Справа № 467/1685/15-ц
02.11.2015 року Арбузинський районний суд
Миколаївської області
в складі: головуючого судді Кірімової О.М.
за участю секретаря Сіваченко Ю.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Арбузинка цивільну справу за позовом
про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання особи, такою що втратила право на користування житловим приміщенням.
Свої вимоги позивач мотивував тим, що він має на праві приватної власності житловий будинок АДРЕСА_1. З 1997 року в даному будинку також зареєстровано відповідача ОСОБА_2, яка є колишньою дружиною позивача та відповідача ОСОБА_3 з 2005 року, що є донькою позивача. Однак з жовтня 2013 року та до теперішнього часу в даному будинку відповідачі не проживають, а в добровільному порядку знятися з реєстраційного обліку відмовляються.
Оскільки з 2013 року відповідачі за місцем реєстрації не проживають, посилаючись на відсутність відповідачів за місцем реєстрації понад передбачений законом строк, позивач просить задовольнити позовні вимоги.
В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Суду пояснив, що відповідачі право користування будинком не реалізували, участі по утриманню житла не несуть, їх речей в будинку немає, на даний час відповідачі проживають на території Російської Федерації, зв»язок з ними не підтримує. Вважає, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 втратили право на користування житловим приміщенням, а саме будинком АДРЕСА_1.
Відповідачі в судове засідання не з»явилися, хоча були своєчасно та належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи. Від відповідачів заяви про розгляд справи за їх відсутності до суду не надходило, причини неявки до суду ними не повідомлені.
За таких обставин, за згодою позивача, суд розглядає справу в заочному порядку, що відповідає положенням ст. ст.. 224-226 ЦПК України.
Вислухавши позивача, свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, дослідивши письмові матеріали справи та надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Судом встановлено, що позивачу на праві приватної власності належить будинок АДРЕСА_1, що підтверджується копіями правовстановлюючих документів (а.с. 3-5).
Згідно заочного рішення Арбузинського районного суду Миколаївської області від 23 грудня 2013 року, яке набрало чинності, шлюб укладений між позивачем та ОСОБА_2 було розірвано (а.с. 13).
Відповідно до копії паспорта позивача, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, є дочкою ОСОБА_1.( а.с.16 зворот)
Відповідно до копії домової книги ( а.с.11-12), довідки Арбузинського РС УДМС України в Миколаївській області, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зареєстровані в АДРЕСА_1.
Відповідно до акту по перевірці проживання від 16.09.2015 року ( а.с. 14) ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в будинку АДРЕСА_1 не проживають з жовтня 2013 року, особистих речей вказаних осіб не має, спальних місць та іншого, щоб вказувало на фактичне проживання відповідачів у спірному будинку, не має..
Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_4 суду показав, що позивачем є його двоюрідним братом, а тому часто приходить до нього в гості. Дійсно відповідачі, донька позивача ОСОБА_3 та колишня дружина позивача ОСОБА_2 в спірному будинку не проживають з жовтня 2013 року, оскільки виїхали до Російської Федерації. Свідок вказав на те, що в будинку не має речей, що належать відповідачам, оскільки останні, забравши особисті речі, в кінці 2013 року виїхали із смт Арбузинка.
Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що із позивачем є сусідами. Відповідачі приблизно з жовтня 2013 року у спірному будинку не проживають, оскільки забравши свої речі, виїхали до Росії та в будинку АДРЕСА_1 з того часу не проживають.
Так, відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння користування та розпорядження своїм майном.
Згідно зі ст. 321 ЦК України право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до статей 379,380 ЦК України, об'єктом власності особи може бути, зокрема житло-житловий будинок.
Положення ч. 1 ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України передбачають право власника використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.
Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.
Згідно зі ст..391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користуватися та розпоряджатися своїм майном.
Відповідно до ст. 156 ЖК України та ст. 405 ЦК України право члена сім»ї власника будинку, який не є співвласником, на користування цим будинком обумовлено наявністю сімейних відносин із власником і спільним з ним проживанням у цьому будинку.
Згідно з ч.2 ст. 405 ЦК України член сім»ї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності його без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником будинку або законом.
Враховуючи, що відповідачі відсутні за місцем реєстрації з жовтня 2013 року, жодного доказу на підтвердження поважності причини відсутності у спірному житловому будинку більше одного року суду не надано, суд вважає позовні вимоги доведеними та такими, що підлягають задоволенню.
Керуючись ст. ст. 60, 209, 213, 215, 218 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 такими, що втратили право на користування житловим приміщенням по АДРЕСА_1.
Заочне рішення може бути переглянуте Арбузинським районним судом Миколаївської області за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Миколаївської області через Арбузинський районний суд Миколаївської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Арбузинського

районного суду О.М. Кірімова