РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2015 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Чирки С.С.,

при секретарі судового засідання Компанець О.В.,

за участю:

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Борисполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу

ВСТАНОВИВ:

У березні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, яким обґрунтовує те, що 12 липня 2012 року між ним та ОСОБА_2 був укладений договір найму, за яким він передав відповідачу у строкове платне користування житловий будинок площею 40 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до Договору найму від 12 липня 2012 року, позивач як наймодавець зобов'язався передати будинок для проживання відповідачу та її неповнолітній дитині строком на 26 місяці, а саме: до 12 вересня 2014 року, розмір орендної плати складав 3000 гривень за кожний календарний місяць. За весь період проживання розмір орендної плати склав 78000 гривень. Крім цього, ОСОБА_2 зобов'язалась до 30 вересня 2014 року повернути вказані грошові кошти, шляхом сплати всієї суми заборгованості. В обумовлений строк ОСОБА_2 не повернула грошові кошти. Тому позивач просить суд стягнути з неї борг за Договором найму у розмірі 78000 гривень.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав та просив суд задовольнити його в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги визнала в повному обсязі та проти задоволення позову не заперечувала.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази, які містяться в матеріалах цивільної справи, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 12 липня 2014 року сторони уклали між собою договір найму, за яким ОСОБА_1 передав ОСОБА_2 та її неповнолітній дитині у строкове платне користування житловий будинок, строком на 26 місяців з орендною платою 3000 гривень за календарний місяць, а ОСОБА_2 зобов'язалася сплачувати орендну плату (а.с. 3,4).

Актом прийому-передачі житлового будинку від 12.07.2012 року підтверджується те, що ОСОБА_1 передав будинок на умовах строкового платного користування, а ОСОБА_2 прийняла житло на умовах, які передбачені Договором найму від 12.07.2012 року (а.с. 5,6).

У відповідності до ч.1 ст.810 ЦК України, за договором найму (оренди) житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату.

На підтвердження тієї обставини, що ОСОБА_2 не повернула за користування житлом ОСОБА_3 грошові кошти, ОСОБА_2 склала розписку (а.с.6), з змісту якої вбачається, що остання зобов'язується повернути грошові кошти у розмірі 78000 гривень до 30 вересня 2014 року. Встановлено, що у строк, визначений договором найму , а саме: до 12 вересня 2014 року ОСОБА_2 не повернув позивачу грошові кошти у розмірі 78000 гривень. Відповідач визнала цю обставину, тому на підставі ч.1 ст.61 ЦПК України вона не підлягає доказуванню.

Відповідно до ч.3 ст. 815 ЦКУ, наймач зобов'язаний своєчасно вносити плату за житло.

У відповідності до ч.1 ст. 820 ЦКУ, розмір плати за користування житлом встановлюється у договорі найму житла.

Ст.526 ЦКУ передбачає, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

ОСОБА_2 порушила свої грошові зобов'язання за договором найму, не повернувши грошові кошти у встановлений договором строк. Тому за період з 12 липня 2014 року по 12 вересня 2014 року у неї виник борг по орендній платі 78000 гривень. Достовірність цих обставин підтверджується письмовими розрахунками (а.с.6).

У відповідності до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати.

З квитанції №ПН230 від 04 березня 2015 року (а.с.1) вбачається, що при пред'явленні позову до суду ОСОБА_1 сплатив судовий збір у розмірі 780 гривень 00 копійок. Позов ОСОБА_1 задоволений повністю. З огляду на це, з ОСОБА_2 на користь позивача слід примусово стягнути витрати на оплату судового збору у розмірі 780 гривень 00 копійок.

Керуючись ч.1 ст. 810, ч.3 ст. 815, ч.1 ст. 820 , ст.. 526 ЦКУ, ч.1 ст.88, ч.1 ст. 64, п.2 ч.1 та ч.3 ст.208, ст.ст.213-215, ст.218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючої в АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3, проживаючого в АДРЕСА_3 суму боргу у розмірі 78 000 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючої в АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3, проживаючого в АДРЕСА_3 судовий збір у розмірі 780 грн.

Рішення може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Київської області через Бориспільський міськрайонний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: С.С. Чирка