Провадження: 2/484/1319/15
Справа № 484/2997/15-ц
УХВАЛА

21.08.2015 року суддя Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області, ОСОБА_1, розглянувши заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області перебуває справа провадження 2/484/1319/15 за позовом ОСОБА_2 до Головного Управління Держземагенства у Миколаївській області, ОСОБА_3, третя особа: Первомайська районна державна адміністрація Миколаївської області, в якому позивач просить:

Визнати незаконним та скасувати наказ Головного Управління Держземагенства у Миколаївській області від 10.10.2014 року № 2038-сг «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою», яким надано дозвіл ОСОБА_3 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для ведення фермерського господарства орієнтовною площею 23,0 га пасовищ із земель сільськогосподарського призначення державної власності в межах території Грушівської сільської ради Первомайського району Миколаївської області та на розроблення ним технічної документації з нормативної грошової оцінки вказаної земельної ділянки;

Визнати незаконним та скасувати наказ Головного Управління Держземагенства у Миколаївській області від 14.01.2015 року № 59-сг «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки в оренду», яким затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для ведення фермерського господарства орієнтовною площею 23,0 га пасовищ із земель сільськогосподарського призначення державної власності в межах території Грушівської сільської ради Первомайського району Миколаївської області, розроблений ОСОБА_3 та про передачу вказаних земельних ділянок в оренду;

Визнати недійсним договір оренди земельної ділянки, укладений 14.01.2015 року між ОСОБА_3 та державою в особі Головного Управління Держземагенства у Миколаївській області, стосовно земельної ділянки площею 16,0740 га (кадастровий номер :05:000:0150), розташованої на території Грушівської сільської ради Первомайського району Миколаївської області та призначеної для ведення фермерського господарства;

Визнати недійсним договір оренди земельної ділянки, укладений 14.01.2015 року між ОСОБА_3 та державою в особі Головного Управління Держземагенства у Миколаївській області, стосовно земельної ділянки площею 27,2593 га (кадастровий номер :05:000:0151), розташованої на території Грушівської сільської ради Первомайського району Миколаївської області та призначеної для ведення фермерського господарства.

21.08.2015 року ОСОБА_4 подав до суду заяву в інтересах ОСОБА_2 про забезпечення позову в якій просив заборонити ОСОБА_3 здійснювати будь-які сільськогосподарські роботи з оброблення спірних земельних ділянок чи будь-які інші дії з користування земельними ділянками: площею 16,0740 га (кадастровий номер :05:000:0150) та площею 27,2593 га (кадастровий номер :05:000:0151), розташованими на території Грушівської сільської ради Первомайського району Миколаївської області та призначеними для ведення фермерського господарства.

Свою заяву ОСОБА_4 мотивує тим, що предметом спору є особливий обєкт земельні ділянки, в звязку з чим в разі задоволення позову, користування ними позивачем буде утрудненим, так як відповідач має намір засіяти спірні земельні ділянки. В такому випадку, позивачу, в разі задоволення позовних вимог, доведеться вимагати витребування ділянок в судовому порядку, що потягне за собою додаткові витрати. До того ж, користування ОСОБА_3 спірними земельними ділянками може привести до додаткового виснаження землі та погіршення її якостей, для відновлення яких доведеться прикладати додаткові зусилля.

Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши вимоги заявника суд вважає, що заяву про забезпечення позову слід повернути.

Підставою для вирішення питання про забезпечення позову є мотивована заява осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Разом з тим, згідно ч. 2 ст. 151 ЦПК України, у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у звязку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, необхідні для забезпечення позову.

Згідно п. 1. Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 21.12.2006 р. єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі.

Згідно п. 4. Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 21.12.2006 р. розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Законодавець в ч. 2 ст. 151 ЦПК України зобов'язує позивача обґрунтувати заяву про забезпечення позову, а ч. 5 ст. 153, ст. 210 ЦПК України зобов'язує суд мотивувати свій висновок при постановленні ухвали про забезпечення позову.

Положення п.п. 1, 3 ч. 2. ст. 153 ЦПК України стверджують, що у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов та інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

У поданій до суду заяві заявник не обґрунтовує та не надає доказів існування реальної загрози утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, а саме заявником не надано даних про можливість погіршення якостей та додаткового виснаження землі.

Крім того слід зазначити, що застосування такого виду забезпечення позову як заборона будь-якого використання спірних земельних ділянок відповідачем, який на даний час користується земельними ділянками на підставі договорів оренди, а відповідно, згідно вимог діючого законодавства, то обмеження його право користування спірними земельними ділянками являється втручанням в господарську діяльність ОСОБА_3, для чого суд не знаходить належних та обґрунтованих підстав.

Відповідно до ч. 8 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу

Керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України,-

У Х В А Л И В :

Повернути заяву ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_2 про забезпечення позову - заявникові.

Копію ухвали направити ОСОБА_4.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С У Д Д Я: підпис.

Згідно з оригіналом. Суддя: