія не знаходить дані обставини такими, які б давали достатні підстави для звільнення ОСОБА_3 від обов'язку утримувати колишню дружину до досягнення дитиною трьохрічного віку чи зменшення визначеного судом першої інстанції розміру аліментів на дитину та матеріальної допомоги на утримання дружини, з врахуванням того, що щомісячний дохід позивачки та неповнолітньої дитини значно менше передбаченого законом розміру прожиткового мінімуму з розрахунку на кожну особу.

Колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, бере до уваги і те, що відповідач не надав суду жодних доказів на підтвердження неможливості працевлаштування чи своєї непрацездатності.

З огляду на доходи позивачки, яка тимчасово не працює у зв'язку з доглядом за малолітньою дитиною, та не має інших джерел грошових надходжень, розмір необхідних витрат на утримання і виховання дитини та на її матеріальне утримання, колегія суддів погоджується із визначеним судом розміром аліментів і матеріальної допомоги, так як такі відповідають обставинам справи і вимогам закону.

Оскільки судом першої інстанції прийнято рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, колегія суддів не вбачає підстав для скасування чи зміни рішення суду.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.303, 304, п.1ч.1ст.307, ч.1ст.308, п.1 ч.1ст.314, ст.ст.315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 25 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання цією ухвалою законної сили.

Головуючий: Штефаніца Ю.Г.

Судді: Береза В.І.

Бойко С.М.