23.04.2015 Провадження №2/512/116/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2015 року Савранський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Бростовської Н.О.,

секретаря - Пустовіт С.П.,

за участю

представника позивача - ОСОБА_1,

представника третьої особи Відділу Держземагентства - Гончарук Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Саврань, Савранського району, Одеської області, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до Камянської сільської ради Савранського району Одеської області, треті особи - Савранська районна державна адміністрація Одеської області і Відділ Держземагентства у Савранському районі Одеської області, про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Камянської сільської ради Савранського району Одеської області, треті особи - Савранська РДА Одеської області і Відділ Держземагентства у Савранському районі Одеської області, про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в с.Кам'яне, Савранського району, Одеської області, померла його рідна бабка ОСОБА_5, після смерті якої залишилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 2,280га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Камянської сільської ради, масив 25, ділянка НОМЕР_4, право власності на яку за спадкодавцем підтверджується державним актом на право приватної власності на землю, виданим 13.02.2004р.. Але 16.07.2003р. ОСОБА_5 був складений заповіт, згідно якого вона заповіла позивачу належний їй сертифікат на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 При зверненні позивача до нотаріуса за отриманням свідоцтва про право на спадщину за заповітом йому було відмовлено у зв'язку з тим, що в заповіті спадкове майно зазначено у вигляді земельної частки (паю), а спадкодавиця за життя отримала на нього держаний акт на право приватної власності на землю. Враховуючи на зазначене, ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за ним право власності на вказану спадкову земельну ділянку.

У попередньому судовому засіданні встановлено, що спадкоємців першої черги за законом після смерті ОСОБА_5 немає, спадкоємцем другої черги за законом, крім позивача, є її онучка і рідна сестра позивача - ОСОБА_6, яка спадщину відповідно до положень ч.ч.1, 2 ст.1269, ч.1 ст.1270, ч.3 ст.1268 ЦК України не прийняла та не заявила про відмову від неї, а тому судом за згодою представника позивача, керуючись ч.1 ст.33 ЦПК України, ухвалою від 18.02.2015р. було залучено до участі у справі в якості співвідповідача ОСОБА_6 (а.с.29).

В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, просила його задовольнити та пояснила, що про існування заповіту і державного акту позивачу стало відомо лише в грудні 2014 року, коли він в речах бабці знайшов вказані документи, спадщину він не прийняв, оскільки про існування заповіту і земельної ділянки до цього часу йому відомо не було.

Відповідач Камянська сільська рада Савранського району Одеської області позовні вимоги визнала в повному обсязі, справу просила розглянути за відсутності її представника (а.с.25).

Відповідач ОСОБА_6 в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, в якій позов визнала, справу просила розглянути за її відсутності (а.с.33).

Представник третьої особи Савранської РДА Одеської області в судове засідання також не з'явився, подав до суду заяву, в якій проти позовних вимог не заперечує, а справу просив розглянути за його відсутності (а.с.23).

Представник третьої особи Відділу Держземагентства у Савранському районі Одеської області в судовому засіданні позовні вимоги також визнав, проти задоволення позовної заяви не заперечує.

Суд, заслухавши пояснення представників позивача і третьої особи Відділу Держземагентства у Савранському районі, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані суду докази у їх сукупності, прийшов до наступного.

ІНФОРМАЦІЯ_2 в с.Кам'яне, Савранського району, Одеської області, у віці 100 років померла ОСОБА_5, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2, виданим виконкомом Камянської сільської ради Савранського району Одеської області 27.07.2005р. (а.с.7).

Встановлено, що 16.07.2003р. ОСОБА_5 склала заповіт на належний їй сертифікат на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 виданий Савранською райдержадміністрацією від 09.09.1996р., на користь позивача ОСОБА_3, який був посвідчений секретарем Кам'янської сільської ради 16.07.2003р. за реєстровим №228; даний заповіт не змінено і не скасовано, що підтверджується відміткою секретаря цієї сільської ради (а.с.9, 47).

Також встановлено, що на підставі вказаного сертифіката 13.02.2004р. ОСОБА_5 отримала земельну ділянку площею 2,280га, розташовану на території Камянської сільської ради, масив 25, ділянка НОМЕР_4, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії НОМЕР_3 зареєстрованим в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю 13.02.2004р. за №488 (а.с.10).

Згідно ч.1 ст.1220 ЦК України внаслідок смерті особи відкривається її спадщина.

Часом відкриття спадщини є день смерті особи (ч.2 ст.1220 ЦК України). Таким чином, ІНФОРМАЦІЯ_2 була відкрита спадщина ОСОБА_5, до складу якої входить вищевказана земельна ділянка.

Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Частиною 1 ст.1269 цього Кодексу встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно пояснень представника позивача позивач на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем і заяву нотаріусу про прийняття спадщини відповідно до положень ч.ч.1, 2 ст.1269, ч.1 ст.1270 ЦК України не подавав.

Вказані обставини також підтверджуються листом Савранської районної державної нотаріальної контори Одеської області від 31.03.2015р. №187/01-16, згідно якого спадкова справа на майно померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 не відкривалася (а.с.40), та довідкою Камянської сільської ради Савранського району Одеської області від 24.12.2014р. №773, з якої вбачається, що на день смерті ОСОБА_5 проживала в с.Камяне, Савранського району, Одеської області, одна (а.с.15).

Суд не приймає до уваги в якості доказу довідку, виданою Камянською сільською радою від 15.12.2014р. за №757 (а.с.13), згідно якої спадщину після смерті ОСОБА_5 нібито фактично прийняв її онук ОСОБА_3 (позивач), який хоронив померлу, проводив поминки, сплачував різного роду платежі, оскільки це суперечить загальним правилам чинного законодавства щодо прийняття спадщини, зокрема, ч.ч.1, 2 ст.1269, ч.1 ст.1270 ЦК України, поясненням самого представника позивача, який в судовому засіданні підтвердив, що позивач спадщину не прийняв, так як довідався про неї лише в грудні 2014 року, та не відповідає обставинам, зазначеним у довідці Камянської сільської ради від 24.12.2014р. №773 (а.с.15).

Отже, за таких обставин позивач вважається таким, що не прийняв спадщину.

Також, враховуючи, що відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а згідно заповіту ОСОБА_5 вона заповіла позивачеві сертифікат на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 а на день смерті вона була вже власником земельної ділянки НОМЕР_4 у масиві 25 площею 2,280га, розташованої на території Камянської сільської ради, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, тому суд вважає, що вказана спадкова земельна ділянка не увійшла до складу спадкового майна за заповітом після смерті ОСОБА_5.

Крім того, як роз'яснено у абзаці другому п.6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014р. №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п'ята статті 1268 ЦК), проте право власності на нерухоме майно у разі прийняття спадщини виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Разом із тим суди повинні розмежовувати право на спадщину як майнове право (об'єкт спадкування) та виникнення права власності на спадкове майно як на об'єкт нерухомого майна. При цьому, наприклад, спадкоємець має право звернутися із заявою про державну реєстрацію переходу права власності до органу, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, після прийняття спадщини в порядку, передбаченому законом. Якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Таким чином, враховуючи, що позивач спадщину не прийняв, а згідно зі ст.19 названого Закону право власності на нерухоме майно у разі прийняття спадщини виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно, суд дійшов висновку, що позивач обрав неналежний спосіб захисту своїх прав.

Як встановлено ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову; якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд відмовляє у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

З огляду на зазначене, суд не приймає визнання відповідачами та третіми особами позову, оскільки це суперечить закону.

За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги є незаконними, а тому підстави для їх задоволення відсутні.

Керуючись ст.19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», абз.2 п.6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014р. №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», ч.1 ст.1268, ч.1 ст.1269 ЦК України, ч.3 ст.208, ст.ст.209, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_3 до Камянської сільської ради Савранського району Одеської області, треті особи - Савранська районна державна адміністрація Одеської області і Відділ Держземагентства у Савранському районі Одеської області, про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом, - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги через Савранський районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення (ч.1 ст.294, ч.1 ст.296 ЦПК України).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом (ч.1 ст.223 ЦПК України).

СУДДЯ (підпис)

Суддя Савранського районного

суду Одеської області Бростовська Н.О.