Справа № 643/2953/15-ц
Провадження № 2/643/2119/15
27.10.2015 року Московський районний суд м. Харкова у складі судді Крівцова Д.А., за участю секретаря Славгородської В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Харківської міської ради, третя особа - Третя Харківська державна нотаріальна контора, про визнання права власності в порядку спадкування за законом,-
Позивачі звернулися до суду з позовом, в якому з урахуванням наступних уточнень просять визнати за кожним з них право власності на 1/18 частину квартири АДРЕСА_1 (далі - Квартира).
В обґрунтування позову зазначили, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер їх батько ОСОБА_3, який постійно проживав та був зареєстрований за адресою Квартири. ОСОБА_3 з 2005 року є вдівцем, вдруге шлюб не реєстрував. Єдиними його спадкоємцями є позивачі, які своєчасно звернулись до Третьої Харківської державної нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини, в результаті чого було заведено спадкову справу № 378/2013. Спадщина, яка залишилася після спадкодавця ОСОБА_3, складається з 1/3 частини Квартири, на яку спадкоємці 24.05.2014 року отримали Свідоцтво про право на спадщину, та 1/9 цієї ж Квартири, яку спадкодавець прийняв у спадщину після померлої у 2005 році дружини ОСОБА_4, отримавши на неї Свідоцтво про право на спадщину за реєстраційним № 3-1655, спадкова справа 62а/2005, але своєчасно не зареєстрував своє право на спадщину на вказану частину Квартири в КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації». У зв'язку з цим державним нотаріусом Третьої Харківської державної нотаріальної контори Лученко Л.А. 27.06.2014 року винесено постанову про відмову позивачам у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/9 частину Квартири після померлого ОСОБА_3 та роз'яснено право звернутися з відповідним позовом до суду.
Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги та доводи, викладені в позові, підтримав в повному обсязі. Не заперечував проти ухвалення заочного рішення у справі.
Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про час та дату судового розгляду повідомлявся належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.
Представник Харківської міської ради в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності, заперечень проти позову, суду не надав.
Представник Третьої Харківської державної нотаріальної контори у судове засідання не з'явився, про час та дату судового розгляду повідомлявся належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, просив суд ухвалити рішення на власний розсуд.
Оскільки позивачі не заперечували проти такого вирішення справи, суд проводить заочний розгляд справи та вирішує її на підставі наявних у ній доказів.
Судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини.
Відповідно до запису акта про шлюб № 794, між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 10.11.1951 року, укладено шлюб. Після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище ОСОБА_4.
Згідно свідоцтва про народження НОМЕР_3, виданого 27.01.1962 року Комінтернівським відділом РАЦС, ОСОБА_3 є батьком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, а ОСОБА_4 - його матір'ю.
Згідно свідоцтва про народження НОМЕР_4, виданого 05.09.1952 року Сталінським районним РАЦСом, ОСОБА_3 є батьком ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, а ОСОБА_4 - його матір'ю.
Згідно свідоцтва про смерть НОМЕР_5, ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 в м. Харкові.
04.11.2005 року позивачі звернулися з заявами до нотаріуса про прийняття спадщини, яка залишилась після смерті матері ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4, заяви зареєстровані в реєстрі за № 3005 та 3006.
27.12.2008 року ОСОБА_3, а також позивачі звернулися до Третьої ХДНК з заявою про видачу їм свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4. Спадщина складається в тому числі з 1/3 частини Квартири. Заява зареєстрована в реєстрі за № 1650.
Як вбачається з Свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.12.2008 року, виданого державним нотаріусом Третьої Харківської державної нотаріальної контори Лученко Л.А., зареєстрованого в реєстрі за № 3-1655, спадкоємцями майна ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4, порівну є: її чоловік ОСОБА_3 та діти ОСОБА_1 та ОСОБА_2. Спадкове майно, на яке видано Свідоцтво, складається з 1/3 частини Квартири.
Відповідно до довідки № 1062 від 28.02.2006 року, виданої Експлуатаційним підприємством № 101 Московського району ХМР, за адресою Квартири зареєстрований ОСОБА_3. Дружина - ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 та знята з реєстрації за адресою Квартири 13.07.2005 року.
Згідно відповіді Третьої ХДНК № 1320/01-16 від 14.07.2015 року на запит суду, після померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4, яка постійно була зареєстрована за адресою Квартири, було заведено спадкову справу № 629/2005, заповітів залишено не було.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що після смерті ОСОБА_4 спадщину, яка складалась з 1/3 частини Квартири, прийняли в рівних частках її чоловік ОСОБА_3 та сини ОСОБА_1 та ОСОБА_2
Згідно свідоцтва про смерть НОМЕР_6, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в Харківській області.
27.09.2013 року позивачі звернулися до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_3, які були зареєстровані по книзі обліку та реєстрації спадкових справ за № 782 та 783.
Згідно відповіді Третьої ХДНК № 1320/01-16 від 14.07.2015 року на запит суду, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3, який постійно був зареєстрований за адресою Квартири, було заведено спадкову справу № 378/2013, заповітів залишено не було.
24.05.2014 року позивачі звернулись до Третьої ХДНК з заявою про видачу їм Свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3, заяву зареєстровано по книзі обліку та реєстрації спадкових справ за № 400.
Відповідно до Свідоцтв про право на спадщину за законом від 24.05.2014 року, виданих державним нотаріусом Третьої Харківської державної нотаріальної контори Лученко Л.А., зареєстрованих в реєстрі за № 1-506 та № 1-508, спадкоємцями майна ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3, є його діти: сини ОСОБА_2 та ОСОБА_1. Спадщина, на яку видано Свідоцтво - 1/3 частина Квартири. Свідоцтво про право на спадщину на 1/2 частку 1/3 частини Квартири видано кожному з позивачів.
Постановою державного нотаріуса Третьої ХДНК Лученко Л.А. № 1429/02-31 від 27.06.2014 року, позивачам відмовлено видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на 1/9 частину Квартири після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3, у зв'язку з тим, що останній, отримавши свідоцтво про право на спадщину на вказану частину Квартири після померлої в 2005 році дружини ОСОБА_4, своєчасно не зареєстрував своє право на вказану спадщину на 1/9 частину Квартири в КП «ХМБТІ».
Як вбачається з витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 24.05.2014 року, індексні номери № 22095919 та № 22095959, позивачам на праві спільної часткової приватної власності належить по 1/6 частці Квартири.
Як вбачається з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від 13.07.2015 року, індексний номер № 40520657, відомості щодо заборони відчуження Квартири, відсутні.
Вищевказана інформація також підтверджується Інформаційною довідкою з Реєстру прав власності на нерухоме майно від 12.02.2014 року, індексний номер № 17700779, а також Витягом з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від 24.05.2014 року, номер витягу № 58076667. Так, відомості про знаходження Квартири в іпотеці відсутні.
Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Відповідно до статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Згідно статті 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Частиною 1 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Частиною 1 ст. 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Судом встановлено, що спадщину після смерті ОСОБА_3 у встановлені статтями 1268, 1269, 1270 ЦК України строк та порядок прийняли позивачі, які його синами та спадкоємцями першої черги. Інші спадкоємці першої черги відсутні.
Спадщина в тому числі складається із 1/9 частини спірної Квартири, яка була успадкована ОСОБА_3 після смерті його дружини ОСОБА_4 та на яку він отримав свідоцтво про право на спадщину.
Як вбачається з правових позицій, висловлених Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних в узагальненні судової судової практики розгляду цивільних справ про спадкування, яке було обговорено та взято до відома на засіданні Пленуму 01.03.2013 року, при розгляді справ про визнання права власності на спадкове нерухоме майно у випадках, якщо спадщина прийнята, проте спадкоємцем не було одержано свідоцтво про право на спадщину (ст. 1297 ЦК) або не здійснено державну реєстрацію права на спадщину (ст. 1299 ЦК), слід брати до уваги, що законодавець розмежовує поняття «виникнення права на спадщину» та «виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини», і пов'язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки. Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Статтею 1297 ЦК встановлено обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов'язку у виді втрати права на спадщину. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов'язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК) та не здійснив його державної реєстрації (ст. 1299 ЦК).
За таких обставин суд приходить до висновку, що відсутність державної реєстрації права ОСОБА_3 на спадщину після смерті ОСОБА_4 у вигляді 1/9 частини Квартири, на яку ним було отримано свідоцтво про право на спадщину, не може бути підставою для відмови позивачам у визнанні за ними права власності на вказану частину Квартири в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3
За таких обставин суд приходить до висновку щодо обґрунтованості позовних вимог та визнає за позивачами право власності на 1/9 частину Квартири в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 в рівних частках, по 1/18 за кожним з позивачів.
Керуючись 10, 11, 60, 208-209, 212-215, 224-226 ЦПК України, -
Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 - задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1, право власності на 1/18 частину квартири АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3.
Визнати за ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер - НОМЕР_2, право власності на 1/18 частину квартири АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Московський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня його проголошення. Позивач, який брав участь у справі, але не був присутнім в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, може подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.
Суддя Крівцов Д.А.