АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2015 м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Бреславського О. Г.

суддів: Лисака І.Н., Половінкіної Н.Ю.

секретаря: Давньої Я.А.

за участю: представника позивача ОСОБА_1- ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа на стороні позивача служба у справах дітей виконавчого комітету Чернівецької міської ради, про надання дозволу на виготовлення документів та виїзду дитини за кордон, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 06 серпня 2015 року,-

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з зазначеним позовом. Посилалась на те, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 з 10.02.2007 по 03.03.2015. Від вказаного шлюбу у них народилася донька - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка після розірвання шлюбу проживає з нею. З метою повноцінного розвитку дитини, можливості її оздоровлення, має намір хоча б один раз у рік забезпечувати її відпочинком за кордоном, проте відповідач виїхав за кордон (до Сірійської республіки) участі у вихованні та догляді за дитиною не бере, її фізичним, духовним та моральним розвитком не займається, матеріальної допомоги на разі не надає.

На цій підставі, просила надати дозвіл на виїзд малолітньої дитини ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_1 за межі України без дозволу (згоди) та супроводу батька ОСОБА_3 до досягнення дитиною повноліття.

Дозволити ОСОБА_1 без згоди батька ОСОБА_3 оформлювати документи для виїзду малолітньої дитини ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_1 за межі України до досягнення нею повноліття.

№22ц-794/1301/15 Головуючий в І інстанції Семенко О.В.

Категорія : 59 Доповідач Бреславський О.Г.

Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 06 серпня 2015 року в позові ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про надання дозволу на виготовлення документів та виїзду дитини за кордон відмовлено.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 06 серпня 2015 року скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити її позовні вимоги у повному обсязі.

Вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено із порушенням норм матеріального права, грубого порушення права малолітньої дитини.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін - виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті та справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з того, що чинним законодавством передбачено можливість вирішувати у судовому порядку питання про надання дозволу на виїзд за кордон дитини без згоди та супроводу одного з батьків лише із визначенням його початку та кінця із зазначенням конкретної країни чи кількох країн для однієї поїздки.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується й апеляційний суд.

Статтею 313 ЦК України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.

У відповідності до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. У клопотанні зазначаються відомості про дитину, а також про відсутність обставин, що обмежують відповідно до цього Закону право на виїзд за кордон (лише для дітей віком від 14 до 18 років).

За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.

Згідно з п.4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року № 57, виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків відсутній у пункті пропуску.

Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення передбачено, що виїзд неповнолітніх громадян України за межі території України здійснюється за одним із таких документів: паспорт громадянина України для виїзду за кордон, виданий дітям - громадянам України згідно з цими Правилами; проїзний документ дитини, виданий відповідно до Правил; паспорт громадянина України для виїзду за кордон одного з батьків, у який, відповідно до Правил, записано дитину, яка прямує у його супроводі через державний кордон.

Статтею 18 цих Правил передбачено, що оформлення паспорта/проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі з 10.02.2007 по 03.03.2015. Від вказаного шлюбу у них народилася донька - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка після розірвання шлюбу проживає з матір'ю.

Представник позивачки ОСОБА_1 - ОСОБА_2, як у суді першої інстанції так і в суді апеляційної інстанції пояснила, що з метою повноцінного розвитку дитини, можливості її оздоровлення, мати дитини має намір хоча б один раз у рік забезпечувати її відпочинком за кордоном, проте відповідач виїхав за кордон (до Сірійської республіки), участі у вихованні та догляді за дитиною не бере, її фізичним, духовним та моральним розвитком не займається, матеріальної допомоги на разі не надає. Дозвіл на виготовлення документів та виїзд дитини за кордон від нього отримати не може.

З огляду на викладене, судом першої інстанції з врахуванням наведених положень законодавства, якими регламентовано спірні правовідносини, що рішення суду по суті вимог має містити назву країни та період перебування у ній дитини, що забезпечить дотримання прав та інтересів як самої дитини, а також прав того з батьків, який залишається, і відповідно виконання іншим з батьків обов'язку щодо повернення дитини вірно дійшов висновку, що інше розуміння змісту нормативних актів та допустимість неодноразових виїздів дитини за кордон без згоди одного з батьків на підставі одного рішення суду є грубим порушенням права одного з батьків на спілкування з дитиною та на участь у її вихованні.

Чинним законодавством передбачено можливість вирішувати у судовому порядку питання про надання дозволу на виїзд за кордон дитини без згоди та супроводу одного з батьків лише одноразово, із визначенням його початку та кінця із зазначенням конкретної країни чи кількох країн для однієї поїздки.

Враховуючи те, що позовні вимоги позивачки полягають в наданні неодноразових дозволів на виїзд за кордон дитини, не були конкретизовані із визначенням його початку та кінця, із зазначенням конкретної країни чи кількох країн для однієї поїздки, за відсутні правових підстав для надання судом дозволу на виготовлення документів та виїзду дитини за кордон без згоди батька до досягнення дитиною повноліття, судом першої інстанції підставно відмовлено в позові ОСОБА_1.

За таких обставин, судова колегія приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалено на підставі повного з'ясування обставин справи, з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313 ЦПК України, колегія суддів ,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Заочне рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 06 серпня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте вона може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/

З ригіналом згідно: