РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 643/13517/15-ц

Провадження № 2-о/643/403/15

25.08.2015року Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Сиротникова Р.Є.,

народних засідателів - Костіної Л.М., Марьенко В.Л.

при секретарі - Новаковій Т.С.,

за участю прокурора - Лях Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові заяву заступника генерального директора ХОКПЛ № 3 Кашинського О.А. про продовження примусової госпіталізації ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,

в с т а н о в и в :

Заступник генерального директора КЗОЗ «ХОКПЛ №3» звернувся до суду з вказаною заявою мотивуючи її тим, що відповідно до рішення Московського районного суду м. Харкова від 24.02.2015 року ОСОБА_2 госпіталізовано в примусовому порядку до психіатричного стаціонару, де остання протягом шести місяців проходила стаціонарне лікування. В результаті огляду комісією лікарів-психіатрів 17.08.2015 року зроблений висновок, що ОСОБА_2 страждає на тяжкий психічний розлад в формі шизофренії, параноїчної форми з безперервним типом перебігу, внаслідок чого в неї відсутнє усвідомлення хвороби, немає критичного ставлення до своєї поведінки та агресивності, хвора є небезпечною для себе та оточуючих, в зв'язку з чим заявник і просить продовжити примусову госпіталізацію ОСОБА_2 до психіатричного закладу.

У судовому засіданні лікар-психіатр підтримав подану заяву, проти задоволення якої не заперечувала прокурор.

Вислухавши думку учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що рішенням Московського районного суду м. Харкова від 24.02.2015 року було надано дозвіл на примусову госпіталізацію ОСОБА_2 до психіатричного стаціонару ХОКПЛ №3.

Відповідно до ст.14 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Статтею 17 Закону визначено, що перебування особи в психіатричному закладі в примусовому порядку може здійснюватися лише протягом часу наявності підстав, за якими було проведено госпіталізацію.

Особа, яку було госпіталізовано до психіатричного закладу в примусовому порядку, повинна оглядатися комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на місяць з метою встановлення наявності підстав для продовження чи припинення такої госпіталізації.

У разі необхідності продовження госпіталізації в примусовому порядку понад 6 місяців представник психіатричного закладу повинен направити до суду за місцем знаходження психіатричного закладу заяву про продовження такої госпіталізації. До заяви, в якій повинні бути викладені підстави госпіталізації особи до психіатричного закладу в примусовому порядку, передбачені статтею 14 цього Закону, додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність продовження такої госпіталізації. В подальшому продовження госпіталізації особи в психіатричному закладі проводиться кожного разу на строк, який не може перевищувати 6 місяців.

Закон України «Про психіатричну допомогу» виходить із презумпції психічного здоров'я особи і таких принципів надання психіатричної допомоги, як законності, гуманності, додержання прав людини і громадянина, добровільності, доступності та необхідності й достатності заходів лікування з мінімальними соціально-правовими обмеженнями.

Стаття 5 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод захищає одне з найголовніших прав людини-право на свободу, п."е" цієї статті дозволяє законне затримання психічно хворих як з метою їх ізоляції від суспільства, так і з метою покращення їх стану.

Європейський суд з прав людини вказав на те, які вимоги повинні бути дотримані, щоб затримання особи, як душевнохворої відповідало вимогам ст. 5 Конвенції:

- необхідно довести стан психічного розладу;

- розлад повинен бути таким і такої інтенсивності, щоб було виправданим поміщення особи до лікарні;

- знаходження в лікарні не може продовжуватися при припиненні такого розладу.

Ці ж принципи повинні бути дотримані і при вирішенні питання про продовження госпіталізації особи в психіатричному закладі в примусовому порядку.

Зі змісту заяви та висновку комісії лікарів-психіатрів вбачається, що ОСОБА_2 страждає на тяжкий психічний розлад в результаті чого вона становить суспільну небезпеку, а тому на думку суду не продовження її госпіталізації в психіатричному закладі в примусовому порядку завдасть шкоди її здоров'ю та може у подальшому завдати шкоди здоров'ю інших осіб, скоювати будь-які неправомірні дії.

За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність продовження госпіталізації ОСОБА_2 у психіатричному закладі в примусовому порядку до 6 місяців, оскільки вона страждає тяжким психічним розладом, внаслідок чого становить небезпеку для себе та оточуючих, а її лікування є можливим тільки в умовах психіатричного стаціонару.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 14,17 Закону України «Про психіатричну допомогу» від 22.02.2000 року № 1489-ІІІ (із змінами і доповненнями), ст.ст. 10, 60, 88, 131, 212-215, 218, 234, 235, 279-282 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Заяву заступника генерального директора ХОКПЛ № 3 Кашинського О.А. задовольнити.

Надати дозвіл на продовження примусової госпіталізації ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка мешкає в АДРЕСА_1, в психіатричному закладі в примусовому порядку до 6 місяців.

Суддя Сиротников Р.Є.

Народні засідателі Марьенко В.Л.

Костіна Л.М.