Справа №487/9332/14-ц 28.10.2015 28.10.2015 28.10.2015
Провадження №22-ц/784/2561/15
Справа номер 487/9332/14-ц
Провадження номер 22-ц/784/2561/15 Суддя у першій інстанції - Агєєва Л.І.
Категорія - 4 Доповідач апеляційного суду - Локтіонова О.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2015 року м.Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого - Локтіонової О.В.,

суддів: Колосовського С.Ю., Ямкової О.О.,

із секретарем судового засідання - Горенко Ю.В.,

за участю:

прокурора - Міхель Н.С.,

відповідача - ОСОБА_3,

представника відповідача - ОСОБА_4,

представника третьої особи - Гаврилова О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою

представника відповідача ОСОБА_3 -

ОСОБА_4

на рішення Заводського районного суду м.Миколаєва

від 07 вересня 2015 року,

ухвалене у справі за позовом прокурора Заводського району м.Миколаєва (далі - Прокурор) в інтересах держави в особі Миколаївської обласної ради до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Миколаївська загальноосвітня санаторна школа-інтернат І-ІІІ ступенів №7 Миколаївської обласної ради, про усунення перешкод у користуванні приміщенням,

в с т а н о в и л а:

23 вересня 2014 року Прокурор пред'явив зазначений позов в інтересах Миколаївської обласної ради, який обґрунтовував наступним.

На балансі Миколаївської загальноосвітньої санаторної школи-інтернату І-ІІІ ступенів №7 Миколаївської обласної ради (далі - Миколаївська школа-інтернат №7) перебуває майновий комплекс по АДРЕСА_1, у тому числі приміщення під літ В-1.

Прокурор вказував, що вказаний комплекс на праві спільної власності належить територіальній громаді сіл, селищ, міст Миколаївської області в особі Миколаївської обласної ради.

У 2003 році ряду працівників, в тому числі відповідачці, адміністрацією Миколаївської школи-інтернату №7 на підставі договору безоплатного користування майном, укладеному на невизначений строк, було дозволено проживання у нежитловому приміщенні під літ В-1 без права реєстрації до постановки їх на квартирний облік і отримання житла.

У 2014 році адміністрація Миколаївської школи-інтернату №7 повідомила відповідачку про необхідність звільнення вказаного приміщення, однак вона відмовилася.

Посилаючись на вказані обставини, прокурор просив зобов'язати відповідачку усунути перешкоди в користуванні позивачем вищезазначеною будівлею шляхом її звільнення.

Рішенням Заводського районного суду м.Миколаєва від 07 вересня 2015 року позов Прокурора задоволено. Відповідачку зобов'язано усунути перешкоди у користуванні нерухомим майном, а саме приміщенням за літ.В-1 , відповідно до технічного паспорту Миколаївської загальноосвітньої санаторної школи-інтернату І-ІІІ ступенів №7 Миколаївської обласної ради, шляхом її звільнення. З ОСОБА_3 на користь держави стягнуто судовий збір в сумі 243 грн.60 коп.

Не погодившись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_3 через свого представника подала апеляційну скаргу в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просила його скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Задовольняючи позовні вимоги Прокурора в інтересах держави в особі Миколаївської обласної ради, суд першої інстанції виходив з того, що вони є обґрунтованими та доведеними належними доказами.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, з огляду на таке.

Згідно з ст.317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст.387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Незаконним володільцем визнається така особа, яка здійснює володіння майном без належних правових підстав.

Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

З матеріалів справи вбачається та судом встановлено, що територіальна громада сіл, селищ, міст Миколаївської області в особі Миколаївської обласної ради з 08 квітня 2002 року є власником Миколаївської загальноосвітньої санаторної школи-інтернату І-ІІІ ступенів №7, яка розташована по АДРЕСА_1, та складається з 4 основних та 19 службових будівель (а.с.12).

Органом управління даного закладу є Миколаївська обласна державна адміністрація в особі управління освіти і науки облдержадміністрації.

Майно закладу закріплене за ним на праві оперативного управління, тобто без права розпорядження ним.

16 вересня 2005 року зазначеній школі було видано державний акт на право постійного користування земельною ділянкою за вищевказаною адресою площею 25 645 кв.м з цільовим призначенням - обслуговування майнового комплексу школи (а.с.13).

На підставі заяви відповідачки та клопотання профкому Миколаївської школи-інтернату №7 від 12 вересня 2003 р. адміністрацією школи було дозволено ОСОБА_3 проживання у нежитловому приміщенні В-1 - склад (а.с.36, 94, 235, 243).

Дозволу власника закладу на таке розпорядження майном матеріали справи не містять.

Згідно з технічним паспортом дане приміщення було самовільно переобладнано у житлове (а.с.115-120).

Рішення про дозвіл такого переобладнання відсутнє.

Перевода нежитлового фонду у житловий не здійснювалося.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що висновок районного суду про наявність підстав для задоволення позову є правильним.

Позивач належними та допустимими доказами довів факт належності йому на праві власності спірного приміщення, а також володіння відповідачкою ним без належних правових підстав.

Натомість відповідачка у порушення ст.60 ЦПК України не довела своїх заперечень про правомірність володіння нею цим приміщенням.

Твердження її про те, що вона є наймачем спірного приміщення, оскільки з дозволу адміністрації Миколаївської школи-інтернату №7 проживає у ньому та сплачує комунальні платежі за його утримання, а тому має право у ньому проживати, колегія суддів вважає безпідставним.

Зазначене приміщення не має статусу житлового, а тому передача його для проживання є незаконним.

До того ж, як вже було зазначено вище власник приміщення не приймав жодного рішення про дозвіл використання майна навчального закладу для інших цілей ніж навчально-виховний процес.

Інші доводи апеляційної скарги також не спростовують висновку суду, який є законним та обґрунтованим.

За такого, колегія суддів не вбачає підстав для зміни або скасування рішення суду, ухваленого з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст.303, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Заводського районного суду м.Миколаєва від 07 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і з цього часу може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді