Справа № 203/5678/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2015 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді - Карпенка С.Ф.

при секретарі - Штефані Д.Г.

за участю: представника позивача - ОСОБА_1

відповідачів - ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНОГО БАНКУ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

06 листопада 2015 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості (а.с. 3-6).

Позивач у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог, посилався на те, що між позивачем та ОСОБА_2 був укладений договір № DNU0AU01960860 від 15.09.2006 року, за умовами якого, позивач надав, а відповідач отримав у кредит у розмірі 9034,45 доларів США на термін до 15.09.2011 року. Зобов'язання відповідача за вказаним договором, забезпечені порукою на підставі договору поруки укладеному між позивачем та іншим відповідачем ОСОБА_3 У зв'язку з невиконанням відповідачами своїх зобов'язань за кредитним договором виникла заборгованість, яку відповідачі добровільно не погашають, тому позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути на його користь солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 у рахунок погашення заборгованості за договором № DNU0AU01960860 від 15.09.2006 року 3 566,43 дол. США, що за курсом 22,03 відповідно до службового розпорядження НБУ від 21.07.2015 року складає 78568,45 грн., а також судові витрати по справі (а.с. 3-6).

У судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі та наполягав на їх задоволенні.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні позов визнав частково, заперечуючи проти відповідальності поручителя ОСОБА_3 (а.с. 63)

Відповідач ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечувала проти позову у частині вимог стягнення з неї суми боргу солідарно з відповідачем ОСОБА_2, заперечуючи проти відповідальності її як поручителя, у звязку з тим, що строк звернення стягнення за договором поруки припинено. (а.с. 63)

Вислухавши пояснення представника позивача, відповідачів, дослідивши матеріали даної цивільної справи, суд приходить до наступного висновку з таких підстав.

В ході судового розгляду судом встановлено, що між позивачем та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № DNU0AU01960860 від 15.09.2006 року, за умовами якого позивач свої зобовязання виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі 9034,45 доларів США, а відповідач зобовязався повернути отриманий кредит і сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановленому кредитним договором, що підтверджується копією зазначеного договору (а.с.21-24).

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно договору № DNU0AU01960860 від 15.09.2006 року, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, віповідач повинен надавати позивачу грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати. У випадку порушення зобовязань за кредитним договором, відповідач сплачує позивачу відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом.

Також встановлено, що у відповідача ОСОБА_2 перед позивачем виникла заборгованість за кредитним договором № DNU0AU01960860 від 15.09.2006 року, яка станом на 21.07.2015 року становила 9605,00 долларів США, (яка складається з заборгованості за кредитом 3893,50 доларів США, заборгованості по процентам за користування кредитом 2247,32 доларів США, заборгованості по комісії за користування кредитом 286,88 доларів США, пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором 3177,30 доларів США) Ці обставини підтверджуються розрахунком заборгованості за договором № DNU0AU01960860 від 15.09.2006 року (а.с. 9-15).

Судом також було встановлено, що між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_3 було укладено договір поруки, за умовами якого поручитель зобов'язався солідарно відповідати перед кредитором за виконання боржником своїх обов'язків за кредитним договором № DNU0AU01960860/1 від 15.09.2006 року в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, пені та інших штрафних санкцій, що підтверджується копією зазначеного договору (а.с. 26-27).

В ході судового розгляду встановлено, що заборгованість за договором № DNU0AU01960860 від 15.09.2006 року у розмірі 6038,57 доларів США було стягнуто на підставі заочного рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 23.05.2012 року по спаві№2/0418/1035/12 з відповідача ОСОБА_2 та станом на 06.10.2015 року залишок заборгованості у відповідача ОСОБА_2 перед позивачем складає 6566,43 доларів США, що підтверджується розрахунком заборгованості, наявним в матеріалах справи (а.с. 9-15).

Встановлено, що позивач звертався до відповідачів з вимогою про повернення заборгованості за кредитом, що підтверджується копією вимоги від 08.09.2015 року за №30.1.0.0/2-609915DNUOLO23 та доказами про її направлення (а.с. 17-20).

Як вбачається з матеріалів справи звернення стягнення заборгованості позивачем до відповідача ОСОБА_2 здійснено 07.09.2011 року (а.с. 7-8)

Правовідносини, які виникли між сторонами урегульовані нормами Цивільного кодексу України та умовами укладених між сторонами договорів.

Частиною 1 ст. 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання.

За змістом ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

В силу ч. ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до укладеного між сторонами договору поруки у випадку невиконання боржником своїх зобов'язань за кредитним договором, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя, що також зазначено у п. 24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин».

Пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. При цьому в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання.

Відповідно до ст.. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Оцінюючи всі докази дослідженні у судовому засіданні, суд при розгляді позовних вимог позивача до поручителя ОСОБА_3 виходив з того, що з матеріалів справи вбачається, що звернення з вимогою до поручителя було направлено 08.09.2015, а звернення стягненя заборгованості до відповідача ОСОБА_4В. було здійснено 07.09.2011 року(а.с.7-8), тобто строк настання терміну повернення кредиту, в даному випадку - це 07.09.2011 року. Проте вимога про дострокове погашення кредиту була направлена позичальнику та поручителю лише 08.09.2015 року, а позов вперше пред'явлено 07.09.2011 року (а.с.7-8,17) (що є основним в обчисленні строку), тобто після шестимісячного строку для предявлення вимоги до поручителя, тому суд приходить до висновку, що в цій частині позовних вимог необхідно відмовити.

Вирішуючи вимоги позивача до відповідача ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором №DNU0AU01960860 від 15.09.2006 року, та приймаючи до уваги, що у судовому засіданні знайшов підтвердження факт невиконання ОСОБА_2 своїх зобовязань за кредитним договором щодо сплати кредиту та процентів за користування кредитом, а також приймаючи до уваги факт наявності у позивача, за умовами укладеного між позивачем та відповідачами договорів, права вимагати повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в цій частині, та вважає за можливе стягнути з ОСОБА_5 (ІПН: НОМЕР_1) на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНОГО БАНКУ «ПРИВАТБАНК» у рахунок повернення заборгованості за кредитним договором № DNU0АU01960860 від 15.09.2006 року у розмірі 3 566,43 доларів США, що за курсом 22,03 відповідно до службового розпорядження НБУ від 21.07.2015р. складає 78568,45 грн.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат на підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне судові витрати понесені позивачем (а.с.1) покласти на відповідача ОСОБА_2В

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 14, 509, 526, 527, 554, 559, 610, 1054 ЦК України, ст.ст. ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212, 213, 215 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНОГО БАНКУ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН: НОМЕР_1), на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНОГО БАНКУ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором № DNU0АU01960860 від 15 вересня 2006 року у розмірі 3 566,43 доларів США, що за курсом 22,03 відповідно до службового розпорядження НБУ від 21.07.2015р. складає 78568,45 грн., у рахунок повернення судових витрат за сплачений судовий збір- 1218 грн., всього стягнути- 79 786,45 (сімдесят девять тисяч сімсот вісімдесят шість) грн. 45 коп.

ПУБЛІЧНОМУ АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВУ КОМЕРЦІЙНОГО БАНКУ «ПРИВАТБАНК» у задоволені іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 223 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана відповідачем протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення суду може бути оскаржено позивачем протягом 10 днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя: Карпенко С.Ф.