Справа № 205/6578/14-ц
Провадження № 2/204/309/15 р.
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬК
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2015 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючої судді Самсонової В.В.

за участю секретаря Власенко О.О.

за участю представника позивача ОСОБА_1

за участю представника відповідачки ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Красногвардійської районної у м. Дніпропетровську ради про визначення періодичності побачень з дитиною та зобов'язання не чинити перешкоди у вихованні неповнолітньої дитини,-

В С Т А Н О В И В:

В липні 2014 року позивач звернувся до суду з даною позовною заявою, в якій просив визначити періодичність побачень ОСОБА_3 (батька) із ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, наступним чином: один із вихідних днів кожного тижня з 10:00 до 19:00 з дотриманням режиму дня дитини, визнати право ОСОБА_3 на оздоровлення дитини: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом із батьком у зручний для сторін спосіб за додатковим погодженням із матір'ю дитини - ОСОБА_4, зобов'язати ОСОБА_4 не чинити перешкод ОСОБА_3 (батьку) у вихованні дитини: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав на те, що він перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою. Від шлюбу у них народився син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. З 2010 року їхні шлюбні відносини фактично припинилися, як і спільне проживання. 09 квітня 2012 року рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська їхній шлюб розірвано. Після фактичного припинення шлюбних стосунків відповідачка постійно чинить позивачу перешкоди у спілкуванні з дитиною та його виховані. Після припинення фактичних шлюбних відносин, дитина проживає з матір'ю. З цього часу виникають непорозуміння, та навіть конфлікти щодо участі позивача у вихованні та спілкуванні з дитиною, оскільки відповідачка постійно та усілякими способами перешкоджає в намаганні позивача побачитися з дитиною, гуляти з нею, купувати одежу, іграшки та навіть бажання позивача оздоровити дитину у літньому таборі або на морі. З даних питань позивач звертався до Управління-служби у справах дітей для вирішення вказаного конфлікту. Відповідно до рішення виконавчого комітету Красногвардійської районної у м. Дніпропетровську ради був визначений порядок побачень батька з дитиною у присутності матері та зобов'язано відповідачку не чинити перешкод щодо спілкування з дитиною. Однак, на усі прохання позивача надати можливість спілкуватися із дитиною, відповідачка відповідала, що їй нема коли, вона не має часу аби привезти позивачу сина, навіть на декілька годин. Відповідачка нехтуючи рішенням органу місцевого самоврядування, не виконує дані зобов'язання та перешкоджає у побачені з дитиною та вихованні батьком дитини, що негативно впливає на стосунки дитини та батька. При цьому, позивач має позитивну характеристику, є порядною, чесною людиною, але відповідачка не бажає надавати дитину для спілкування позивачу без обґрунтування будь яких підстав такого свого рішення. Позивач вважає, що така позиція відповідачки шкодить інтересам дитини та не сприяє його всебічному та гармонійному розвитку. Таким чином, відповідачка порушує права позивача як люблячого батька, щодо його обов'язків як батька дитини.

Пізніше позивач уточнив свої позовні вимоги в частині визначення періодичності побачень з дитиною та просив в цій частині визначити періодичність побачень ОСОБА_3 (батька) із ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, наступним чином: один із вихідних днів кожного тижня з 10:00 до 19:00 з дотриманням режиму дня дитини, які можуть проходити у тому числі у квартирі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Ухвалою суду до участі в дану справу був залучений орган опіки та піклування виконавчого комітету Красногвардійської районної у м. Дніпропетровську ради в якості третьої особи.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 підтримав уточнені позовні вимоги позивача та просив задовольнити їх в повному обсязі. При цьому, посилався на обставини викладені в позовній заяві.

Представник відповідачки ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог позивача. При цьому, вказала, що позивачем не надано доказів належності йому квартири, в якій він просить суд визначити йому побачення з дитиною. Йому не відомий режим дня дитини. Тому, просила ухвалити рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказах. Крім того, пояснила, що в суботу та неділя дитина відвідує дитячий гурток та басейн.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явилася, про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, причину своєї неявки суду не повідомила. Раніше в судовому засіданні не заперечувала проти визначення побачень батька з дитиною згідно рішення виконавчого комітету.

Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню по наступним підставам.

Відповідно до ст. 141 Сімейного Кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є батьками малолітньої дитини - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження Серії НОМЕР_1, виданим 22.08.2008 року Красногвардійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 809 від 22.08.2008 року (а.с.12).

Батьки малолітньої дитини, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, перебували у зареєстрованому шлюбі з 06 серпня 2005 року, який був розірваний рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 квітня 2012 року (а.с.13). Після розірвання шлюбу дитина зареєстрована та проживає разом з матір'ю.

Рішенням виконавчого комітету Красногвардійської районної у місті Дніпропетровську ради від 19.12.2014 року за № 201/3 «Про участь ОСОБА_3 у вихованні малолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1» позивачу був наданий дозвіл на періодичні побачення з його малолітньою дитиною - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, без присутності матері згідно з графіком: один з вихідних днів кожного тижня з 10:00 до 19:00 години з дотриманням режимних моментів дитини, а також дозвіл на оздоровлення дитини в зручний для сторін спосіб за попередньою домовленістю з ОСОБА_4.

Проте, позивач вказав, що відповідачка все одно чинить йому перешкоди в його участі у вихованні та вільному спілкуванні з його дитиною, не дивлячись на рішення виконавчого комітету Красногвардійської районної у місті Дніпропетровську ради від 19.12.2014 року за № 201/3, хоча він є хорошим та дбайливим батьком і бажає приймати участь у вихованні та житті своєї дитини.

Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Так, факт спричинення перешкод у вихованні неповнолітньої дитини позивачем не заперечувався стороною відповідачки.

Разом з тим, відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно ч. ч. 2, 3 ст. 157 Сімейного Кодексу України, той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Відповідно до ст. 153 Сімейного Кодексу України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Відповідно до частини другої ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства», батьки, які проживають окремо від дитини, мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Як встановлено у судовому засіданні, позивач має бажання спілкуватися з дитиною, брати участь у її вихованні, оздоровленні.

Інтереси дітей захищаються передусім і не лише національним законодавством, але й нормами міжнародного права. Так згідно положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року (ратифікована Україною 27.02.1991 року, дата набуття чинності для України 27.09.1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, а також на положення ч. 8 ст. 7 Сімейного Кодексу України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Батько малолітньої дитини добре характеризується за місцем роботи, що підтверджується відповідною характеристикою, надає матеріальну допомогу дитині, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Згідно характеристики, складеної Комунальним закладом освіти «Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) № 198» Дніпропетровської міської ради від 23.09.2014 року за № 53, малолітній ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, відвідує вказаний заклад з 01.09.2010 року по теперішній час. ОСОБА_3 за роки перебування дитини в дошкільному закладі показав себе люблячим батьком. Так само як і мама цікавився навчально-виховним процесом у групі. Разом з мамою і бабусею був присутній на різних заходах (розвагах, ранках), брав активну участь в оснащенні групи і майданчика (фарбував обладнання на ділянці, привозив пісок в пісочницю, яку сам відремонтував). Дитина з радістю і хорошим настроєм зустрічала батька, завжди в їх спілкуванні був присутній доброзичливий тон.

Крім того, малолітньому ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, було проведено психологічне дослідження психологом, який має відповідну кваліфікацію, за результатами якого (психологічного дослідження) був складений висновок спеціаліста, в якому надано рекомендації надати можливість спілкування дитини з батьком з дотриманням режимних моментів.

У відповідності до ст. 159 Сімейного Кодексу України, суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

З матеріалів справи вбачається, що відсутні обставини для обмеження спілкування батька з його малолітньою дитиною.

Позивач просив визначити періодичність побачень, які можуть проходити, у тому числі, у квартирі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, яка (квартира) зі слів представника позивача належить позивачу - ОСОБА_3. На підтвердження вимог в цій частині, позивач надав акт обстеження умов проживання від 02.04.2015 року, в якому вказано, що в квартирі є усі умови для проживання (перебування) дитини.

Разом з тим, позивач та його представник не надали доказів того, що вказана квартира належить саме позивачу чи доказів того, що він в ній проживає, оскільки з матеріалів справи вбачається, що позивач зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2.

Тому, суд вважає необхідним відмовити позивачу в задоволенні його вимог в частині визначення побачень з його дитиною у квартирі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Крім того, з урахуванням режиму дня дитини, який (режим) був повідомлений відповідачкою в судовому засіданні (знаходження дитини в дитячих спортивних секціях та гуртках), суд вважає необхідним встановити години побачень не з 10:00 до 19:00, з 13:00 до 19:00 з дотриманням режиму дня дитини.

За таких обставин, з урахуванням всього вищевказаного, дослідивши усі докази по справі та урахувавши інтереси малолітньої дитини, враховуючи вік дитини, суд дійшов висновку задовольнити частково позовні вимоги позивача та визначити періодичність побачень ОСОБА_3 (батька) із ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, наступним чином: один із вихідних днів кожного тижня з 13:00 до 19:00 з дотриманням режиму дня дитини, визнати право ОСОБА_3 на оздоровлення дитини: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом із батьком у зручний для сторін спосіб за додатковим погодженням із матір'ю дитини - ОСОБА_4, зобов'язати ОСОБА_4 не чинити перешкод ОСОБА_3 (батьку) у вихованні дитини: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 19, 141, 150-153, 157-159 СК України, ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства», ст. ст. 10, 11, 57-61, 209, 212-215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Красногвардійської районної у м. Дніпропетровську ради про визначення періодичності побачень з дитиною та зобов'язання не чинити перешкоди у вихованні неповнолітньої дитини - задовольнити частково.

Визначити періодичність побачень ОСОБА_3 (батька) із ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, наступним чином: один із вихідних днів кожного тижня з 13:00 до 19:00 з дотриманням режиму дня дитини.

Визнати право ОСОБА_3 на оздоровлення дитини: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом із батьком у зручний для сторін спосіб за додатковим погодженням із матір'ю дитини - ОСОБА_4.

Зобов'язати ОСОБА_4 не чинити перешкод ОСОБА_3 (батьку) у вихованні дитини: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.В. Самсонова