Справа № 236/2396/14-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2015 року Краснолиманський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді - Шавиріної Л.П.

при секретарі - Снігирьовій О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Красний Лиман за участю представника відповідача цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до державної нотаріальної контори про визнання нотаріального акту недійсним, суд

ВСТАНОВИВ:

17.12.2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання нотаріального акту недійсним.

23.01.2015 року від судді Шавиріної Л.П. надійшла заява про самовідвід з тих підстав, що позивач вчиняє умисні дії, які негативно впливають на упередженість судді у розгляді справи.

При розгляді вказаної заяви встановлено, що 06.01.2015 року ухвалою Краснолиманського міського суду Донецької області було задоволено заяву про самовідвід судді Ткачову О.М., заявлений з аналогічних підстав.

Після чого 08.01.2015 року справа надійшла в провадження судді Шавиріної Л.П. та була призначена до розгляду на 21.01.2015 року.

21.01.2015 року судом було оголошено перерву по справі до 26.01.2015 року, залишено заяву позивача без руху та надано йому можливість у строк до 26.01.2015 року виправити недоліки та уточнити позовну заяву.

22.01.2015 року позивач у відповідь на вказану ухвалу звернулася до суду з заявою, в якій умисно принижує честь, гідність та ділову репутацію судді, з метою спонукання її до відмови від належного виконання покладених на неї обов»язків та постановлення єдиного судового рішення, яке відповідає інтересам позивача.

Вислухавши думку представника відповідача, перевіривши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Статтею 23 ЦПК України передбачено, що за наявності підстав, зазначених у статтях 20-22 ЦПК України суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов»язані заявити самовідвід.

Всі перелічені в даних нормах процесу підстави не мають місця, за виключенням однієї, передбаченої п.4 ч.1 ст. 20 ЦПК України, якою встановлено, що суддя зобов»язаний заявити собі самовідвід за наявності інших обставин, які викликають сумнів в об»єктивності та неупередженості судді.

Відповідно до ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

З аналізу наявної практики ЄСПЛ, можна констатувати, що він визначивши концептуальні підходи до тлумачення ст. 6 ЄКПЛ, представив не лише змістовні характеристики неупередженості, але й її суб'єктивні та об'єктивні компоненти.

Стосовно об'єктивної неупередженості у справі "Фей проти Австрії" ЄСПЛ вказав, що вона полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об'єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості.

Суд вважає, що в даній справі неупередженість не є наслідком рішень та процесуальної поведінки судді, а являється наслідком створюваних позивачем зовнішніх впливів на суддю з метою постановлення ним незаконного рішення.

Саме таким впливом являється поведінка позивача, який без будь-яких до того законних підстав, умисно принижує честь, гідність та ділову репутацію судді, погрожує направленням та направляє скарги на всіх без виключення суддів Краснолиманського міського суду до різних інстанцій.

Тому заява судді Шавиріної Л.П, являється обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.20-24 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву судді Шавиріної Лілії Павлівни про самовідвід задовольнити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя -