Справа № 760/3064/15-ц
Провадження № 2/760/2599/15 р.
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 квітня 2015 року Солом'янський районний суд м. Києва
в складі: головуючого - судді - Лазаренко В.В.
при секретарі - Пономарьові М.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
12.02.2015 року позивач ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з даним позовом, який обґрунтовує тим, що 24.02.2013 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № K20QR380714730 відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 7316,06 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.
Посилаючись на те, що Позивач виконав свої зобов'язання за даним кредитним договором №K20QR380714730 надавши відповідачу кредит у вищевказаному розмірі, відповідач належним чином не виконував умови кредитного договору, у зв'язку з чим станом на 17.01.2015 року утворилась заборгованість в загальному розмірі 8 447, 01 грн., позивач просить стягнути вказану заборгованість з відповідача на свою користь.
27.04.2015 року в судове засідання позивач свого представника не направив, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином. Представник позивача подав суду заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач в судове засідання не з'явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд до відома не поставив.
У зв'язку з тим, що розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України.
Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Таким чином, суд, врахувавши позицію позивача, знаходить можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 24.02.2013 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір №K20QR380714730, шляхом приєднання до Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («розстрочка»), за яким банк надав клієнту строковий кредит у розмірі 7316,06 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, строком з 24.02.2013 по 23.02.2016 року включно, щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 117,06 грн., в обмін на зобов'язання відповідача повернення кредиту, сплати відсотків, винагороди, комісії в зазначені в заяві та Умов та правил надання банківських послуг строки.
Позичальник відповідно до умов договору зобов'язався повернути суму кредиту, відсотків, винагороди відповідно до Заяви та Умов та правил надання банківських послуг.
Згідно п. 2.4.5.5. Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором більше ніж на 90 днів, позичальник зобов'язаний сплатити штраф у розмірі 500,00 грн. + 5% від суми заборгованості.
За змістом частини першої ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Стаття 536 ЦК України встановлює, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором.
Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.
У відповідності до ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. У силу ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України).
Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а статтею 525 ЦКУ передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.
З матеріалів справи вбачається, що позивач свої зобов'язання за кредитним договором від 24.02.2013 року перед відповідачем виконав в повному обсязі, та надав останньому грошові кошти в розмірі обумовленому договором.
Відповідач порушив умови кредитного договору щодо повернення кредиту у встановлені терміни, сплати процентів за користування кредитом та інші зобов'язання за договором і має прострочену заборгованість.
Згідно зі статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до розрахунку доданому до позовної заяви станом на 17.01.2015 року заборгованість відповідача ОСОБА_1 перед позивачем ПАТ КБ «Приватбанк» за кредитним договором від 24.02.2013 року за №K20QR380714730 становить 8447,01 грн., яка складається:
· 5524,58 грн. - заборгованість за кредитом;
· 786,94 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом;
· 1257,06 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором
А також штрафи відповідно до п. 2.2.5.5. умов та правил надання банківських послуг:
· 500,00 грн. - штраф (фіксована частина);
· 378,43 грн. - штраф (процентна складова).
Згідно ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення про договір позики, якщо інше не встановлено договором кредиту і не випливає із суті кредитного договору.
Частиною першою ст. 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Частиною першою ст. 1050 ЦК України визначено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу.
Положеннями ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до ч. 2 ст. 10 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.
Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.
Таким чином, виходячи із вищенаведеного, суд знаходить вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором від 24.02.2013 року №K20QR380714730 в загальному розмірі 8447,01 грн. обґрунтованими, у зв'язку з чим приходить до висновку про задоволення позову.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір в розмірі 243,60 грн.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 509, 525, 526, 536, 610, 611 625, 634, 651, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 5, 6, 10-11, 57-58, 60, 88, 208-209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд, -
Позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором від 24.02.2013 за №K20QR380714730 року в загальному розмірі 8447,01, судовий збір у розмірі 243,60 грн., а всього - 8690,61 грн.
Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя: