Провадження № 2/161/3345/15
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 листопада 2015 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі:

головуючого - судді Рудської С.М.,

при секретарі Марчак Е.Є.

за участю:

позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2

представника позивачів ОСОБА_3

представників відповідача Козлюк З.Р., ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Луцьку цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Волиньгаз» про скасування заходів дисциплінарної відповідальності та поновлення на роботі

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулися до суду з даною позовною заявою, заявою про збільшення позовних вимог на обґрунтування вказавши, що вони перебували у трудових відносинах з відповідачем. Так, 22.09.2014 р. ОСОБА_1 було прийнято на роботу в ПАТ по газопостачанню та газифікації «Волиньгаз» на посаду начальника управління з персоналу, між нею та відповідачем було укладено трудовий договір, яким було конкретно визначено коло її обов`язків. Наказами відповідача № 121 від 12.06.2015 року та № 173-к від 12.06.2015 року її було звільнено з роботи на підставі п. 3 ст. 40 КЗпП України у зв`язку з систематичним невиконанням працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором. Також наказом відповідача № 121 від 12.06.2015 р. до позивача ОСОБА_2 було застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани. Підставою для притягнення позивачів до дисциплінарної відповідальності стало так би мовити «незаконне» звільнення ОСОБА_5 з посади слюсаря з експлуатації та ремонту підземних газопроводів і газопідроздільних пунктів Нововолинського УЕГГ ПАТ «Волиньгаз». У тексті наказу № 121 було назначено, що начальник відділу підбору та навчання персоналу управління з персоналу ПАТ «Волиньгаз» ОСОБА_2 , за погодженням начальника управління з персоналу ОСОБА_1 (про що свідчать візи на заяві та наказі про звільнення ОСОБА_5 ), надала прямі вказівки інспектору з кадрів Нововолинського УЕГГ Максимчук О.П. здійснити звільнення ОСОБА_5 з займаної посади з формулюванням «за власним бажанням за станом здоров`я згідно ст. 38 КЗпП України». При проведенні звільнення ОСОБА_5 з таким формулюванням останнього було позбавлено права на отримання вихідної допомоги. Проте таке притягнення їх до дисциплінарної відповідальності позивачі вважають незаконними, оскільки вони особисто не брали участі у звільненні ОСОБА_5 .. Так, підготовка кадрових організаційно-розпорядчих документів на звільнення, та саме по собі звільнення працівників Нововолинського УЕГГ, не відноситься до їх функціональних обов`язків, це є посадовими обов`язками інспектора з кадрів Нововолинського УЕГГ Максимчук О.П., а прийняття рішення щодо звільнення керівника Нововолинського УЕГГ. Раніше, наказами № 80 від 24.04.2015 року та № 99 від 19.05.2015 року позивачів було притягнуто до дисциплінарної відповідальності та оголошено догани. Так, наказом № 80 від 24.04.2015 р. їх було притягнуто до дисциплінарної відповідальності за невиконання посадових обов`язків та невиконання вказівки/рішення керівництво в процесі оформлення кадрових документів при укладенні трудових відносин між кандидатом на посаду ОСОБА_6 та ПАТ «Волиньгаз». Як вбачається зі змісту наказу № 80, за результатами службового розслідування з їх боку (боку позивачів) було встановлено порушення ст. 24 КЗпП, ст. 31 Закону України «Про зайнятість населення», п. 2.2 Правил внутрішнього трудового розпорядку ПАТ «Волиньгаз», з конкретизацією, що допущене ОСОБА_1 та ОСОБА_2 порушення «виражається у відсутності відповідних документів від кандидата ОСОБА_6 на прийняття на роботу (медична довідка про стан, здоров`я, відмітка про взяття на військовий облік, копії документів про освіту на кваліфіковану посаду). Проте, оформленням працівників головного підприємства на роботу займається відділ кадрів ПАТ «Волиньгаз», який контролює наявність усіх необхідних документів для працевлаштування працівника, правильність оформлення працівника на роботу, здійснює підготовку проектів відповідних наказів, готує їх подання на підпис адміністрації ПАТ «Волиньгаз». У зв`язку з цим вважають, що притягнення їх до дисциплінарної відповідальності наказом № 80 від 24.04.2015 р. є неправомірним. Що стосується висновку про порушення ними виробничої етики «що виражається у наданні незаконних вказівок підлеглим працівникам, оформлення юридично некоректних і неправомірних документів, які подаються на підпис голові Товариства», то будь-які їх дії були вчинені в межах наданих повноважень та спрямовані на виконання службових обов`язків, були погоджені з Головою правління та іншими керівниками структурних підрозділів підприємства. Наказом № 99 від 19.05.2015 року на позивачів було накладено дисциплінарне стягнення у вигляді догани по факту самовільної зміни посадовими особами управління з персоналу ПАТ «Волиньгаз» розділу 4 «Обов`язки та функції» Типового положення про управління з персоналу, розробленого органом управління товариства, а саме «самовільного виключення двох пунктів, які вимагають суттєвої практичної роботи від працівників управління з персоналу». При розробці положення про управління з персоналу за основу було взято проект, попередньо опрацьований та надісланий за вказівкою Голови правління, та взято вибірковим методом для орієнтиру два положення про управління з персоналу ПАТ «Київоблгаз» та ПАИ «Дніпропетровськгаз». Типове положення про управління з персоналу носило рекомендаційний характер для усіх ПАТ РКГ. З розпорядчим документом, який регламентує обов`язковість підготовки положення про управління з персоналу у форматі жорсткого дотримання усіх пунктів типового положення, підписаного посадовими особами управління Товариством, позивачів не було ознайомлено. Вищевказане положення було погоджено та затверджене посадовими особами Товариства 25 листопада 2014 року. Вважають, що дисциплінарні стягнення були застосовані до них неправомірно. Крім того, позивач ОСОБА_1 вважає, що за час вимушеного прогулу на її користь має бути стягнений середній заробіток. Також, наслідком винесення відповідачем оскаржуваних наказів, якими ОСОБА_1 було притягнуто до дисциплінарної відповідальності, остання була незаконно позбавлена премій, виплата яких обумовлена трудовим договором. Відповідно до п. 2 Додатку від 02.02.2015 року до трудового Договору, укладеного між нею та відповідачем, працівнику виплачується квартальна премія у розмірі до 13200 грн. У зв`язку з цим на її користь підлягає стягненню премія за березень-травень 2015 року в сумі 12100 грн. Просять суд: скасувати наказ ПАТ по газопостачанню та газифікації «Волиньгаз» № 80 від 24 квітня 2015 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників управління з персоналу ПАТ «Волиньгаз»; скасувати наказ ПАТ газопостачанню та газифікації «Волиньгаз» № 99 від 19 травня 2015 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників управління з персоналу ПАТ «Волиньгаз»; скасувати наказ ПАТ по газопостачанню та газифікації «Волиньгаз» № 173-к від 12 червня 2015 року «Про припинення трудового договору»; скасувати наказ ПАТ по газопостачанню та газифікації «Волиньгаз» № 121 від 12 червня 2015 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників управління з персоналу» в частині звільнення з роботи начальника управління з персоналу ПАТ «Волиньгаз» ОСОБА_1 та в частині оголошення догани начальнику відділу навчання та підбору персоналу управління з персоналу ПАТ «Волиньгаз» ОСОБА_2 ; поновити ОСОБА_1 на посаді начальника управління з персоналу Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Волиньгаз»; стягнути з ПАТ «Волиньгаз» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу, премію у розмірі 12100 грн., а також витрати на правову допомогу в сумі 7792 грн.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 заявлені позовні вимоги підтримала, надала пояснення аналогічні до викладених у позовній заяві. Крім того, позивач пояснила, що з факті порушень за які її побуло притягнуто до дисциплінарної відповідальності проводилися службові розслідування. Ці службові розслідування проводилися відділом економічної безпеки ПАТ «Волиньгаз» , з начальником якої ОСОБА_4 склалися неприязні стосунки., а тому висновки службових розслідувань є упередженими.

Позивач ОСОБА_2 заявлені позовні вимоги підтримала, надала пояснення аналогічні до викладених у позовній заяві. Просить позовні вимоги задовольнити.

Представник відповідача ПАТ «Волиньгаз» Козлюк З.Р. пред`явлені до відповідача позовні вимоги не визнала, суду пояснила, що позивачі заперечують факт правомірності застосування до них заходів дисциплінарної відповідальності у зв`язку з незаконним звільненням ОСОБА_7 . Проте, з такими запереченнями погодитися не можна, оскільки до компетенції керівника Нововолинського УЕГГ ОСОБА_8 та інспектора з кадрів ОСОБА_9 не належить питання прийняття рішень щодо звільнення працівників ПАТ «Волиньгаз». Посилання позивачів на те, що вони не давали і не могли давати вказівки щодо звільнення ОСОБА_5 є безпідставними. З приводу незаконного звільнення ОСОБА_5 проводилося службове розслідування, в ході якого було встановлено незаконність звільнення ОСОБА_5 , з формулюванням підстави звільнення, що не відповідає вимогам трудового законодавства, встановлено наявність підстав для притягнення позивачів до дисциплінарної відповідальності. Конкретно було встановлено, що ОСОБА_2 надала інспектору з кадрів ОСОБА_9 пряму вказівку звільнити ОСОБА_5 з займаної посади з формулюванням, яке не відповідає закону. Така вказівка ОСОБА_2 надала за погодженням свого керівника ОСОБА_1 . На підставі виявленого факту незаконного звільнення ОСОБА_5 видано наказ про скасування наказу № 101-К/Нвв від 18.05.2015 року, за вимушений прогулу йому виплачено грошову компенсацію. При вирішенні питання про звільнення позивача ОСОБА_1 за п. 3 ст. 40 КЗпП України було отримано згоду профспілкового комітету на її звільнення. Позивачі також зазначають, що для них незрозумілим невиконання яких посадових обов`язків було ними допущено в процесі оформлення кадрових документів при укладенні трудових відносин між кандидатом ОСОБА_6 та ПАТ «Волиньгаз», які вказівки/рішення керівництва не були виконані. Але, 19.03.2015 р. ОСОБА_6 було написано заяву про прийняття його на роботу у ПАТ «Волиньгаз» на посаду слюсаря по експлуатації та ремонту підземних газопроводів у службу підземних газопроводів. Однак, на службовій записці ОСОБА_1 зроблено запис про прийом його на роботу тимчасово від ЦЗ на 2 місяці на посаду механіка та надано відповідну вказівку працівнику відділу кадрів ОСОБА_10 . Після цього з`явився наказ № 39 від 30.03.2015 року про створення тимчасового робочого місця механіка для проведення робіт тимчасового характеру за візою ОСОБА_1 . Підстава для видачі такого наказу була відсутня, така позиція ОСОБА_1 призводить до безпідставної виплати з фону оплати праці, зменшення виплат наявним працівникам підприємства, збільшення фонду оплати праці без необхідності для виробництва. Також при видачі наказу про прийом на роботу ОСОБА_6 позивачами не було дотримано вимоги законодавства щодо надання документів необхідних для цього, а саме: ст. 24 КЗпП України, ст. 34 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу». Щодо невиконання позивачами обов`язків з мобілізаційної роботи на підприємстві слід зазначити, що у січні 2015 року першим заступником голови правління головним інженером Галянтом С.Р. електронною поштою було надіслано проект наказу по мобілізації ПАТ «Волиньгаз» позивачу ОСОБА_1 , а також іншим відповідальним працівникам задля надання коментарів щодо змін, доповнень. Вказаний проект був погоджений. Однак від ОСОБА_1 не надходило жодних зауважень, пропозицій. 01.04.2015 р. головою правління було видано наказ № 67 «Про забезпечення виконання заходів з мобілізаційної підготовки та мобілізації у ПАТ «Волиньгаз», з яким було ознайомлено усіх відповідальних осіб. Однак позивачі з невідомих причин відмовилися від ознайомлення з цим наказом. Такі дії щодо ненадання пропозицій на проект наказу, відмови від ознайомлення з наказом, в т.ч. й від виконання обов`язків, покладених цим наказом, було розцінено відповідачем як ухилення від виконання позивачами покладених на них обов`язків.

Представник відповідача ОСОБА_4 позов не визнав, надав суду пояснення аналогічні до пояснень представника відповідача ОСОБА_11 . Крім того, представник відповідача ОСОБА_4 додав, що пояснення позивачів про те, що між ними склалися неприязні стосунки, службове розслідування проведене необ`єктивно, не відповідають дійсності.

Вислухавши пояснення сторін, допитавши свідків, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що відповідно до Положення про Управління з персоналу ПАТ по газопостачанню та газифікації «Волиньгаз», затв. Головою правління ПАТ «Волиньгаз» 25.11.2014 року (а.с. 216-221 т. 1), поточна організаційна структура даного Управління складається з підрозділів: Відділ кадрів; Відділ організації праці; Відділ підбору та навчання персоналу.

Позивач ОСОБА_1 перебувала у трудових відносинах з ПАТ по газопостачанню та газифікації «Волиньгаз» - працювала на посаді начальника Управління з персоналу з 22.09.2014 року по 12.06.2015 року (а.с. 20-22 т. 1).

Позивач ОСОБА_2 перебувала у трудових відносинах з ПАТ по газопостачанню та газифікації «Волиньгаз» - працювала на посаді начальника Відділу підбору та навчання персоналу Управління з персоналу.

Обов`язки та функції, покладені на Управління з персоналу визначені розділом 4 Положення про Управління з персоналу.

З вищевказаного Положення про Управління з персоналу вбачається, що обов`язки та функції кожного з підрозділів Управління в ньому не визначені, як і не визначено підпорядкування керівників даних підрозділів, зокрема їх підпорядкування начальнику Управління.

З пояснень позивачів та представників відповідача слідує, що Положення про Відділ організації праці Управління з персоналу та Положення про Відділ підбору та навчання персоналу Управління персоналу у ПАТ «Волиньгаз» відсутні, як відсутній і будь-який інший документ, який би розмежовував та закріплював обов`язки та функції кожного з вказаних структурних підрозділів.

Судом також з пояснень сторін встановлено, що у ПАТ «Волиньгаз» відсутні посадова інструкція начальника Управління персоналу та посадова інструкція начальника Відділу підбору та навчання персоналу Управління з персоналу.

02 лютого 2015 року ПАТ «Волиньгаз» та ОСОБА_1 було укладено трудовий договір (а.с. 28-30), яким було визначено права та обов`язки сторін.

Наказом № 121 від 12 червня 2015 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників управління з персоналу» ОСОБА_1 було звільнено з посади начальника управління з персоналу ПАТ «Волиньгаз» з 12.06.2015 року за систематичне невиконання обов`язків, покладених на неї трудовим договором , згідно п. 3 ст. 40 КЗпП України, а начальнику відділу навчання та підбору персоналу управління з персоналу ПАТ «Волиньгаз» ОСОБА_2 оголошено догану (а.с. 17-18 т. 1).

У даному наказі зазначено, що зазначені посадові особи раніше притягалися до дисциплінарної відповідальності наказами № 80 від 24.04.2015 року та № 99 від 19.05.2015 року їм оголошувалися догани.

Вказаний наказ № 121 про звільнення ОСОБА_1 з роботи було продубльовано наказом Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Волиньгаз» № 173-к від 12 червня 2015 року «Про припинення трудового договору» (а.с. 19 т. 1).

Згідно до ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках: систематичного невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення (п. 3).

Отже, зі змісту п. 3 ст. 40 КЗпП України вбачається, що не може вважатися порушенням трудової дисципліни невиконання працівником обов`язків, які виходять за межі трудових або не випливають з трудового договору.

При звільненні працівника з цієї підстави слід врахувати, що на працівника покладаються обов`язки, які складають зміст його трудової функції, а також обов`язок додержуватися внутрішнього трудового розпорядку, який встановлено законодавством та локальними нормативними актами.

Такими, що систематично порушують трудову дисципліну, визнаються працівники, які мають дисциплінарне чи громадського стягнення за порушення трудової дисципліни та порушили її знову протягом року з дня застосування стягнення за перше порушення.

Судом встановлено, що наказом Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Волиньгаз» № 80 від 24 квітня 2015 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників управління з персоналу ПАТ «Волиньгаз» (а.с. 23-24 т. 1) ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було оголошено догану.

Підставою для притягнення позивачів до дисциплінарної відповідальності ПАТ «Волиньгаз» в наказі № 80 вказує, що в період з 19.03.2015 р. по 30.03.2015 року, в процесу оформлення документів при укладенні трудових відносин між кандидатом на роботу по спеціальності «слюсар з експлуатації підземних газопроводів і споруд до них» Управління експлуатації в м. Луцьку та Луцького району ОСОБА_6 та ПАТ «Волиньгаз», начальником Управління з персоналу «Волиньгаз» Кононович Н.В. та начальником Відділу підбору та навчання персоналу Управління з персоналу ОСОБА_2 скоєно порушення нормативно-законодавчих документів, що регулюють трудові відносини, документів Товариства організаційно-розпорядчого характеру, які регламентують порядок прийняття на роботу кандидатів, а також виробничої етики питаннях виконання рішень керівництва підприємства та надання вказівок підлеглим працівникам, а саме: ст. 24 КЗпП України, п. 2.2 Правил внутрішнього трудового розпорядку ПАТ «Волиньгаз», ст. 31 Закону України «Про зайнятість населення», п. 1.2, 4.12 Положення про управління з персоналу.

З Пункту 4.12 розділу 4 Положення про Управління з персоналу вказано, що функцій та обов`язків Управління, зокрема віднесена організація виконання вимог законодавства та нормативних актів, що регулюють трудові відносини, а також обліку та подання звітності таким чином, щоб інтереси підприємства були максимально захищені.

З вищевказаного наказу № 80 не вбачається в яких конкретних діях ОСОБА_1 та ОСОБА_2 міститься невиконання ними без поважних причин обов`язків, покладених на них трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, які саме дії вони вчинили з порушенням, зазначених у наказі вимог трудового законодавства, а які з порушенням Правил внутрішнього трудового розпорядку.

Представниками відповідача не надано суду належних та припустимих доказів того, що невиконання позивачами обов`язків, про які йдеться у наказів № 80, віднесені саме до трудових обов`язків ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а не інших посадових осіб.

Як слідує з тексту наказу № 121 від 12.06.2015 р підставою для притягнення позивачів до дисциплінарної відповідальності стало оформлення звільнення ОСОБА_5 з посади слюсаря з експлуатації та ремонту підземних газопроводів і газопідроздільних пунктів Нововолинського УЕГГ ПАТ «Волиньгаз» з грубим порушенням вимог чинного законодавства. Так, відповідно до ст. 170 КЗпП України, при наявності документів, які посвідчують стан здоров`я та встановлюють інвалідність, ОСОБА_5 не було запропоновано переведення на легшу роботу, наказ про звільнення оформлений з формулюванням причини звільнення за власним бажанням за станом здоров`я згідно ст. 38 КЗпП України (при чому заяву на звільнення у друкованій формі надано на підпис ОСОБА_5 , який підписуючи її не усвідомлював її змісту та наслідків). Вищевказані документи були оформлені інспектором з кадрів Нововолинського УЕГГ Максимчук О.П. за прямою вказівкою начальника відділу підбору та навчання персоналу управління з персоналу ПАТ «Волиньгаз» ОСОБА_2 , за погодженням начальника управління з персоналу ОСОБА_1 (про що свідчать візи на заяві та наказі про звільнення ОСОБА_5 ). При проведенні звільнення ОСОБА_5 з таким формулюванням останнього було позбавлено права на отримання вихідної допомоги.

Також в наказі зазначено, що ОСОБА_1 при цьому порушила п. 2.1.2 Трудового договору (в частині обов`язків діяти в інтересах Товариства добросовісно, розумно та не перевищувати своїх повноважень), п. 2.1.3 Трудового договору (в частині керуватися в своїй діяльності чинним законодавством України, Статутом Товариства, внутрішніми документами Товариства та інше) п. 2.1.4 Трудового договору (в частині виконання рішень, прийнятих Головою правління в межах його компетенції, які є обов`язковими для працівника), п. 2.1.6 (в частині організації роботи очолюваного напрямку та спрямування його діяльності відповідно до поставлених завдань, попередження та мінімізації трудових спорів).

Судом в ході розгляду даної справи встановлено, що позивач ОСОБА_12 при звільненні ОСОБА_5 жодних документів на його звільнення не готувала, з ним та інспектором з кадрів Нововолинського УЕГГ ОСОБА_13 не спілкувалася, особисто вказівки ОСОБА_13 щодо звільнення останнього не надавала, заяву про звільнення надрукувала та надала ОСОБА_5 на підпис інспектор Максимчук О.П.

Вказані вище обставини знаходять своє об`єктивне підтвердження в показаннях самих ОСОБА_5 , ОСОБА_13 , допитаних в судовому засіданні.

Відповідачами не надано жодних доказів на підтвердження того, що трудовим договором, Правилами внутрішнього трудового розпорядку чи іншими локальними документами Товариства, на позивача ОСОБА_1 покладено обов`язок здійснювати візування заяв та наказів на звільнення. В трудовому законодавстві України таке поняття як «візування документів» відсутнє.

Що стосується притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_2 у зв`язку з незаконним звільненням ОСОБА_14 , то суд також вважає недоведеним, що ОСОБА_2 надала саме пряму вказівку ОСОБА_13 звільнити працівника з формулюванням, що не відповідає чинному законодавству. З огляду на відсутність в ПАТ «Волиньгаз» Положення по Відділ з підбору та навчання персоналу та посадової інструкції начальника цього відділу не можна зробити висновок про порушення ОСОБА_2 нею трудових обов`язків, оскільки ці її обов`язки конкретно не визначені, як і невизначені обов`язки та функції ОСОБА_15 з підбору та навчання персоналу, який вона очолювала.

За таких обставни суд вважає, що при застосуванні дисциплінарних стягнень - до ОСОБА_1 у вигляді звільнення, а до позиачки ОСОБА_2 у виглід догани, було допущено суттєві порушення трудового законодавства щодо застосування дисциплінарних стягнень та за відсутності передбачених законом підстав.
Системно проаналізувавши приписи законодавства України, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, та враховуючи, що докази, наведені відповідачем у запереченнях на позов, не спростовують доводи позивача, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підлягають частковому задоволенню в частині скасування наказів ПАТ «Волиньгаз № 80 від 24.04.2015 року та № 121 від 12 червня 2015 року в частині звільнення з роботи ОСОБА_1 та в частині оголошення догани ОСОБА_2 , скасуання наказу ПАТ по газопостачанню та газифікації «Волиньгаз» № 173-к від 12 червня 2015 року «Про припинення трудового договору» та поновлення ОСОБА_1 на роботі.

Що стосується вимог позивачів про скасування наказу ПАТ газопостачанню та газифікації «Волиньгаз» № 99 від 19 травня 2015 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників управління з персоналу ПАТ «Волиньгаз», то суд вважає, що в цій частині позовних вимог слід відмовити з огляду на наступне.

З вказаного наказу слідує, що начальник управління з персоналу ПАТ «Волиньгаз» Кононович Н.В. та начальник відділу у навчання та підбору персоналу управління з персоналу ПАТ «Волиньгаз» ОСОБА_2 самовільно змінили розділ 4 «Обов`язки та функції» Типового положення про управління з персоналу, розробленого органом управління Товариства, в якому доведені завдання обов`язки та функції працівникам управління з персоналу публічних акціонерних товариств по газопостачанню та газифікації; відмови в прийнятті участі у підготовці проекту наказу та відмови від ознайомлення і підпису про ознайомлення з Наказом ПАТ «Волиньгаз» № 67 від 02.04.2015 року «Про забезпечення виконання заходів з мобілізаційної підготовки та мобілізації у ПАТ «Волиньгаз».

Сама по собі відмова особи від ознайомлення з наказом і підпису про ознайомлення не є підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності, за умови належного виконання обов`язків, які таким наказом покладаються.

Судом встановлено, що у січні 2015 року першим заступником голови правління головним інженером Галянтом С.Р. електронною поштою було надіслано проект наказу по мобілізації ПАТ «Волиньгаз» позивачу ОСОБА_1 , а також іншим відповідальним працівникам задля надання пропозицій щодо змін, доповнень. Вказаний проект було належним чином погоджено.

Позивач ОСОБА_1 зауважень та пропозицій щодо вказаного проекту не надавала.

Факт отримання позивачами проекту наказу у січні 2015 року підтверджується як показаннями позивачів, наданими в судовому засіданні, так і електронними листами, що були надані сторонами і долучені до матеріалів справи.

02 квітня 2015 року головою правління ПАТ «Волиньгаз» було видано наказ № 67 «Про забезпечення виконання заходів з мобілізаційної підготовки та мобілізації у ПАТ «Волиньгаз». Позивачі від ознайомлення з даним наказом відмовилися.

У зв`язку з цим було здійснено службову перевірку щодо виконання наказу № 67 від 02.04.2015 року і встановлено, що Положення про управління з персоналу від 25.11.2014 року було змінено позивачами в частині виключення обов`язків управління з персоналу щодо організації військового обліку, дотримання пріоритетних вимог з реєстрації, зберігання, звітності та взаємодії з військовими комісаріатами, та ухилення позивачів від виконання вищезазначених обов`язків, що покладалися на них.

Дане Положення не відповідає Типовому положенню про управління з персоналу, яке було затверджено на засіданні Правління ПАТ «Волиньгаз» від 15.04.2014 року (протокол № 4). Згідно вказаного протоколу типове положення є обов`язковим для виконання.

Таким чином, Типове положення самовільно, без належного узгодження з керівництвом Товариства не могло бути змінено позивачами.

Висновок даної перевірки було складено 12.05.2015 року (а.с. 92-97 т. 1), таким чином, дисциплінарне стягнення у вигляді догани було застосовано до позивачів у межах строку, визначеного ст. 148 КЗпП України

Відповідно до ч. 1 ст. 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинні зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення.

З пояснень сторін та матеріалів справи вбачається, що такі пояснення, надані перед застосуванням до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 дисциплінарного стягнення у вигляді догани, були отримані.

Частиною 2 ст. 235 КЗпП України передбачено, що при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більше як за один рік.

Судом встановлено, що вимушений прогул ОСОБА_1 тривав з 13.06.2015 року по 11.11.2015 року, що становить 106 робочих днів (червень 12 робочих днів, липень 23 робочих дні, серпень 20 робочих днів, вересень 22 робочих дні, жовтень 21 робочий день, листопад 8 робочих днів).

Також судом встановлено, що середньоденна заробітна плата ОСОБА_1 відповідно до п. 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затв. Постановою КМУ від 08.02.1995 р. № 100, становить 826,15 грн.

Таким чином середній заробіток за час вимушеного прогулу, який підлягає стягненню з відповідача на користь ОСОБА_1 складає 87571,9 грн. (826,15 грн. х 106 днів).

Що стосується стягнення на користь позивача ОСОБА_1 премії в сумі 12100 грн., то суд вважає, що ці позовні вимоги є необґрунтованими і задоволенню не підлягають.

Відповідно до п. 6.3 Трудового договору, укладеного між сторонами, працівник може отримувати винагороду за індивідуальні досягнення та за результатами діяльності Товариства за період (квартал, півріччя, рік). Розмір винагороди встановлюється наказом Голови правління у відповідності з Додатком до цього Договору. В п . 2 Додатку вказано, що працівнику виплачується квартальна премія в розмірі до 13200 грн. в порядку, передбаченому договором.

Таким чином, премія не є обов`язковою виплатою, вона нараховується та виплачується виключно за індивідуальні досягнення на за результатами діяльності Товариства.

Крім того, позивачем не надано жодних доказів на підтвердження того, що за результатами її роботи у березні-травні 2015 року премія мала бути виплачена саме у такому розмірі.

За правилами ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом судової справи, зокрема належать витрати на правову допомогу.
Разом з тим, стягненню підлягають лише документально підтверджені судові витрати (ст. 88 ЦПК України).
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі.
На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), фінансові документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (наприклад, квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки).
Отже, зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Суд вважає, що позивачем та її представником не надано належного розрахунку на підтвердження витрат в сумі 7792 грн., пов`язаних з правовою допомогою, а тому в цій частині вимог необхідно відмовити.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про: присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць; поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника.

Таким чином, суд вважає за необхідне допусти дане рішення в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць до негайного виконання.

Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Згідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення заробітної плати, поновлення на роботі.

Судом задоволено п`ять позовних вимог, заявлених позивачами, за кожну з яких відповідач юридична особа, має сплатити 1218 грн. відповідно до п.п. 1, 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», тобто всього судовий збір в сумі 6090 грн. (1218 грн. х 5).

На підставі ст. 43 Конституції України, ст.ст. 40, 147, 149, 235 КЗпП України, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 88, 212-215, 367 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Волиньгаз» про скасування заходів дисциплінарної відповідальності та поновлення на роботі задовольнити частково.

Скасувати наказ Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Волиньгаз» № 80 від 24 квітня 2015 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників управління з персоналу ПАТ «Волиньгаз».

Скасувати наказ Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Волиньгаз» № 173-к від 12 червня 2015 року «Про припинення трудового договору».

Скасувати наказ Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Волиньгаз» № 121 від 12 червня 2015 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників управління з персоналу» в частині звільнення з роботи начальника управління з персоналу ПАТ «Волиньгаз» ОСОБА_1 та в частині оголошення догани начальнику відділу навчання та підбору персоналу управління з персоналу ПАТ «Волиньгаз» ОСОБА_2 .

Поновити ОСОБА_1 на посаді начальника управління з персоналу Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Волиньгаз».

Стягнути з Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Волиньгаз» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 13.06.2015 року по 11.11.2015 року у розмірі 87571 (вісімдесят сім тисяч п`ять сот сімдесят одна) грн. 90 коп.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України допусти дане рішення в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць до негайного виконання.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відмовити за необґрунтованістю.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Волиньгаз» на користь держави судовий збір в сумі 6090 (шість тисяч дев`яносто) грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд Волинської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області С.М. Рудська