Справа № 433/1777/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.08.2015 року, Троїцький районний суд Луганської області в складі:

головуючого судді - Бондаренко Л.І.,

при секретарі - Соломіній В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Троїцьке цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності,-

В С Т А Н ОВ И В :

До суду з відповідним позовом звернулись позивачі, які в обґрунтування заявлених вимог зазначили, що 20.06.2013 року між ними та ОСОБА_3 було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку, за яким ОСОБА_3 продала, а вони купили житловий будинок № 26, разом з прилеглими до нього надвірними господарськими будівлями та спорудами Ааґ житловий будинок, Б сарай, Пг погріб, В убиральня, 1-5 огорожа, 6 колодязь, який розташований за адресою: село Лантратівка, вулиця Піонерська, Троїцького району, Луганської області. Сторони виконали всі умови договору в повному обсязі. За життя зазначене нерухоме майно належало батькам відповідачів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 20.02.1980 року ОСОБА_6 померла 20.02.1980 року. ОСОБА_5 19.11.1986 року подарував вказаний будинок своєму брату ОСОБА_6 26.09.2005 року ОСОБА_6 помер не залишивши заповіту. ОСОБА_3 після смерті матері постійно проживає у вказаному будинку та фактично прийняла спадщину. ІІ рідна сестра ОСОБА_4 до нотаріальної контори для оформлення своїх прав не зверталась і ніяких претензій з цього приводу не має. Факт належності ОСОБА_3 ? частини вищевказаного домоволодіння та визнання договору дарування недійсним, засвідчує рішення Сватівського районного суду Луганської області від 20.12.2011 року. 04.12.2012 року ОСОБА_5 помер. Спадкоємцем майна померлого є ОСОБА_3, яка фактично прийняла спадщину після смерті свого батька, але на даний час нотаріально право власності на спадщину не оформила. При укладенні договору купівлі-продажу відповідачі брали на себе зобовязання прибути до нотаріуса для посвідчення договору та державної реєстрації права власності на придбане майно. Свого зобовязання не виконали, в звязку з чим вони не можуть оформити право власності на житловий будинок за собою. На підставі викладеного, просять визнати за ними право власності на вказаний житловий будинок.

В судове засідання позивачі не з'явились, надали суду заяви, в яких просять розглянути справу у їх відсутність. На позовних вимогах наполягають.

Відповідачі в судове засідання не з'явились, надали заяви, в яких просять розглянути справу у їх відсутність та не заперечують проти її задоволення.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає можливим задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Судом встановлено, що 20.06.2013 року між ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку, за яким ОСОБА_3 продала, а ОСОБА_1 та ОСОБА_2 купили житловий будинок № 26, разом з прилеглими до нього надвірними господарськими будівлями та спорудами Ааґ житловий будинок, Б сарай, Пг погріб, В убиральня, 1-5 огорожа, 6 колодязь, який розташований за адресою: село Лантратівка, вулиця Піонерська, Троїцького району, Луганської області.

Згідно розписки, виданої ОСОБА_3, нею отримані від ОСОБА_1 та ОСОБА_2 кошти в якості розрахунку за житловий будинок, розташований за адресою вул. Піонерська, 26, с.Лантратівка, Троїцького району, Луганської області (а.с. 25).

На вказаний житловий будинок виготовлено технічний паспорт (а.с. 13-17).

За життя зазначене нерухоме майно належало батькам ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ОСОБА_5 та ОСОБА_6, що підтверджується договором купівлі-продажу від 18.12.1979 року (а.с. 18).

20.02.1980 року ОСОБА_6 померла 20.02.1980 року. ОСОБА_5 19.11.1986 року подарував вказаний будинок своєму брату ОСОБА_6 26.09.2005 року ОСОБА_6 помер не залишивши заповіту (а.с. 26).

Факт належності ОСОБА_3 ? частини вищевказаного домоволодіння та визнання договору дарування недійсним, засвідчує рішення Сватівського районного суду Луганської області від 20.12.2011 року (а.с. 20).

Згідно копії свідоцтва про смерть серії І-ЕД № 346049 від 06.12.2012 року, ОСОБА_5 помер 04.12.2012 року (а.с. 12).

Згідно заяви від 27.07.2015 року, ОСОБА_4 відмовилася від належній їй частини у спадщині, яка залишилася після смерті її батька ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 (а.с. 27).

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу, одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

З огляду на вищезазначене, позивач та відповідач домовилися щодо усіх істотних умов укладеного між ними правочину купівлі-продажу вищевказаного житлового будинку, що підтверджується відповідними доказами і фактично відбулося повне виконання правочину. Даний правочин відповідає дійсній волі сторін, однак підстави для нотаріального посвідчення вказаного правочину відсутні з незалежних від позивача обставин. Вказаний правочин на даний час не потребує державної реєстрації, а тому порушене право позивача може бути предметом захисту у судовому порядку.

Вказана правова позиція встановлена в аналізі Верховного суду України за 2013 рік про застосування судами законодавства про право власності при розгляді цивільних справ, згідно якого з 01 січня 2013 року державна реєстрація правочинів щодо нерухомості скасована, тому у разі недодержання сторонами вимог закону про нотаріальне посвідчення, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий правочин дійсним, наслідком якого є визнання права власності на відповідне нерухоме майно.

В даному випадку, між сторонами мають місце саме зазначені вище правовідносини, позивачі звернулися до суду за захистом своїх порушених майнових прав, так як у них відсутні підстави для нотаріального посвідчення відповідного правочину, в звязку з чим суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

На підставі ст.ст.328, 334, 638, 655 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214-215 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності задовольнити в повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2, по ? частині кожному, право власності на житловий будинок № 26, разом з прилеглими до нього надвірними господарськими будівлями та спорудами: Ааґ житловий будинок, Б сарай, Пг погріб, В убиральня, 1-5 огорожа, 6 колодязь, який розташований за адресою: село Лантратівка, вулиця Піонерська, Троїцького району, Луганської області

Рішення може бути оскарженим в апеляційному порядку до апеляційного суду Луганської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя Л.І. Бондаренко