АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Доповідач - Желепа О.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого Желепи О.В.

суддів Кабанченко О.А., Іванченка ММ.

при секретарі Мившук В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 26 серпня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_2 до Комунального підприємства « Дирекція замовника з управління житловим господарством Дарницького району м. Києва», треті особи: Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва, ТОВ «Євро-реконструкція» про зобов'язання вчинити дії, стягнення коштів та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Комунального підприємства «Дирекція замовника з управління житловим господарством Дарницького району міста Києва» про зобов'язання вчинити дії, стягнення коштів та моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що між ним та відповідачем укладено договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. У зв'язку з переобладнанням деякими мешканцями його під'їзду системи центрального опалення значно знизилась якість надання послуг з центрального опалення, зокрема знизився температурний режим у його помешканні, який не відповідає визначеним законодавством нормам. Усі дії позивача, а саме його звернення до відповідача зі скаргами та заявами з приводу надання неякісних послуг, а також незаконного переобладнання системи центрального опалення у інших квартирах по стояку, залишилися без належного реагування, а відтак позивач просить суд захистити його порушене право шляхом зобов'язання відповідача призначити перевірку опалювальної системи в квартирах №№183, 187, 191, 195, 199, 203, 207, 211, 215 під'їзду №6 будинку АДРЕСА_1 з залученням до перевірки представника позивача, представника уповноваженого органу виконавчої влади та органу місцевого самоврядування на предмет виявлення кількості квартир, які незаконно переобладнали систему центрального опалення.

Окрім того, у зв'язку з неотриманням житлово-комунальних послуг належної якості, зокрема послуг з центрального опалення за період опалювальних сезонів 2013-2014 років та 2014-2015 років, позивач просив суд зобов'язати відповідача зменшити розмір плати за надані у цей період послуги та стягнути з нього суму додаткових витрат понесених за використану електроенергію у цей період у розмірі 300 грн., витрати на замірювання температури повітря у його квартирі у сумі 81,72грн. , а також моральну шкоду у розмірі 5 000 грн.

Ухвалою суду від 14 травня 2015 року відкрито провадження у даній справі, а ухвалою суду від 17 червня 2015 року залучено до участі у справі у якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Євро-реконструкція».

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від26 серпня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням, позивач подав апеляційну скаргу в якій просив про його скасування з ухваленням нового рішення про задоволення його вимог.

Скаргу обґрунтовував тим, що суд в порушення вимог ст. 33 ЦПК України не залучив до розгляду справи належного відповідача, та безпідставно відмовив в задоволенні позову.

Суд не надав належної оцінки діям відповідача при замірюванні температурного режиму в його помешканні, яка замірювалась під час потепління, та безпідставно не допитав свідків. Суд не надав оцінки акту такого замірювання в якому заповнені не всі колонки, та який складався після виходу комісії з квартири. Також суд не врахував, що відповідач не узгодив з позивачем дату повторного замірювання. Суд не надав оцінки колективним скаргам мешканців будинку з приводу неналежної температури в їх помешканнях, через незаконне переобладнання опалення в деяких квартирах.

Суд не врахував, що позивач змушений був звернутись до незалежної організації, яка уповноважена проводити заміри температур відповідно до положення про Державну санітарно-епідеміологічну службу України, яка встановила порушення та надання неналежних послуг відповідачем.

Вимоги про зобов'язання відповідача провести перевірку опалювальної системи взагалі судом не розглянуті.

Суд не врахував розрахунок позивача його додаткових витрат для обігріву помешкання.

Вимоги позивача про стягнення витрат на правову допомогу також судом розглянуті не були.

В судовому засіданні апеляційного суду позивач та його представник доводи скарги підтримали.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову суд вважав встановленими такі обставини.

Відповідач зареєстрований та проживає у АДРЕСА_1.

Згідно з частиною 2 ст. 19 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник.

Статтями 20, 21 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» визначені обов'язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, обов'язком споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а обов'язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та складення зі споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

Судом встановлено, що у квітні 2011 року між позивачем та відповідачем укладено договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення №35/207. у відповідності до якого останній є посередником між виробником комунальних послуг та споживачем та зобов'язується своєчасно надавати споживачеві поставлені виробником відповідної якості послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, а споживач зобов'язується оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, що передбачені цим договором.

В свою чергу, позивач як на підставу задоволення заявлених позовних вимог в частині зобов'язання відповідача призначити перевірку опалювальної системи у квартирах розташованих по стояку його будинку, посилається на те, що протягом 2013-2015 років значно погіршилось надання відповідачем послуг з централізованого опалення у зв'язку з переобладнанням опалювальної системи мешканцями його будинку.

Разом з тим, на виконання рішення Київської міської ради «Про удосконалення структури управління житлово-комунальним господарством міста Києва» від 09 жовтня

2014 року за №270/270, розпорядженням Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації від 30 січня 2015 року за №33 житловий та нежитловий фонд, а також інше нерухоме та рухоме майно, яке належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва та перебувало на балансі КП «Дирекція замовника з управління житловим господарством Дарницького району міста Києва», у тому числі і будинок АДРЕСА_1, закріплено на праві господарського відання за створеним , Комунальним підприємством «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва», яке з 01 травня 2015 року є балансоутримувачем житлового будинку, у якому проживає позивач.

Також у відповідності до положень Закону України «Про внесення змін до деяких Законів України щодо удосконалення розрахунків за енергоносії», якими внесені зміни до Закону України «Про житлово-комунальні послуги», саме у ст. 19 цього Закону, визначено, що виконавцем послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води для об'єктів усіх форм власності є суб'єкт господарювання з постачання теплової енергії (теплопостачальна організація), зокрема з 01 липня 2014 року - Товариство з обмеженою відповідальністю «Євро-реконструкція».

А отже, оскільки відповідач не є, а ні балансоутримувачем будинку АДРЕСА_1, ані виконавцем послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води щодо цього будинку, суд дійшов висновку, що КП «Дирекція замовника з управління житловим господарством Дарницького району міста Києва» не може бути належним відповідачем у даній справі за вимогою про зобов'язання призначити перевірку опалювальної системи за вищезазначеною адресою.

Стосовно заявлених вимог про зобов'язання відповідача зменшити розмір плати за надані послуги за період опалювальних сезонів 2013-2014 років та 2014-2015 років у зв'язку з отриманням їх у неналежній якості, та стягнення суми додаткових витрат , понесених за використану електроенергію у цей період, а також витрат на замірювання температури повітря у його квартирі, суд встановлено наступне.

Суд встановив, що вказані вимоги недоведені позивачем.

Суд не взяв в якості належних доказів Акти про неналежне надання або ненадання послуг від 17 лютого 2015 року та 18 лютого 2015 року, а також протокол ВП Деснянського міжрайонного відділу (філії) лабораторних досліджень за №29 від 11 лютого 2015 року щодо проведення дослідження метеорологічних факторів, якими встановлено заниження температурних показників у квартирах деяких мешканців цього будинку, оскільки вони складені у порушення вимог затверджених Постановами Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» та від 17.02.2010 року за №151 «Про затвердження Порядку проведення перерахунків розміру плати за надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води водовідведення в разі ненадання їх або надання не в повному обсязі, зниження якості», оскільки вони були складені без залучення представників балансоутримувача будинку та теплопостачальної організації, а відтак не можуть бути належними та допустимими доказами.

З приводу вимог про відшкодування моральної шкоди суд встановив:

Позивач, звертаючись до суду з вимогою про відшкодування моральної шкоди зазначав підставу для її стягнення, понесені ним душевні та фізичні страждання через не якісне надання житлово-комунальних послуг з централізованого опалення.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право па відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Моральна шкода відшкодовується незалежно від матеріальної шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування.

За загальним правилом, визначеним ч. 1 ст, 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Виключення, що не потребують доведення, вини, визначені у ч. 2 вказаної норми.

За змістом п. З Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № - «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати у моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні нормальних життєвих зв'язків, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Таким чином, відповідальність за шкоду вимагає встановлення складу правопорушення, елементами якого є шкода, протиправна поведінка, причинний зв'язок між шкодою та протиправною поведінкою. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

Факт наявності моральної шкоди потребує доведення у встановленому законом порядку, оскільки така шкода є самостійним видом шкоди і умовою цивільно-правової відповідальності.

В суді не знайшов свого підтвердження факт порушення прав позивача, завдання позивачу моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру діями чи бездіяльністю відповідача, позивачем не надано доказів наявності моральної шкоди, протиправності діяння чи бездіяльності відповідача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням відповідача та вини відповідача в її заподіянні.

Оцінивши наявні в справі письмові докази, колегія суддів приходить до висновку, що ті обставини справи , які суд вважав встановленими є доведеними.

Висновки суду про те, що вимоги про зобов'язання здійснити огляд системи опалення в квартирах заявлені до неналежного відповідача, а вимоги про відшкодування моральної шкоди, зобов'язання відповідача зменшити розмір плати за надані послуги , стягнення суми додаткових витрат понесених за використану електроенергію , а також витрат на замірювання температури повітря у його квартирі є недоведеними, відповідає цим обставинам та вимогам Закону, які вірно були застосовані судом.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд на підставі ст. 33 ЦПК України сам зобов'язаний був залучити до участі в справі належного відповідача, колегія суддів не приймає, тому, що відповідно до ч. 1 ст. 33 ЦПК України залучення до участі у справі належного відповідача можливе лише за клопотання позивача. Таке клопотання в справі відсутнє. Як вбачається з журналів судового засідання позивач в даній справі заперечував проти залучення до справи балансового утримувача будинку та надавача послу, який на момент розгляду справи вже був інший, а тому суд правомірно залучив вказані організації в якості третіх осіб.

Доводи скарги про те, що суд не мотивував відмову в задоволенні позову про зобов'язання здійснити перевірку системи опалення в квартирах є безпідставні, оскільки ці вимоги суд не задовольнив через те, що таку перевірку можуть провести, тільки балансовий утримувач або надавач послуг з центрального опалення, а оскілки відповідач з травня 2015 року вже не обслуговує будинок, відповідно він не може бути зобов'язаний до вчинення таких дій.

Стосовно вимог про перерахунок плати за комунальні послуги за сезон 2013-2014 рік , а також за 2015 рік, то суд вірно встановив, що позивач не надав належних доказів того, що температура повітря в його квартирі протягом опалювального сезону в 2013-2014 році була нижче норми. Наданий суду протокол ДУ «Київського МЛЦ ДСЕСУ» ВП Деснянського міжрайонного відділу лабораторних досліджень від 15 лютого 2015 року, суд обґрунтовано не взяв до уваги, оскільки на проведення замірів температури в цей період не були запрошені представники балансоутримувача будинку та теплопостачальної організації, що є обов'язковим, відповідно до вимог вірно наведеного судом Законодавства, яке регулює питання перерахунку оплати послуг за опалення.

Матеріали справи не містять , що позивач по справі письмово чи усно повідомляв представників відповідача, про проведення замірювання в його квартирі температурного режиму, не доведено також позивачем, що відповідач відмовився реєструвати такі його повідомлення про проведення замірів температури та запрошення представників обслуговуючої організації на такі заміри.

Крім того, суд не може зобов'язати, залученого позивачем відповідача, провести перерахунок оплати за теплопостачання на підставі замірів, які комісія проводила в лютому 2015 року, оскільки в цьому місяці оплату цих послуг позивач проводив на користь третьої особи, а тому в цій частині , а також в частині відшкодування шкоди за використання позивачем додаткових приладів у цьому місяці , позивач заявив вимоги також до неналежного відповідача.

Посилання позивача на те, що відповідач умисно провів заміри в теплий період та не провів повторних замірів не спростовують висновки суду, щодо не оформлення позивачем належним чином низького температурного режиму в його квартирі протягом всього періоду за який він просить зробити перерахунок.

За відсутності таких доказів, одного розрахунку позивача , щодо його витрат на обігрів його квартири недостатньо для того, щоб такі вимоги були задоволені.

Доводи позивача про не вирішення судом вимог про стягнення витрат на правову допомогу колегія суддів відхиляє, так як вказані витрати є судовими витратами і суд обґрунтовано їх не стягнув так як відповідно до ст.. 88 ЦПК України такі витрати могли б бути стягнуті на користь позивача лише в разі задоволення його вимог.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Суд повно і об'єктивно з'ясував дійсні обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін зібраними у справі доказами, яким дав належну правову оцінку.

Рішення суду першої інстанції ухвалене без порушення норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 26 серпня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20-ти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий Судді: