Справа № 199/7431/14-ц
РІШЕННЯ

іменем України

«16» грудня 2014 року

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді Спаї В.В.,

секретар - Прудченко В.Д.,

за участі представника позивача - ОСОБА_1,

за участі представника третьої особи - Батушана О.Ф.,

за участі прокурора - Бойкової О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську у порядку заочного розгляду цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, де треті особи виконком Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпропетровську ради та Служба у справах дітей Синельниківської міської ради про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду із даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що 3 жовтня 2003 р. по січень 2007 р. позивач та відповідач проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу. ІНФОРМАЦІЯ_2 народився їх син ОСОБА_5, батьком якого в свідоцтві про народження записано відповідача. Фактично шлюбні стосунки між ними були припинені з січня 2007 р., вони проживали окремо, дитина проживає із позивачем. Спорів стосовно міста проживання дитини не було, відповідач не заперечував, що дитина буде проживати зі позивачем, весь час відповідач життям сина не цікавився, не телефонував, не виявляв бажання спілкуватись з дитиною та приймати участь у її вихованні, дитина фактично не пам'ятає батька та немає до нього ніяких почуттів, оскільки за всі ці роки жодного разу його не бачив.

Як зазначається позивачем при зверненні до суду, рішенням Амур-Нижньодніпровського суду м. Дніпропетровська від 17.08.2007 р. з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_5 в розмірі ? частини всіх видів заробітку щомісячно до його повноліття, а також на утримання позивача до досягнення дитиною трьох років в розмірі 1/8 частини всіх видів заробітку щомісячно. Утім, зазначене рішення суду відповідачем фактично не виконується, що підтверджується довідкою виконавчої служби АНД району м. Дніпропетровська від 01.07.2014 р., відповідно до якої заборгованість по аліментам складає 48 568,46 грн. Згідно з вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 13.08.2008 р. відповідача було притягнуто до кримінальної відповідальності за ст. 164 ч.1 КК України умовно.

01 червня 2011 р. позивач уклала шлюб з ОСОБА_6, з яким проживає разом за адресою: АДРЕСА_1. З червня 2011 р. позивач із сином проживають разом з ОСОБА_6 в приватному будинку з 4-ьох кімнат з усіма зручностями, дитині забезпечені гідні умови проживання та гармонійна атмосфера оточення; між позивачем, дитиною та чоловіком позивача склалися усталені доброзичливі стосунки, які сприяють належному вихованню дитини, її повноцінному світосприйманню життя та оточуючих людей.

Предмет позову становить вимога про позбавлення ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьківських прав відносно неповнолітньої дитини - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2

У судовому засіданні представник позивача вимоги позову підтримав повністю, надав пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві, просив суд повністю задовольнити поданий позов.

За ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

У судове засідання відповідач, повторно не з'явився, причини неявки суду не повідомив, не скористався правом надання заперечень проти позову, не надав заяви про розгляд у його відсутності, та у зв'язку з чим суд у порядку ч. 1 ст. 224 ЦПК України за згодою позивача вирішує справу у порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів.

Заслухав пояснення представника позивача, думку прокурора та представника третьої особи, які просили суд задовольнити поданий позов, дослідив докази в межах заявлених вимог згідно ст. 11 ЦПК України, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову повністю з огляду на такі встановлені обставини.

Як було встановлено судом, ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_2, про що відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Синельникове Синельниківського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області в Книзі реєстрації народжень зроблений відповідний актовий запис та видано свідоцтво, відповідно до якого я сторони в даній справі є батьками неповнолітнього, який мешкає разом із матір'ю та перебуває на її утриманні.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського суду м. Дніпропетровська від 17.08.2007 р. з відповідача на користь позивача стягнуті аліменти на утримання сина ОСОБА_5 в розмірі ? частини всіх видів заробітку щомісячно до його повноліття, а також на утримання позивача до досягнення дитиною трьох років в розмірі 1/8 частини всіх видів заробітку щомісячно. Утім, зазначене рішення суду відповідачем фактично не виконується, що підтверджується довідкою виконавчої служби АНД району м. Дніпропетровська від 01.07.2014 р., відповідно до якої заборгованість по аліментам складає 48 568,46 грн.

У відповідності з ч. 4 ст. 155 СК України ухилення кого-небудь із батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Згідно з вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 13.08.2008 р. відповідача було притягнуто до кримінальної відповідальності за ст. 164 ч.1 КК України та призначено покарання у виді обмеження волі на 1 рік, на підставі ст. 75 КК звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік.

Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1998 р. та яка набула чинності для України 27.09.1991 р., батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України та за ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття.

Разом з тим, відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини.

Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно зі ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

У відповідності з ч. 2 ст. 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні.

Як було встановлено судом, з червня 2011 року позивач з малолітнім сином (ІНФОРМАЦІЯ_2) проживають разом із ОСОБА_6 (останній є чоловіком позивача) в приватному будинку з 4-ьох кімнат з усіма зручностями.

02.09.2014 р. комісією з питань захисту прав дитини Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпропетровську ради розглянуто питання про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 відносно його сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 визнано доцільним позбавити батьківських прав ОСОБА_4 відносно його сина ОСОБА_5

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він, вона ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Оскільки обов'язок щодо виховання дитини є безумовним, виникає в результаті народження дитини з моменту її народження та покладається законом рівною мірою на обох батьків, а також враховуючи те, що відповідачі ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей, вбачаються правові підстави для ухвалення судом рішення про задоволення позову.

Разом з тим, приймаючи за поданим позовом рішення, враховується встановлення судом факту, що відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечує необхідного харчування з урахуванням віку дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкується із дитиною, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори розцінюються судом як ухилення від виховання дитини з урахуванням свідомого нехтування батьківськими обов'язками з боку відповідача.

Питання про розподіл судових витрат вирішено у відповідності до ст.ст. 88 та 215 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 11, 15, ч. 1 ст. 88, ст.ст. 212, 214-215, 224, 226 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4, де треті особи виконком Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпропетровську ради та Служба у справах дітей Синельниківської міської ради про позбавлення батьківських прав задовольнити повністю.

Позбавити ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьківських прав відносно неповнолітньої дитини - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2

Стягнути зі ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору, в розмірі 243,60 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України: рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подання протягом десяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.В.Спаї