АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И [1]

08 жовтня 2015 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого - Немировської О.В.

суддів - Ящук Т.І., Чобіток А.О.

при секретарі - Бабіч К.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Дніпровського районного суду м.Києва від 03 серпня 2015 року,

встановила:

у червні 2015 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просила стягнути на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 в твердій грошовій сумі у розмірі 1 500 грн. щомісячно з моменту подачі позову до повноліття дитини.

Рішенням Дніпровського районного суду м.Києва від 03 серпня 2015 року позов було задоволено частково, стягнуто на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі 1 286 грн. на місяць, починаючи з 12 червня 2015 року до повноліття дитини.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити рішення суду першої інстанції, зменшивши розмір стягнутих аліментів до 600 грн., посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи.

Заслухавши доповідь судді Немировської О.В., пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач посилалась на те, що вона з 08 листопада 2002 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 Від шлюбу мають доньку ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Оскільки відповідач ухиляється від надання матеріальної допомоги на утримання дитини, позивач просила суд задовольнити її вимоги.

Рішенням Дніпровського районного суду м.Києва від 03 серпня 2015 року позов було задоволено частково, стягнуто на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі 1 286 грн. на місяць, починаючи з 12 червня 2015 року до повноліття дитини.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач як батько, зобов'язаний утримувати дитину та з урахуванням матеріального становища платника аліментів та наявності у платника аліментів інших дітей визначив розмір аліментів у твердій грошовій сумі у межах встановленого мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку - 1286 грн.

Такий висновок суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, відповідає встановленим по справі обставинам.

Суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального права та послався на положення ст.ст.180, 181, 182, 183, 191 СК України.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 08 листопада 2002 року, від шлюбу мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, сторони проживають окремо, дитина проживає з матір'ю, яка несе витрати по її утриманню.

В своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на те, що судом не було враховано те, що він має на утриманні непрацездатну матір ОСОБА_4 1943 року народження, а тому вважає за необхідне стягнути з нього аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 600 грн. Однак, такі доводи апелянта є необґрунтованими та не можуть бути підставою для скасування рішення суду, оскільки матеріали справи не містять доказів про призначення відповідача піклувальником його матері. Крім того, в судовому засіданні апелянт пояснив, що його мати ОСОБА_4 також має інших дітей, які надають їй матеріальну допомогу.

Згідно ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Враховуючи вартість життя та забезпечення соціально-побутових потреб розвитку, навчання, здоров'я дитини, а також розмір прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років, який на момент ухвалення рішення становив 1 286 грн., розмір аліментів, встановлений судом першої інстанції, на думку колегії суддів, є справедливим.

Доводи відповідача в апеляційній скарзі про те, що суд першої інстанції не взяв до уваги його матеріальне становище, а саме те, що на сьогоднішній день він не має роботи, є безпідставними, оскільки доказів на підтвердження того, що відповідач не в змозі надавати допомогу в такому розмірі до суду надано не було. Відповідач по справі є працездатною особою, має задовільний стан здоров'я, інших дітей на утриманні не має.

Таким чином, судом першої інстанції було повно та всебічно встановлено обставини справи, перевірено їх доказами, правильно застосовано норми матеріального права при дотриманні норм процесуального права, доводи, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду не спростовують, а тому рішення слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, а рішення Дніпровського районного суду м.Києва від 03 серпня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді

№ справи: 755/11759/15-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/12317/2015

Головуючий у суді першої інстанції: Бартащук Л.П.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Немировська О.В.