романівський районний суд житомирської області
Справа № 290/553/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2015 року Романівський районний суд Житомирської області

у складі:

головуючого судді Лесько М.О.

при секретарі Мединській І.В.,

за участю:

представника позивача Мазуренко Т.В.,

відповідача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в смт. Романові цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дельфін" до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дельфін" про визнання договору позики недійсним, -

ВСТАНОВИВ:

12.08.2013 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Дельфін» звернулось до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 з вимогою про стягнення боргу за договором позики в розмірі 43083 гривень, штрафу у розмірі 25% від суми боргу, що складає 10770,75 гривень, а всього 53853,75 гривень.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що 31.07.2013 року між позивачем та відповідачем був укладений договір позики, згідно умов якого відповідач отримав від позивача позику у розмірі 43083 гривні. Згідно умов договору позики позичальник зобов'язався повернути позику у строк до 07.08.2013 року, однак, до даного часу борг не повернув.

01.11.2013 року до суду надійшла зустрічна позовна заява відповідача ОСОБА_2 з вимогою про визнання договору про надання позики недійсним. Позивач за зустрічним позовом свої вимоги обґрунтовує тим, що договір про надання позики від 31.07.2013 року ним було підписано під впливом фізичного та психологічного насильства, що будь-яких коштів за цим договором він не отримував. В обґрунтування поданої зустрічної позовної заяви ОСОБА_2 посилався на подану ним заяву до Корольовського РВ УМВС України в Житомирській області щодо незаконних дій стосовно нього, за результатами якої було внесено відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.189 КК України.

Ухвалою суду від 04.11.2013 року зустрічну позовну заяву відповідача ОСОБА_2 до Товариство з обмеженою відповідальністю «Дельфін» про визнання договору про надання позики недійсним прийнято до спільного розгляду із первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Дельфін» до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу та штрафних санкцій за договором позики.

22.04.2014 року до суду надійшла заява від позивача за первісним позовом про часткову зміну предмету позову та збільшення позовних вимог, в якій позивач зазначає, що сума позики відповідачем не повернута в повному обсязі, прострочена заборгованість відповідача по погашенню суми позики складає 43083 грн., у зв'язку з цим, відповідач за порушення терміну повернення позики зобов'язаний сплатити штраф - 10770,75 грн., пеню - 3866,85 грн., 30% річних - 8923,49 грн., та інфляційні - 1701,78 грн., а всього 68345,87 грн.

У судовому засіданні представник позивача за первісним позовом - Мазуренко Т.В. підтримала у повному обсязі позовні вимоги за первісним позовом та повністю заперечувала проти вимог за зустрічним позовом. Відповідач ОСОБА_2 та представник відповідача ОСОБА_3 заперечувала проти задоволення первісного позову та повністю підтримали позовні вимоги за зустрічним позовом.

Заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд приходить до висновку, що первісний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Дельфін» підлягає задоволенню у повному обсязі, а у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 слід відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.3 Цивільного процесуального кодексу України (надалі по тексту - ЦПК України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Судом встановлено, що 31 липня 2013 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Дельфін», в особі директора ОСОБА_5 (Позикодавець) та ОСОБА_2 (Позичальник) було укладено договір позики згідно якого «Позикодавець» надав грошові кошти «Позичальнику» в розмірі 43083,00 грн., кінцевим терміном повернення коштів визначено дату 07.08.2013 року (а.с. 3, 4).

Відповідно до ч.3 ст. 203 Цивільного кодексу України (надалі по тексту - ЦК України) волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Відповідно до ч.1 ст.231 ЦК України правочин, вчинений особою проти її справжньої волі внаслідок застосування до неї фізичного чи психічного тиску з боку другої сторони або з боку іншої особи, визнається судом недійсним.

Згідно довідки, виданої Корольовським районним відділом УМВС в Житомирській області за підписом начальника штабу Корольовського РВ УМВС України в Житомирській області майором міліції Лавренчуком В.І., вбачається, що за результатами розгляду заяви громадянина ОСОБА_2 щодо неправомірних дій директора ТОВ «Дельфін» ОСОБА_5 слідчим Гайдащуком О.С. було відмовлено у внесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань даної заяви та в подальшому дільничним інспектором міліції Прокопчуком А.В. дану заяву розглянуто та зроблено висновок №7165/13 про те, що в зібраних матеріалах відсутні будь-які ознаки злочину, передбачені КК України, а вбачаються цивільно-правові відносини, які відносяться до компетенції суду (а.с. 153).

Як вбачається з висновку про результати розгляду звернення ОСОБА_2 від 06.08.2013 року за підписом дільничного інспектора міліції Корольовського РВ УМВС в Житомирській області Прокопчука А.В., неправомірні дії директора ТОВ «Дельфін» ОСОБА_5 стосовно ОСОБА_2 щодо змушування останнього до підписання договору позики не знайшли свого підтвердження. (а.с. 154).

У матеріалах справи міститься ксерокопія повідомлення слідчого СВ Житомирського МВ УМВС України в Житомирській області, адресоване ОСОБА_2, про початок досудового розслідування кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.10.2013 року за №0000116 за заявою ОСОБА_2, яка надійшла до слідчого відділу 10.10.2013 року. Однак, ні на неодноразові запити Чуднівського районного суду, ні на виконання ухвали Романівського районного суду від 04.12.2014 року Житомирським МВ УМВС України в Житомирській області не було надано суду доказів на підтвердження тих фактів та обставин, на які посилається ОСОБА_2 в обгрунтування зустрічного позову.

Відповідно до ч.4 ст.60 ЦПК України доказування, а отже і судове рішення, не може ґрунтуватися на припущеннях.

Оскільки позивачем за зустрічним позовом не надано суду належних доказів того, що під час укладення договору позики до ОСОБА_2 застосовувалось насильство, суд приходить до висновку, що вимоги ОСОБА_2 є не обґрунтованими та не підлягають задоволенню і з цієї підстави у задоволенні зустрічного позову слід відмовити.

У частині вимог первісного позову ТОВ «Дельфін» про стягнення боргу за договором позики судом встановлено наступне.

Згідно п.2.1. договору позики від 31.07.2013 року «Позичальник» зобов'язався повернути позику «Позикодавцю» не пізніше 7 календарних днів з дати підписання цього Договору згідно до умов п.п.1.1.1. та п.п.1.1.2. п.1.1. даного договору, кінцевий строк повернення позики 07.08.2013 року.

Відповідно до п.3.2. договору позики «Позичальник» в разі невиконання або неналежного виконання положень даного Договору несе наступну відповідальність: за несвоєчасне (неповне) повернення Позики, а також у разі порушення Графіку повернення позики (Додаток №1 до даного Договору), сплачує «Позикодавцю» штрафну неустойку в розмірі 25% від суми боргу.

Згідно п.3.3. договору позики «Позичальник» в разі невиконання або неналежного виконання положень даного Договору несе наступну відповідальність: за несвоєчасне (неповне) повернення Позики, а також у разі порушення Графіку повернення позики (Додаток №1 до даного Договору), сплачує «Позикодавцю» пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми боргу за кожен день прострочення платежу, враховуючи день оплати.

Відповідно до п.3.4. «Позичальник» в разі невиконання або неналежного виконання положень даного Договору несе наступну відповідальність: за несвоєчасне (неповне) повернення Позики, а також у разі порушення Графіку повернення позики (Додаток №1 до даного Договору), сплачує «Позикодавцю» 30% (тридцять відсотків) річних від суми боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов'язань.

Відповідно до п. 4.3 договору, цей договір набирає чинності з моменту його підписання та діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики).

Первісним позивачем ТОВ «Дельфін» зобов'язання за вказаним договором позики виконано належним чином, що підтверджується видатковим касовим ордером від 31.07.2013 року, згідно якого ОСОБА_2 отримав кошти в сумі 43083 грн. (а.с. 6).

Згідно ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми.

Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до статті 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити, зокрема, суму боргу, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідач за первісним позовом порушив свої зобов'язання щодо повернення позики і його заборгованість за договором позики станом на 16.04.2014 року становить 68345,87 грн., з яких: 43083, 00 грн. - основний борг, 10770,75 грн. - штраф 25% від суми боргу, 3866,85 грн. - пеня, 8923,49 грн. - 30% річних, 1701,78 - інфляційні втрати.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Таким чином, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Дельфін» щодо стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за договором позики від 31.07.2013 року в розмірі 68345,87 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст.88 ЦПК України.

На підставі наведеного вище та керуючись статтями 203, 215, 216, 231, 525, 526, 530, 625 1046 - 1051 ЦК України, статтями 3, 10, 11, 60, 88, 208, 212-215, 218, 294 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Дельфін" до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 (громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, проживає за адресою: АДРЕСА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Дельфін" (, адреса місцезнаходження: вулиця Льонкова, буд. 12, м. Житомир) заборгованість за договором позики від 31.07.2013 року у розмірі 68345,87 грн. (шістдесят вісім тисяч триста сорок п'ять гривень вісімдесят сім копійок), та суму понесених позивачем та документально підтверджених судових витрат у розмірі 683,46 грн. (шістсот вісімдесят три гривні сорок шість копійок).

У задоволенні зустрічного позову - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Житомирської області через Романівський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: М.О. Лесько