Ухвала

іменем україни

21 січня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Леванчука А.О., Маляренка А.В., Писаної Т.О.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Вільнянської міської ради, ОСОБА_5 про визнання недійсним державного акта на право приватної власності на землю, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Апеляційного суду Запорізької області від 30 вересня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним позовом, в якому просив визнати недійсним державний акт про право приватної власності на земельну ділянку площею 0,0409 га, розташовану по АДРЕСА_1, виданий 21 січня 1998 року на ім'я ОСОБА_5 на підставі рішення Вільнянської міської ради Запорізької області від 30 грудня 1997 року.

В обґрунтування вказаних вимог, вказував на те, що на підставі договору купівлі-продажу від 04 березня 2008 року він є власником 7/20 частин будинку, який розташований на цій земельній ділянці, а власником 13/20 частин будинку є ОСОБА_5 Проте під час укладення договору купівлі-продажу питання про перехід частини земельної ділянки не вирішувався. Оскільки державний акт про право приватної власності на земельну ділянки, виданий на ім'я ОСОБА_5, порушує його права як співвласника будинку, просив визнати його недійсним та припинити право приватної власності ОСОБА_5 на частину земельної ділянки.

Рішенням Вільнянського районного суду запорізької області від 29 липня 2014 року позов задоволено. Визнано недійсним державний акт про право приватної власності на земельну ділянку від 21 січня 1998 року, виданий на ім'я ОСОБА_5

Рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 30 вересня 2014 року рішення суду першої інстанції скасовано, ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить вказане рішення апеляційного суду скасувати і залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу необхідно відхилити, а оскаржуване судове рішення залишити без змін.

Згідно з частиною 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Доводи касаційної скарги ОСОБА_4 не дають підстав для висновку про порушення апеляційним судом норм процесуального та матеріального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відмовляючи у задоволенні позову, апеляційний суд правильно виходив із того, що позивачем пропущено строк позовної давності, про застосування наслідків спливу якого відповідачем подано відповідну заяву, адже позивачу було відомо про те, що ОСОБА_5 є власником земельної ділянки, під час укладення у 2008 році із попереднім власником 7/20 частин будинку ОСОБА_7 договору купівлі-продажу.

Наведені у касаційній скарзі доводи висновків суду не спростовують.

Таким чином, оскаржуване рішення апеляційного суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому його необхідно залишити без змін, а касаційну скаргу - відхилити.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Апеляційного суду Запорізької області від 30 вересня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

А.О. ЛеванчукА.В. Маляренко Т.О. Писана