Провадження №2/461/168/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2015 року м.Львів

Галицький районний суд м. Львова

в складі: головуючого-судді Мисько Х.М.

при секретарі Коружинець Н.В.,

з участю представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Галицької районної адміністрації Львівської міської ради, третя особа: Львівське комунальне підприємство «Шляхово-ремонтне підприємство Галицького району» про відшкодування майнової шкоди, заподіяної в результаті ушкодження здоровя, -

в с т а н о в и в :

позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Галицької районної адміністрації Львівської міської ради, в якому просить стягнути із відповідача відшкодування матеріальної шкоди в результаті ушкодження здоровя 3668,41 грн.

В обґрунтування внесеного позову покликається на те, що 16 березня 2013 року, перебуваючи в м. Львові близько 15.30 год. по вул. Галицька, 15, біля магазину «ЦАЦА», на нерозчищеній від снігу та криги вулиці він впав та отримав травму ноги. 17 березня 2013 року лікарями ортопедо - травматологічного відділення 8-мої комунальної міської клінічної лікарні м. Львова йому проведено операцію з остеосинтезом в звязку з отриманим закритим черезвертальним переломом правої стегнової кістки зі зміщенням фрагментів. В подальшому, до 26 березня 2013 року він перебував на лікуванні в ортопедо - травматологічному відділенні вказаної лікарні. Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 23 квітня 2014 року та рішенням колегії суддів колегії судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області від 08 липня 2014 року встановлено факт його травмування 16 березня 2013 року через падіння на неприбраній від снігу вулиці Галицькій в м. Львові, внаслідок бездіяльності та неналежної організації прибирання та утримання тротуарів у безпечному стані Галицькою районною адміністрацією Львівської міської ради. 26 березня 2014 року лікарями ортопедо травматологічного відділення 8-мої комунальної міської клінічної лікарні м. Львова йому проведено операцію з видалення МК остеосинтезу консолідованого черезвертлюгового перелому лівої стегнової кістки. З 24 по 30 березня 2014 року він перебував на лікуванні у вказаному відділенні. Вказує, що у звязку із зазначеним лікуванням він був змушений нести транспортні витрати, що складаються з вартості квитків від ст. Знамянка Кіровоградської області до м. Львова та зворотному напрямку в сумі 377,92 грн. Крім цього, при проходженні вказаного лікування на медичні обстеження, проведення операції, купівлю відповідних лікувальних засобів та медичних засобів для післяопераційного догляду ним було витрачено кошти в сумі 1690,49 грн. При проходженні медичної реабілітації ним було витрачено 1600,00 грн.

16 квітня 2015 року позивач подав до суду заяву про уточнення підстав позову, в якій вказує, що в позовній заяві допущено описку про те, що 26 березня 2014 рок лікарями ортопедо травматологічного відділення 8-ої комунальної міської клінічної лікарні м. Львова йому проведено операцію з видалення МК остеосинтезу консолідованого черезвертлюгового перелому лівої стегнової кістки. Це сталось внаслідок того, що у виданій йому виписці за №2973/465 із медичної картки стаціонарного хворого від 30 березня 2014 року було помилкового зазначено, що він проходив лікування з 24 по 30 березня 2014 року в ортопедо травматологічному відділенні 8-ої комунальної міської клінічної лікарні м. Львова з діагнозом консолідований черезвертлюговий перелом лівої стегнової кістки. Вказана виписка була використана при зазначенні діагнозу у довідці від 23 червня 2014 року про проходження медичної реабілітації після отриманого ушкодження в КП «Знамянській обласній бальнелогічній лікарні». Разом з тим, в медичній картці стаціонарного хворого №2973/465 зазначено заключний клінічний діагноз консолідований черезвертлюговий перелом правої стегнової кістки. З приводу цього діагнозу він проходив лікування в ортопедо травматологічному відділенні 8-ої комунальної міської клінічної лікарні м. Львова, що повязане з травмою, яку він одержав внаслідок бездіяльності та неналежної організації прибирання та утримання тротуарів у безпечному стані Галицькою районною адміністрацією Львівської міської ради.

Протокольною ухвалою судового засідання від 27 серпня 2015 року, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, до участі у справі в якості третьої особи залучено ЛКП «Шляхово-ремонтне підприємство Галицького району».

В судовому засіданні ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав повністю, надав пояснення, аналогічні до викладених у позовній заяві та просив таку задоволити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечила, надала письмові заперечення, в яких вказує, що у виписці №2677 із медичної карти амбулаторного хворого зазначено повний діагноз закритий черезвертальний перелом правої стегнової кістки зі зміщенням фрагментів, тобто вважає, що факту перелому лівої стегнової кістки не встановлено, а також немає жодних зазначень та рекомендацій щодо проведення лікування, діагностики лівої стегнової кістки. Зауважує, що долучений фіскальний чек від 14 березня 2014 року на суму 40,00 грн. та від 31 березня 2014 року на суму 235,25 грн. не є належними доказами, оскільки позивач перебував на лікуванні в період з 24 по 30 березня 2014 року. Що стосується фіскальних чеків, предявлених позивачем, зауважує, що вони не підтверджуються рецептами лікаря про призначення саме тих медичних препаратів, що були придбані позивачем. Покликається на те, що у виписці 32973/465 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого зазначено, що хворий госпіталізований по самозверненню, травму отримав в побуті та не зазначено, що хворий потребує амбулаторного лікування. Вважає довідку КП «Знамянській обласній бальнелогічній лікарні» від 19 червня 2014 року такою, що є неналежним доказом по справі, оскільки така не містить жодного підпису лікаря, а також не скріплена гербовою печаткою лікарні. Просить відмовити у задоволенні позову.

Представник третьої особи в судове засідання не зявився, хоча був належним чином судом повідомленим про час і місце слухання справи, не подавши заяву про розгляд справи у його відсутності чи про відкладення розгляду справи, а тому суд вважає за можливе проводити розгляд справи у його відсутності, на підставі наявних у справі даних і доказів, які вважає достатніми.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть у розгляді справи, дослідивши інші матеріали справи, з'ясувавши дійсні обставини справи, права та обовязки сторін, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.201 ЦК України, особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є: здоров'я, життя; честь, гідність і ділова репутація; ім'я (найменування); авторство; свобода літературної, художньої, наукової і технічної творчості, а також інші блага, які охороняються цивільним законодавством. Відповідно до Конституції України життя і здоров'я людини, її честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю.

Згідно ст.10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлені такі факти та відповідні таким правовідносини.

Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивачем в підтвердження своїх вимог надано суду наступні докази, які суд вважає належними, допустимими та достатніми.

Як вбачається із наявної в матеріалах справи копії рішення Апеляційного суду Львівської області від 08 липня 2014 року, таким рішення Ленінського районного суду міста Кіровограда від 23 квітня 2014 року в частині стягнення з Галицької районної адміністрації Львівської міської ради на користь ОСОБА_1 матеріальної шкоди змінено, зменшивши суму матеріальної шкоди, яка підлягає стягненню на користь ОСОБА_1 з 11675,22 грн. до 9920,92 грн. Рішення суду в частині стягнення з Галицької районної адміністрації Львівської міської ради на користь ОСОБА_1 7000,00 грн. моральної шкоди залишено без змін (а.с.7). Вказане рішення оскаржене та набрало законної сили (а.с.8).

Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Як вбачається із рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 23 квітня 2014 року у справі №405/5270/13-ц, судом встановлено, що 16 березня 2013 року, перебуваючи в м. Львові близько 15.30 год., по вул. Галицькій, 15, позивач ОСОБА_1 упав та отримав травму ноги. В звязку з тим, що він не міг рухатись, близько 15.40 год. було викликано «швидку». Приблизно через 40-5 хв. до місця його перебування прибула бригада швидкої допомоги на автомобілі №76, в складі: фельдшера ОСОБА_3, молодшої медичної сестри ОСОБА_4 та водія ОСОБА_5.

При проведенні огляду фельдшером було визначено, що позивач отримав закритий перелом хірургічної шийки правої стегнової кістки в результаті падіння на вулиці Галицькій, 15 в м. Львові, внаслідок ожеледиці близько 15.30 год. та прийнято рішення про доставку його до травмпункту восьмої комунальної міської клінічної лікарні м. Львова. Бригада швидкої допомоги спільно із студентами , які були поряд із позивачем, донесли його на ношах до автомобіля швидкої допомоги, так як машина не могла підїхати до місця його знаходження. Після огляду лікарями 8-ої комунальної міської клінічної лікарні м. Львова, позивача було госпіталізовано до ортопедо - травматологічного відділення, де 17 березня 2013 року лікарями вказаного відділення проведено операцію з остеосинтезом в звязку з отриманим закритим черезвертальним переломом правої стегнової кістки зі зміщенням фрагментів. У вказаному відділенні перебував на лікуванні до 26 березня 2013 року (а.с.11-13).

Крім цього, у вказаному рішенні встановлено, що ОСОБА_1 на лікуванні з 28 березня 2013 року по 27 квітня 2013 року продовжує хворіти.

Суд приймає до уваги, як належні та допустимі, покликання позивача на те, що в позовній заяві допущено описку про те, що 26 березня 2014 року лікарями ортопедо травматологічного відділення 8-ої комунальної міської клінічної лікарні м. Львова йому проведено операцію з видалення МК остеосинтезу консолідованого черезвертлюгового перелому лівої стегнової кістки у звязку з тим, що у виданій йому виписці за №2973/465 із медичної картки стаціонарного хворого від 30 березня 2014 року було помилкового зазначено, що він проходив лікування з 24 по 30 березня 2014 року в ортопедо травматологічному відділенні 8-ої комунальної міської клінічної лікарні м. Львова з діагнозом консолідований черезвертлюговий перелом лівої стегнової кістки (а.с.14).

Як вбачається із наявної в матеріалах справи копії виписки №2677 із медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_1, повним діагнозом є черезвертельний перелом правої стегнової кістки зі зміщенням фрагментів (а.с.53-54).

26 березня 2014 року лікарями ортопедо травматологічного відділення 8-мої комунальної міської клінічної лікарні м. Львова ОСОБА_1 проведено операцію з видалення МК остеосинтезу консолідованого черезвертлюгового перелому правої стегнової кістки.

З 24 по 30 березня 2014 року позивач перебував на лікуванні у вказаному відділенні.

Судом встановлено, що у звязку із зазначеним лікуванням позивач був змушений нести транспортні витрати, що складаються з вартості квитків від ст. Знамянка Кіровоградської області до м. Львова та зворотному напрямку в сумі 377,92 грн. (а.с.15).

Крім цього, при проходженні вищевказаного лікування на медичні обстеження, проведення операції, купівлю відповідних лікувальних засобів та медичних засобів для післяопераційного догляду позивачем було витрачено кошти в сумі 1690,49 грн., а при проходженні медичної реабілітації ОСОБА_1 було витрачено 1600,00 грн. (а.с.16-19).

Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною 2 цієї статті встановлено, що особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до ч.1 ст.1195 ЦК України, фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я фізичній особі, зобов'язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.

Згідно п.7 ч.1 ст.17 Закону України «Про благоустрій населених пунктів»,громадяни у сфері благоустрою населених пунктів мають право: звертатись до суду з позовом про відшкодування шкоди, заподіяної майну чи здоров'ю громадян унаслідок дій чи бездіяльності балансоутримувачів об'єктів благоустрою.

Судом встановлено, що балансоутримувачем вулиці Галицької у м. Львові є Галицька районна адміністрація Львівської міської ради.

Суд приходить до висновку, що позивачем належними та допустимими доказами доведений факт завдання шкоди його здоровю, внаслідок неправомірних дій відповідача, представник якого який не довела що шкоди завдано не з вини Галицької районної адміністрації Львівської міської ради, тому позовні вимоги щодо відшкодування майнової шкоди, є підставними та підлягають до задоволення.

Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Враховуючи, що позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені повністю, позивач звільнений від сплати судового збору за звернення до суду із даним позовом, а тому, із відповідача слід стягнути 243,60 грн. судового збору на користь держави.

Керуючись ст.ст.4,10,60,61,88,209,212-215 ЦПК України, ст.ст. 16, ч.ч.1,2 ст.201, ч.1 ст.1166, ч.1 ст.1195 ЦК України, п.7 ч.1 ст.17 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», суд

в и р і ш и в:

позов задоволити.

Стягнути із Галицької районної адміністрації Львівської міської ради, ідентифікаційний код юридичної адреси 20847537, на користь ОСОБА_1 відшкодування матеріальної шкоди в результаті ушкодження здоровя 3668,41 грн.

Стягнути із Галицької районної адміністрації Львівської міської ради, ідентифікаційний код юридичної адреси 20847537 на користь держави 243,60 грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а у разі якщо рішення було проголошено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 10-ти днів з дня отримання копії рішення.

Головуючий суддя Мисько Х.М.