Справа № 463/2344/15 Головуючий у 1 інстанції: Гирич С.В.
Провадження № 22-ц/783/5511/15 Доповідач в 2-й інстанції: Федоришин А. В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2015 року м. Львів

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого - Федоришина А.В.,

суддів: Приколоти Т.І., Тропак О.В.

при секретарі: Івановій О.О.

за участю: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги управління майном спільної власності Львівської обласної ради, вищого навчального комунального закладу Львівської обласної ради «Львівський медичний коледж післядипломної освіти» та його представника - Старенького Остапа Степановича, трудового колективу вищого навчального комунального закладу Львівської обласної ради «Львівський медичний коледж післядипломної освіти» на рішення Личаківського районного суду м. Львова від 19 травня 2015 року, а також апеляційну скаргу представника вищого навчального комунального закладу Львівської обласної ради «Львівський медичний коледж післядипломної освіти» Старенького Остапа Степановича на додаткове рішення цього ж суду від 28 травня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_11 до департаменту охорони здоров'я Львівської обласної державної адміністрації, вищого навчального комунального закладу Львівської обласної ради «Львівський медичний коледж післядипломної освіти», управління майном спільної власності Львівської обласної ради, треті особи: трудовий колектив вищого навчального комунального закладу Львівської обласної ради «Львівський медичний коледж післядипломної освіти», Львівської обласної ради про скасування наказу, поновлення на роботі -

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_11 звернувся до суду із зазначеним позовом. Просив скасувати наказ управління майном спільної власності Львівської обласної ради від 22.05.2014 року №13-П про його звільнення з посади директора ВНКЗ ЛОР «Львівський медичний коледж післядипломної освіти» та поновити на займаній посаді. Зазначав, що 05.08.1987 року був прийнятий на роботу на умовах безстрокового трудового договору, жодного контракту не укладав, строк дії трудового договору щоразу продовжувався, що дає підстави вважати про набуття трудових відносин безстрокового характеру. Вважав наказ незаконним і з тих підстав, що звільнення відбулося не уповноваженим на це органом. Конкурси на посаду директора коледжу, які проводилися у спірний період, призначалися не уповноваженим органом.

Оскаржуваним рішенням позов задоволено. Визнано незаконним та скасовано наказ управління майном спільної власності Львівської обласної ради від 22.05.2014 року №13-П про звільнення ОСОБА_11 з посади директора ВНКЗ ЛОР «Львівський медичний коледж післядипломної освіти». Поновлено позивача на посаді з 22.05.2014 року.

Додатковим рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 28.05.2014 року рішення суду від 19.05.2014 року допущено до негайного виконання в частині поновлення ОСОБА_11 на посаді.

Рішення оскаржили управління майном спільної власності Львівської обласної ради, ВНКЗ ЛОР «Львівський медичний коледж післядипломної освіти», його представник - Старенький О.С. та трудовий колектив. Додаткове рішення суду оскаржив представник ВНКЗ «Львівський медичний коледж післядипломної освіти» Старенький О.С. Апелянти просять скасувати ці рішення, ухвалити нове рішення про відмову у позові. Посилаються на те, що суд невірно встановив фактичні обставини справи, його висновки не відповідають дійсним обставинам, а також на те, що суд неправильно застосував норми матеріального права. Зокрема, ОСОБА_11 з 2004 року перебував у трудових відносинах із Львівською обласною радою на умовах строкового трудового договору після перемоги у конкурсі, який декілька разів переукладався після закінчення строку попереднього договору та перемоги у конкурсі. Звільненим позивач був у зв'язку із закінченням строку трудового договору, який був визначений сторонами з 22.05.2009 року до 22.05.2014 року і відмови від участі у конкурсі. Звільнення було проведено компетентним органом.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представників апелянтів на підтримання доводів скарги, представника позивача - на їх заперечення, перевіривши матеріали справи, межі і доводи скарг, колегія суддів знаходить їх обґрунтованими з огляду на викладені мотиви.

Встановлено, що 05.08.1987 року ОСОБА_11 був прийнятий на посаду директора Львівського училища підготовки та підвищення кваліфікації молодших медичних і фармацевтичних спеціалістів, яке після низки перейменувань значиться як ВНКЗ ЛОР «Львівський медичний коледж післядипломної освіти») (а.с. 231 т. 2).

22.05.2014 року ОСОБА_11 звільнений з посади директора ВНКЗ ЛОР «Львівський медичний коледж післядипломної освіти» на підставі п. 2 ч. 1 ст. 36 КЗпП України (а.с. 232 т. 2).

Із матеріалів справи також убачається, що наказом головного управління охорони здоров'я Львівської обласної державної адміністрації від 28.09.2004 року №557-к ОСОБА_11 був призначений директором училища строком на 5 років як такий, що пройшов конкурс (а.с. 233 т. 2), а 22.05.2009 року позивач був призначений на посаду директора цим же органом і з тих же підстав строком на 3 роки (наказ №338-к, а.с. 235 т. 2).

Наказом головного управління охорони здоров'я Львівської обласної державної адміністрації від 22.05.2012 року №360-к ОСОБА_11 звільнений з посади директора училища відповідно до п. 2 ст. 26 КЗпП України (а.с. 240 т. 2).

Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 18.06.2012 року наказ від 22.05.2012 року №360-к визнано незаконним і скасовано (а.с. 22 т. 1).

Пунктом 7 рішення Львівської обласної ради №524 від 03.07.2012 року підтверджено чинність перебування ОСОБА_11 на посаді директора училища строком до 22.05.2014 року (а.с.239 т. 2).

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_11 працював з 05.08.1987 року на умовах трудового договору без визначення строку і тому наказ про його звільнення з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 36 КЗпП України, є незаконним.

При цьому зазначив, що підставою для видання наказу про прийняття на роботу, є контракт, проте власник вищого навчального закладу - Львівська обласна рада - не уклав контракт із ОСОБА_11, як того вимагає Закон України «Про вищу освіту» (п. 3 ч. 1 ст. 21 Закону) і тому права та обов'язки сторін, у тому числі стосовно строку дії трудового договору, ними не визначалися.

Вказував суд і на те, що визначення Львівською обласною радою строку дії трудового договору ОСОБА_11 до 22.05.2014 року (п. 7 рішення №524 від 03.07.2012 року) є незаконним, так як воно було ухвалено з порушенням ч. 3 ст. 32 КЗпП України: ОСОБА_11 не попереджувався про істотні зміни умов праці.

Висновок суду обґрунтований і тим, що ОСОБА_11 був звільнений не власником навчального закладу - Львівською обласною радою, а управлінням майном спільної власності Львівської обласної ради, який не мав на те повноважень.

Дані висновки суду першої інстанції не ґрунтуються на матеріалах справи і на нормах матеріального права.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 36 КЗпП України підставою припинення трудового договору є закінчення строку (пункти 2 і 3 статті 23), крім випадків, коли трудові відносини фактично тривають і жодна з сторін не поставила вимогу про їх припинення.

Як убачається із оскаржуваного наказу №13-П від 22.05.2014 року управління майном спільної власності Львівської обласної ради, ОСОБА_11 був звільнений з посади директора ВНКЗ ЛОР «Львівський медичний коледж післядипломної освіти» на підставі п. 2 ч. 1 ст. 36 КЗпП України.

Висновок суду першої інстанції про роботу ОСОБА_11 на умовах трудового договору без визначення строку є помилковим, так як трудовий договір був укладений на строк з 22.05.2009 року до 22.005.2014 року.

Як убачається із копії особової справи ОСОБА_11 (а.с.247 - 267 т. 2), позивач звернувся 14.04.2009 року до голови конкурсної комісії головного управління охорони здоров'я Львівської обласної державної адміністрації із заявою про допуск до участі у конкурсі на заміщення посади директора ВНКЗ ЛОР «Львівський медичний коледж післядипломної освіти», приймав участь у конкурсі і був призначений на посаду директора навчального закладу строком на 3 роки як такий, що переміг у конкурсі (наказ ГУОЗ ЛОДА №338к від 22.05.2009 року). Із наказом про призначення на посаду, як і з іншими умовами, ОСОБА_11 був ознайомлений, про що свідчать його заяви та підписи.

Отже, підстави для висновку про наявність трудових відносин на умовах трудового договору без визначення строку, відсутні.

Доводи позивача, як і висновки суду першої інстанції, про зміну істотних умов праці без згоди працівника є спростованими.

Посилання суду першої інстанції на те, що власник навчального закладу не виконав вимог п. 3 ч. 1 ст. 21 Закону України «Про вищу освіту», за якими власник призначає керівника вищого навчального закладу на умовах контракту, є правильним, однак недодержання Львівською обласною радою цих вимог не змінює сутності трудових відносин ОСОБА_11, який у наведений вище спосіб перейшов на умови строкового трудового договору, не заперечував його, не оскаржував незаконність таких дій.

З урахуванням даних матеріалів справи, безстроковий трудовий договір міг бути змінений на строковий раніше, однак колегією суддів цей період не аналізується, так як виходить за межі оспорюваного строкового договору.

Відсутність записів у трудовій книжці ОСОБА_11 про зміну істотних умов праці - прийняття на роботу за строковим трудовим договором, свідчить лише про порушення правил ведення трудової книжки, а не про характер трудових відносин працівника.

Оцінюючи повноваження ГУОЗ Львівської обласної адміністрації на видання наказу про призначення ОСОБА_11 на посаду директора навчального закладу з 22.05.2009 року, колегія суддів виходить з того, що п. 2.2. рішення Львівської обласної ради №282 від 17.04.2007 року призначення та звільнення (за попереднім погодженням управління майном спільної власності обласної ради) керівників установ, закладів, організацій було делеговано Львівській обласній державній адміністрації в особі її структурних підрозділів.

Це рішення обласної ради є чинним, не скасоване, а відтак призначення позивача головним управлінням охорони здоров'я Львівської обласної державної адміністрації на посаду керівника навчального закладу з 22.05.2009 року строком на 3 роки є законним.

Вирішуючи питання про закінчення строку трудового договору ОСОБА_11, відповідачі яким вважають 22.05.2014 року, колегія суддів виходить із того, що Львівська обласна рада, як власник навчального закладу, пунктом 7 свого рішення №524 від 03.07.2012 року визначила чинність перебування ОСОБА_11 на посаді директора училища строком до 22.05.2014 року, тобто цю дату встановила як граничний його строк.

За змістом п. 2 ч. 1 ст. 36 КЗпП України закінчення строку трудового договору є підставою його припинення.

Пунктом третім рішення Львівської обласної ради №524 від 03.07.20012 року внесено зміни до Положення про управління майном спільної власності Львівської обласної ради і відповідно до підпункту 2.2.7. управління у випадках, передбачених законодавством та рішенням Львівської обласної ради, погоджує призначення та звільнення керівників (заступників, головних бухгалтерів) і оформляє трудові відносини з керівниками комунальних закладів.

Так як визначений Львівською обласною радою строк трудового договору ОСОБА_11 закінчився 22.05.2014 року, то управління майном спільної власності оформило припинення трудових відносин з ОСОБА_11 шляхом видання наказу №13-П від 22.05.2014 року про звільнення позивача з посади відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 36 КЗпП України.

Ці дії відповідача колегія суддів вважає вчиненими в межах компетенції.

Таким чином встановлено, що звільнення ОСОБА_11 з посади директора навчального закладу відбулося компетентним органом у відповідності до вимог трудового законодавства, відтак підстав для задоволення позову не було.

З огляду на це рішення суду першої інстанції необхідно скасувати і ухвалити нове рішення про відмову у позові.

Так як позивачу відмовлено у позові про поновлення на роботі, то підлягає скасуванню і додаткове рішення Личаківського районного суду м. Львова від 28.05.2015 року, яким допущено до негайного виконання рішення цього ж суду від 19.05.2015 року в частині поновлення ОСОБА_11 на посаді.

Керуючись п. 2 ч. 1 ст. 307, п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 309, ст. 317 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а:

апеляційні скарги управління майном спільної власності Львівської обласної ради, вищого навчального комунального закладу Львівської обласної ради «Львівський медичний коледж післядипломної освіти» та його представника - Старенького Остапа Степановича, трудового колективу вищого навчального комунального закладу Львівської обласної ради «Львівський медичний коледж післядипломної освіти» на рішення Личаківського районного суду м. Львова від 19 травня 2015 року і апеляційну скаргу представника вищого навчального комунального закладу Львівської обласної ради «Львівський медичний коледж післядипломної освіти» Старенького Остапа Степановича на додаткове рішення цього ж суду від 28 травня 2015 року задовольнити.

Рішення Личаківського районного суду м. Львова від 19 травня 2015 року і додаткове рішення цього ж суду від 28 травня 2015 року скасувати і ухвалити нове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_11 про визнання незаконним та скасування наказу управління майном спільної власності Львівської обласної ради від 22 травня 2014 року №13-П про звільнення позивача з посади директора вищого навчального комунального закладу «Львівський медичний коледж післядипломної освіти» та поновлення на роботі відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржене безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий :

Судді: