У х в а л а

15 вересня 2015 року м. Київ
Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Сеніна Ю.Л.,Гуменюка В.І.,Лященко Н.П.,

розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд рішення Апеляційного суду м. Києва від 22 січня 2015 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

від 13 лютого 2015 року в справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, третя особа - Головне управління юстиції у

м. Києві, про виділ в натурі частки майна, вселення, стягнення коштів та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про виділ в натурі частки майна,

в с т а н о в и л а:

8 липня 2015 року ОСОБА_4 звернувся до Верховного Суду України із зазначеною заявою про перегляд судових рішень на підставі пункту 1 статті 355 ЦПК України.

У заяві ОСОБА_4 зазначає, що рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 28 серпня 2014 року в задоволенні первісного позову відмовлено, зустрічний позов задоволено, постановлено виділити

ОСОБА_5 Ѕ частину земельної ділянки та частину житлового будинку; виділити ОСОБА_4 Ѕ частину земельної ділянки та частину житлового будинку; зобов'язати ОСОБА_4 переобладнати комунікації в житловому будинку та стягнути з нього на користь ОСОБА_5 9 тис. 637 грн; стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 14 тис. 419 грн. Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 22 січня 2015 року рішення районного суду скасовано в частині відмови в задоволенні первісного позову про виділ в натурі частки майна, вселення, стягнення коштів та в частині задоволення зустрічного позову в частині покладення на ОСОБА_4 обов'язку переобладнання комунікації та стягнення з нього грошових коштів, постановлено вселити ОСОБА_5 в належну їй частку будинку; відмовити ОСОБА_4 в задоволенні позову в частині покладення на нього обов'язку переобладнання комунікацій та стягнути з нього на користь ОСОБА_5 106 тис. 594 грн.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 лютого 2015 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за його касаційною скаргою на рішення суду апеляційної інстанції на підставі пункту 5 частини четвертої статті 328 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

ОСОБА_4 просить скасувати рішення Апеляційного суду м. Києва

від 22 січня 2015 року та ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 лютого 2015 року, а рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 28 серпня 2014 року залишити в силі, посилаючись на неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, зокрема статей 183, 317, 319, 358, 360, 364, 367, 379-382 Цивільного кодексу України та статті 152 Житлового кодексу Української РСР.

На підтвердження своїх доводів ОСОБА_4 наводить ухвалу Вищого господарського суду України від 18 січня 2011 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

від 8 квітня, 13, 20 та 27 травня, 3 та 10 червня 2015 року.

Перевіривши доводи заяви, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що підстави для відкриття провадження у справі відсутні.

Відповідно до пункту 1 статті 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана виключно з підстав неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд апеляційної інстанції, з висновками якого погодився суд касаційної інстанцій, виходив з того, що вселення позивачки в добровільному порядку в належну їй частину спірного будинку не можливе, а тому наявні підстави для вселення у виділену їй в натурі частину житлового будинку та облаштування системами комунікації цього будинку на власний розсуд.

У наданих для порівняння:

- постанові Вищого господарського суду України від 18 січня 2011 року суд касаційної інстанції, скасовуючи судові рішення ухвалені у справі та передаючи справу на новий розгляд до суду першої інстанції, зазначає, що позивачем було змінено предмет позову та його підстави;

- ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 8 квітня 2015 року суд касаційної інстанції, зазначає про можливість виділу частини будинку з врахуванням наявності дозволу виконавчого комітету на поділ.

- ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 травня 2015 року суд касаційної інстанції виходив з того, що позивач не довів можливість поділу житлового будинку в натурі;

- ухвалах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20, 27 травня та 3 червня 2015 року суд касаційної інстанції, скасовуючи ухвалені у справах судові рішення та передаючи справи на новий розгляд, зазначає, що суди не з'ясували всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи;

- ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 червня 2015 року суд касаційної інстанції виходив з того, що варіант поділу будинку, що визначений апеляційним судом, найбільш повно відповідає інтересам сторін як співвласників домоволодіння.

Порівняння вищенаведених судових рішень із судовим рішенням, про перегляд якого подана заява, не дає підстав для висновку про те, що суд касаційної інстанції при розгляді двох чи більше справ за тотожних предмета спору, підстав позову та за аналогічних обставин і однакового регулювання нормами матеріального права спірних правовідносин дійшов протилежних висновків щодо заявлених позовних вимог.

Керуючись статтею 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховним Судом України справи за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, третя особа - Головне управління юстиції у м. Києві, про виділ в натурі частки майна, вселення, стягнення коштів та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про виділ в натурі частки майна за заявою ОСОБА_4 про перегляд рішення Апеляційного суду м. Києва від 22 січня 2015 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

від 13 лютого 2015 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Ю.Л. Сенін
В.І. Гуменюк
Н.П. Лященко