Справа № 750/8823/14
Провадження № 2/750/49/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2015 року м.Чернігів

Деснянський районний суд міста Чернігова у складі:

головуючого - судді Лямзіной Н.Ю.,

при секретарі Будаш М.В., Латенко О.В.,

з участю позивача, представника позивача, відповідача, представника відповідача, третя особа - орган опіки та піклування Деснянської районної у м.Чернігові ради Ларченко О.М., -

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_4 про визнання осіб такими що втратили право користування житловим приміщенням та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні власністю та вселення, третя особа - орган опіки та піклування Деснянської районної у м.Чернігові ради, -

в с т а н о в и в :

28.08.2014 року позивач звернувся до Деснянського районного суду м.Чернігова з позовом до ОСОБА_5 та ОСОБА_4 про визнання осіб втратившими право користування житловим приміщенням.

Позивач ОСОБА_2, просить усунути перешкоди в користуванні власністю шляхом визнання ОСОБА_5 та ОСОБА_4 такими, що втратили право користування квартири АДРЕСА_1, мотивуючи свої вимоги тим, що позивач є наймачем АДРЕСА_1.

Позивач ОСОБА_5 в зустрічному позові просить вселити її та ОСОБА_4 в квартиру за адресою АДРЕСА_1, зобов'язати ОСОБА_2 не чинити перешкоди їй та ОСОБА_4 у користуванні квартирою за адресою АДРЕСА_1

У судовому засіданні представник позивача та позивач підтримали первісний позов, зустрічний позов не визнали

Позивач пояснив, що відповідачка за даною адресою ніколи не проживала, перешкод у користуванні квартирою він для неї не чинив.

Відповідачка та представник відповідача в судовому засіданні подали зустрічний позов, первинний позов не визнали. Позивачка пояснила, що з 1998 року в спірній квартирі не проживає. До 2001 року вона приходила до бабусі, а після її смерті взагалі перестала приходити.

Представник третьої особи первинний позов не визнала, зустрічний -підтримала.

Суд, заслухавши пояснення позивача, представника позивача, відповідача третьої особи та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що первісний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні та вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_2 є наймачем квартири за адресою АДРЕСА_1, що підтверджується копією особового рахунку КП "ЖЕК-10" від 15.08.2014 року, разом з ним за вказаною адресою зареєстровані ОСОБА_3 - дочка, ОСОБА_6 - дружина, ОСОБА_7 - дочка дружини, ОСОБА_4 - онук.(а.с.4)

Враховуючи, що відповідач по первинному позову в судовому засіданні визнала той факт, що вона в спірному приміщенні не проживає, перешкод в користуванні житловим приміщенням їй ніхто не чинив, ключів вона у батька не брала, первісний позов підлягає задоволенню.

Позивач ОСОБА_2, допитаний в якості свідка повідомив суду, що відповідачка дійсно у спірній квартирі не проживає на зв'язок з ним не виходить, спілкуватися не бажає.

Свідок ОСОБА_8 повідомила, що ОСОБА_3 приходила провідувати бабусю коли вона була жива, на той час ОСОБА_3 ще навчалася в школі і вона займалася з нею англійською мовою. Після смерті бабусі вона перестала приходити.

Свідок ОСОБА_9 повідомила суду, що відповідачку вона ніколи не бачила, знала що у ОСОБА_2 є рідна донька, але ніколи її не бачила. Свідком того що її не пускали в квартиру не була.

Свідок ОСОБА_10 повідомив, що знає позивача з 1985 року. З серпня 2012 року по кінець 2012 року проживав у позивача ОСОБА_2, але відповідачку ОСОБА_3 та її сина там ніколи не бачив.

Свідки ОСОБА_6 дружина позивача, повідомила суду, що відповідачка в спірній квартирі ніколи не проживала, від знайомої дізналася, що у відповідачки ОСОБА_3 народилася дитина, про те що дитина прописана за адресою АДРЕСА_1 ОСОБА_6 дізналася коли брала довідку про склад сім'ї.

Свідок ОСОБА_11 вказала, що відповідачка ОСОБА_3 з сином на даний час проживає у знайомої, до цього проживала з матір'ю.

Відповідно до ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ним зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки провадиться в судовому порядку.

Згідно ст. 107 ЖК України, у разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму житлового приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з житлового приміщення вибуває не вся сім'я, то договір найму житлового приміщення не розривається, а член сім'ї який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття.

Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України від 12.04.1985 року № 2 "Про деякі питання, що виникають в практиці застосування судами Житлового кодексу України", у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням, необхідно з'ясувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо), суд може продовжити пропущений строк.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач ніколи не проживала у зазначеній квартирі, перешкод у користуванні відповідачці спірною квартирою позивач не чинив, ОСОБА_3 та її син ОСОБА_4 ніколи не проживали в АДРЕСА_1 без поважних причин, ОСОБА_3 не бере участі в утриманні житла.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За таких обставин, позовна вимога по первинному позову про визнання відповідачів таким, що втратили право на користування житловим приміщенням з підстав, передбачених ст.71 ЖК України підлягає задоволенню.

В задоволенню зустрічного позову слід відмовити.

Також з відповідача на користь позивача належить стягнути судові витрати.

Керуючись ст.ст. 71, 72 ЖК України, ст.ст. 10, 11, 60, 208, 209, 213-215, 218 ЦПК України, суд,-

вирішив:

позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3, яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_4 про визнання особи втративши право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 такими, що втратили право користування житловим приміщенням АДРЕСА_1.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні власністю та вселення відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Чернігівської області.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя Н.Ю. Лямзіна