АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 552/1267/15-ц Номер провадження 22-ц/786/1616/15Головуючий у 1-й інстанції Васильєва Л. М. Доповідач ап. інст. Хіль Л. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області у складі:

головуючого судді: Хіль Л.М.

суддів: Кузнєцової О.Ю., Чічіля В.А.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит"

на рішення Київського районного суду м. Полтави від 09 квітня 2015 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" в особі філії "Полтавського регіонального управління" АТ "Банк "Фінанси та Кредит" про стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И Л А :

У березні 2015 року ОСОБА_2 звернулась до суду із вказаним позовом та просила стягнути з ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" шляхом перерахування на її поточний рахунок у ПАТ "Креді Агріколь Банк" суму 542 091,33 грн., у тому числі: сума невиконаного розпорядження (доручення) в розмірі 531 490,64 грн.; пеня в розмірі 7 440 грн. 87 коп.; упущена вигода в розмірі 3 159, 82 грн. та сплачений судовий збір.

В обґрунтування позовних вимог вказувала, що згідно з договором про відкриття поточних рахунків, надання і використання платіжних карток та комплексного обслуговування фізичних осіб, укладеного 01 грудня 2014 року між нею та АТ "Банк "Фінанси та Кредит", банк відкрив їй поточний рахунок НОМЕР_1 у гривні.

У період з 26.02.2015 року відповідачем не виконане її розпорядження (доручення) на перерахування коштів у сумі 531 490 грн. 64 коп. з її поточного рахунку на інший рахунок, відкритий у ПАТ "Креді Агріколь Банк". На її запит щодо причини невиконання доручення повідомили про проблеми із платоспроможністю банку та відмовою в проведенні платежу.

За невиконання доручення банк зобов'язаний сплатити їй пеню у загальному розмірі 7 440 грн. 87 коп. Внаслідок невиконання зазначеного платіжного доручення з вини відповідача вона була позбавлена можливості розмістити кошти на зазначених умовах, в наслідок чого недоотримала кошти ( відсотки) у розмірі 3 159 грн. 82 коп.

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 09 квітня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" шляхом перерахування на поточний рахунок ОСОБА_2 НОМЕР_2 у ПАТ "Креді Агріколь Банк", МФО 300614 суму невиконаного розпорядження (доручення) в розмірі 531 490 грн. 64 коп.

В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про судові витрати.

Вказане рішенняв апеляційному порядку оскаржило ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит", просило скасувати його та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 у повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а саме незастосування до спірних правовідносин положень ст. 22 ЗУ «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні».

Заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні

Судове рішення ухвалене у справі відповідає вказаним вимогам.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що згідно з договором про відкриття поточних рахунків, надання і використання платіжних карток та комплексного обслуговування фізичних осіб, укладеного 01 грудня 2014 року між ОСОБА_2 та АТ "Банк "Фінанси та Кредит", банк відкрив поточний рахунок НОМЕР_1 у гривні.

ОСОБА_2 26 лютого 2015 року звернулась до відповідача з розпорядженням про перерахунок з її рахунку грошових коштів в розмірі 531 490 грн. 64 коп. на інший рахунок, відкритий на її ім"я в ПАТ "Креді Агріколь Банк".

Відповідач ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" всупереч умов договору та норм законодавства розпорядження позивача не виконав та не перерахував грошові кошти.

Згідно ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами.

Статтею 1068 ЦК України передбачено, що банк зобов'язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка. Банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом.

Статтею 1091 ЦК України також передбачено, що банк, що прийняв платіжне доручення платника, повинен перерахувати відповідну грошову суму банкові одержувача для її зарахування на рахунок особи, визначеної у платіжному дорученні.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач порушив умови договору, що є підставою для стягнення коштів, що належать позивачеві.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки він узгоджується з матеріалами справи та нормами чинного законодавства, які регламентують спірні правовідносини.

Як вбачається зі змісту апеляційної скарги, представником ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» підтверджується факт звернення позивача із розпорядженням про перерахунок з її рахунку грошових коштів на інший рахунок, відкритий в іншій банківській установі, що, однак, не було виконано.

Відповідно до п.32.3 ст. 32 ЗУ «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» банки зобов'язані виконувати доручення клієнтів, що містяться в документах на переказ, відповідно до реквізитів цих документів та з урахуванням положень, встановлених пунктом 22.6 статті 22 цього Закону.

Відповідно до п. 22.6 ст. 22 ЗУ «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» обслуговуючий платника банк у розрахунковому документі зобов'язаний перевірити відповідність номера рахунка платника та коду юридичної особи (відокремленого підрозділу юридичної особи) згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України/реєстраційним (обліковим) номером платника податків/реєстраційним номером облікової картки платника податків - фізичної особи (серії та номера паспорта, якщо фізична особа відмовилася від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та має відмітку в паспорті) і приймати цей документ лише в разі їх збігу. Крім цього, обслуговуючий платника банк перевіряє повноту, цілісність і достовірність цього розрахункового документа в порядку, встановленому нормативно-правовими актами Національного банку України. У разі недотримання зазначених вимог відповідальність за шкоду, заподіяну платнику, покладається на банк, що обслуговує платника.

За таких обставин, ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» мало перевірити зміст розрахункового документу, що був наданий ОСОБА_2

Зі змісту розрахункового документу (а.с.59) вбачається, що в ньому зазначений номер рахунка платника (ОСОБА_2), а тому банк не мав жодних перешкод у здійсненні перевірки реквізитів для здійснення перерахунку.

Таким чином, факт відсутності у дорученні позивача номера розрахункового рахунку, що був відкритий у ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», на який посилається апелянт, жодним чином не позбавляв відповідача можливості виконання умов договору про відкриття поточних рахунків.

Інших доводів, які б спростовували правильність висновку суду першої інстанції, апелянтом не надано.

Виходячи з викладеного, доводи апеляційної скарги про помилковість судового рішення

спростовуються матеріалами справи і не дають підстав вважати, що судом першої інстанції допущені порушення норм матеріального та процесуального права, які передбачені ст.309 ЦПК України як підстави для скасування або зміни рішень.

Керуючись ст. ст. 205 ч.1 п.6, 303 ч.1, 307 ч.1 п.1, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" - відхилити.

Рішення Київського районного суду м. Полтави від 09 квітня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Л.М. Хіль

Судді /підписи/ О.Ю. Кузнєцова

В.А. Чічіль

ЗГІДНО:

Суддя апеляційного суду

Полтавської області Л.М. Хіль