Справа № 212/7153/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

17 грудня 2015 року м. Кривого Рогу

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого - судді Дехти Р.В., за участю секретаря Конограй В.В.,розглянувши у відкритому судовому засіданні, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у залі суду міста ОСОБА_1 цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Фізичної особи підприємця ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 25.08.2015 року звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування позову зазначив, що 16.05.2011р., сторонами укладено Договір підряду, згідно якого відповідач виконав роботи з укладання тротуарної плитки. Однак після зими 2011-2012 р. тротуарна плитка почала тріскатись, руйнуватись та відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № СЕ-5/47 від 07.05.2015 року визнана такою , що не відповідає вимогам ДСТУ Б В.2.7-145:2008, п.4.1.12 та має дефекти зовнішнього вигляду, що не допускаються, та негативно впливають на зовнішній вигляд виробів і експлуатаційні властивості, замінити неякісний товар відповідач добровільно відмовився. Внаслідок неякісного покриття ОСОБА_2 23 травня 2012 року впав з велосипеда на своєму подвірї та отримав травму в зв'язку з чим був госпіталізований до 8 міської лікарні та знаходився там на стаціонарному лікуванні до 09 липня 2012 року, де після закінчення строку скелетного витягування 05 липня 2012 року йому було зроблено гіпсову іммобілізацію та переведено на амбулаторне лікування . Згодом , у вересні позивач отримав другу групу інвалідності, гіпсову іммобілізацію зняли в жовтні, в грудні лікарі дозволили йому при пересуванні використовувати одну милицю або тростину. Зазначив, що в період лікування на дому вимушений був пересуватися на милицях, з тростинкою, внаслідок чого був позбавлений можливості повноцінного виходу на подвір'я, а також був обмежений в задоволенні своїх життєвих потреб. Обмеження повноцінного руху вимагало від ОСОБА_2 додаткових зусиль для безпечного пересування у тому ж числі по подвірю оскільки буї присутній страх знову завдати собі ушкоджень через неякісну тротуарну плитку. Зазначив, що в період лікування йому були причинені додаткові страждання, та в зв'язку з чим відбулися зміни в способі життя позивача . На підставі зазначеного позивач ОСОБА_2 звернувся до суду та просить суд стягнути з ОСОБА_3 на його користь моральну шкоду яку він оцінює у розмірі 25 000 , 00 грн. та судові витрати по справі 250 грн. витрати по сплаті судового збору , 06 грн. банківські послуги, 3000 грн. витрати на правову допомогу .

Позивач ОСОБА_2 особисто до суду не зявився, його представник адвокат ОСОБА_4 до початку розгляду справи надав до суду заяву про розгляд справи за відсутності позивача , позовні вимоги підтримав та у разі неявки відповідача не заперечував проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач по справі ОСОБА_3 не з'явився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду справи, однак про причини неявки суд не повідомив, тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних і доказів у відповідності з вимогами ч.1 ст. 224 ЦПК України та постановляє заочне рішення.

Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, про що також зазначено в п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі».

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини і дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню із наступних підстав.

В судовому засіданні під час розгляду справи судом встановлено, що раніше, а саме в лютому 2014 року ОСОБА_2 звертався до Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпрпоетровської області з позовом до ФОП ОСОБА_3 про захист прав споживачів та просив суд стягнути з відповідача на його користь витрати, необхідні для усунення недоліків товару, тобто заміну тротуарної плитки іншими підрядчиками, у сумі 44999 грн. та стягнути на його користь витрати, пов'язані з правовою допомогою, в сумі 1461,60 грн.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 23 січня 2015 року позов ОСОБА_2 задоволено частково. Стягнуто з фізичної особи підприємця ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 витрати, які необхідні для усунення недоліків товару, тобто заміну тротуарної плитки іншими підрядчиками, у сумі 44999 грн. Стягнуто з фізичної особи підприємця ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір в розмірі 449 гривень 99 копійок.

Відповідно Ухвали Апеляційного суду Дніпропетровської області від 08.07.2015 року видно, що матеріалами справи № 212/1781/14ц , встановлено наступне : згідно договору підряду, укладеного 16 травня 2011 року між позивачем ОСОБА_2 та відповідачем ФОП ОСОБА_3, відповідач зобовязався виконати роботи по укладенню тротуарної плитки та встановленню бордюр за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Карнавальна, буд. № 33.Відповідно до п.3.3. зазначеного договору, якість предмету підряду повинна відповідати вимогам ДСТУ. При цьому, пунктом 4.1 договору обумовлено, що роботи виконуються із матеріалів замовника за винятком тих матеріалів, які за умовами даного договору надав підрядчик. Згідно п.4.2 договору підряду, робота виконується із наступних матеріалів підрядчика: тротуарна плитка "Старий город" сірий 273 кв.м., тротуарний бордюр пресований сірий, 184 кв.м., сипучі матеріали. Відповідно до п. 4.3 договору підряду, якість матеріалів підрядчика повинна відповідати ДСТУ. Відповідно до товарного чеку № 9 від 20.08.2011 року позивачем згідно договору підряду сплачено відповідачу ФОП ОСОБА_3 38566 грн. за вище перелічені придбані відповідачем матеріали та за виконання ним робіт, передбачених умовами договору підряду. Матеріалами справи встановлено, що 08.08.2013 року позивач направив на адресу відповідача ФОП ОСОБА_3 претензію, у якій просив замінити вже укладену неякісну тротуарну плитку, яка почала тріскатися та руйнуватися як ззовні, так і з середини, на плитці почала виступати мушля, утворюючи воронки, що сприяє її подальшому руйнуванню. 06.11.2013 року відповідачем ФОП ОСОБА_3 позивачу було направлено відповідь на претензію, у якій він пропонував ОСОБА_2 звернутися з претензією до виготовника плитки ТМ «Новий двір».

Згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № СЕ-5/47 від 07.05.2015 року, частина наданих експерту, вказаних в ухвалі суду будівельних товарів, які укладені за адресою: вул. Карнавальна, 33 у м. Кривому Розі, за договором підряду від 16.05.2011 року, має дефекти зовнішнього вигляду, що не допускаються вимогами ДСТУ Б В.2.7-145:2008, п.4.1.12, та негативно впливають на зовнішній вигляд виробів і експлуатаційні властивості

Досліджені у випробувальному центрі ДП «Кривбасстандартметрологія» зразки представлених експерту плитки бетонної тротуарної неармованої «Старий город», сірого кольору , водостоку бетонного, які були укладені за адресою: вул. Карнавальна, 33 у м. Кривому Розі, за договором підряду від 16.05.2011 року, не відповідають вимогам ДСТУ Б В.2.7- 145: 2008, п.4.1.2, п.4.1.3, п.4.1.1, п.4.2.6, п.4.2.5 за наступними показниками: товщині, розмірам, значенням фактичних відхилень геометричних параметрів виробів, стираності, водопоглинанню.

Відповідно до результатів лабораторних досліджень у випробувальному центрі ДП «Кривбасстандартметрологія» зразків представлених експерту, плитки бетонної тротуарної неармованої «Старий город», сірого кольору, водостоку бетонного, які були укладені за адресою: вул. Карнавальна, 33 у м. Кривому Розі, за договором підряду від 16.05.2011 року, однією з причин утворення дефектів зовнішнього вигляду плитки бетонної тротуарної неармованої, водостоку бетонного є невідповідність виробів вимогам ДСТУ Б В.2.7-145:2008, п.4.2.6, п.4.2.5 за показниками: стиранність, водопоглинання.

Частина представлених експерту будівельних товарів, які укладені за адресою: вул. Карнавальна, 33 у м. Кривому Розі, за договором підряду від 16.05.2011 року, має дефекти зовнішнього вигляду, що не допускаються вимогами ДСТУ Б В.2.7-145:2008, п.4.1.12, та негативно впливають на зовнішній вигляд виробів і експлуатаційні властивості.

Із вищенаведеного вбачається, що відповідачем ФОП ОСОБА_3 на подвір*ї позивача ОСОБА_2 було укладено за договором підряду від 16.05.2011 року, плитку, яка не відповідає вимогам ДСТУ Б В.2.7- 145: 2008, п.4.1.2, п.4.1.3, п.4.1.1, п.4.2.6, п.4.2.5 за наступними показниками: товщині, розмірам, значенням фактичних відхилень геометричних параметрів виробів, стираності, водопоглинанню.

Згідно ч. 3 ст. 61 Цивільно процесуального Кодексу однією з підстав звільнення від доказування є обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі , що набрало законної сили не доказуються при розгляді інших справ , у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

В підтвердження доводів позивача ОСОБА_2 В,Г. щодо падіння на подвірї до матеріалів справи додано виписний епікриз № 2083/407 відділення травматології КП «Криворізька міська клінічна лікарня № 8» ДОР про те, що він з 24.05.2012 року по 09.07.2012 року перебував на стаціонарному лікуванні з діагнозом закритий перелом шийки лівої стегнової кістки зі зміщенням уламків. В ході лікування ОСОБА_2 була проведена спиця Єлізарова, з подальшою іммобілізацією лівої кінцівки гіпсовою повязкою.

Згідно довідки до акту огляду МСЕК № 586272 ОСОБА_2 10.09.2012 року було встановлено другу групу інвалідності строком до 01.10.2013 року.

Згідно з п.5 ч. 1 ст.4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі мають право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції).

Частина 1 статті 1167 ЦК України передбачає, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно вимог ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

При вирішенні питання про розмір відшкодування спричиненої моральної шкоди, суд враховує обставини справи, характер, обсяг, тривалість та наслідки заподіяних Позивачу моральних страждань, стан його здоров'я, встановлення інвалідності , винність відповідача в заподіянні шкоди, істотність вимушених змін в життєвих стосунках .

Відповідно до статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Вирішуючи питання щодо розміру відшкодування Позивачу ОСОБА_2 моральної шкоди, в рамках заявлених позовних вимог, з врахуванням вказаних Позивачем та встановлених судом обставин характеру спричиненої моральної шкоди та виходячи з міркувань розумності, виваженості та справедливості, суд вважає можливим стягнути на його користь 12 000 гривень, що буде відповідати тим стражданням і переживанням, які позивач зазнав внаслідок отриманої ним травми що виникла внаслідок порушення його прав як споживача. На підставі зазначеного суд вважає , що вимогу щодо стягнення з відповідача моральної шкоди у визначеному ним розмірі 25 000 гривень слід задовольнити частково.

Відповідно до ч.1 ст.79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Частиною 3 зазначеної статті передбачено, що до витрат, повязаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на правову допомогу та витрати, повязані з проведенням судових експертиз.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.79 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати на правову допомогу.

Згідно ст.84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони. Граничний розмір таких витрат встановлений законом.

Частиною 1 статті 56 ЦПК України передбачено, що правову допомогу може надавати особа, яка є фахівцем у галузі права і за законом має право на надання правової допомоги. Вона допускається до участі в розгляді справи ухвалою суду за заявою особи, яка бере участь у справі.

Згідно пунктів 47, 48 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», право на правову допомогу гарантовано статтями 8, 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України (Рішення від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000; Рішення від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009; Рішення від 11 липня 2013 року № 6-рп/2013).

Витрати, повязані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Порядок надання безоплатної правової допомоги у цивільних справах передбачений у розділі III Закону України від 02 червня 2011 року № 3460-VI «Про безоплатну правову допомогу», положення якого забезпечуватимуться поетапно, починаючи з 01 січня 2015 року.

При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12, 42, 56 ЦПК).

Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Разом із тим граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений Законом України від 20 грудня 2011 року № 4191-VI «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах».

Підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у пункті 2 частини третьої статті 79, статтях 84, 88, 89 ЦПК.

Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо повязаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Беручи до уваги, що адвокат ОСОБА_4 є представником позивача, та враховуючи надання ним ОСОБА_2 правової допомоги, суд на підставі ЗУ «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу у сумі 750 гривень.

Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог , у задоволенні яких позивачеві відмовлено .

Виходячи з наведеного, з відповідача ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Керуючисьст.ст. 10, 11, 60, 88, 208, 209, 224-226, 218, 224, 367 ЦПК України, 23, 1167 ЦК України, п.5 ч. 1 ст.4 Закону України «Про захист прав споживачів» суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Фізичної особи підприємця ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 (ід.код НОМЕР_1), який зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Кривому Розі на користь ОСОБА_2 12 000 (дванадцять) тисяч гривень 00 копійок в рахунок відшкодування моральної шкоди, витрати по сплаті судового збору у розмірі 243 гривень 60 копійок, 6 грн. витрати на розрахунково касове банківське обслуговування та 750 грн. витрати, повязані з наданням правової допомоги.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області .

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку.

Суддя: Р. В. Дехта