Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Є.У. № 320/1038/14-ц Головуючий у 1-й інстанції: Іваненко О.В.
Провадження № 22-ц/778/5496/15 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Крилової О.В.

Суддів: Трофимової Д.А.

ОСОБА_2

При секретарі: Семенчук О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 03 жовтня 2014 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2014 року ПАТ «Дельта Банк» звернулося до суду з вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначало, що 14.09.2005 року між ТОВ «Український промисловий банк» та ОСОБА_5 (після зміни прізвища ОСОБА_3) Т.С. був укладений кредитний договір № 146/ЗК-4, за умовами якого ТОВ «Український промисловий банк» надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 15 000 доларів США зі сплатою 13 % річних за весь час фактичного користування кредитом на строк з 14.09.2005 року по 13.09.2012 року. Мета кредитування - придбання житлового будинку.

30.06.2010 року між ТОВ «Укрпромбанк», AT «Дельта Банк» та Національним банком України було укладено договір про передачу активів та кредитних зобов'язань ТОВ «Укрпромбанку» на користь AT «Дельта Банку», відповідно до п. 4.1 якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених договором, ТОВ «Укрпромбанк» передає (відступає) ПАТ «ОСОБА_1 банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, що забезпечують виконання кредитних зобов'язань перед Національним банком України, внаслідок чого ПАТ «ОСОБА_1 банк» замінює ТОВ «Укрпромбанк» як кредитора у зазначених зобовязаннях, а згідно п. 4.2 внаслідок передачі ОСОБА_6 ОСОБА_7 прав вимоги до боржників, ОСОБА_7 переходить (відступається) право вимагати (замість ОСОБА_6) від боржників повного, належного та реального виконання обовязків за кредитними та забезпечувальними договорами.

Таким чином, ПАТ «Дельта Банк» набуло право вимоги за кредитним договором № 146/ЗК-4 від 14.09.2005 року.

Відповідно до п.п. 2.4, 2.5 кредитного договору, повернення кредиту здійснюється щомісячно частинами у розмірі не менш як 178,57 доларів США по 10 число (включно) кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту шляхом безготівкового перерахування коштів з рахунку позичальника та/або шляхом внесення готівки до каси банку.

Згідно п.п. 1.5, 2.6, 2.7 кредитного договору проценти за користування кредитом нараховуються щомісячно за період з дня надання кредиту до дня його повернення на суму фактичної заборгованості за кредитом, виходячи з фактичної кількості днів у місяці та році. Проценти за користування кредитом у поточному місяці позичальник сплачує з 1 по 10 число наступного місяця.

Виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором забезпечується порукою відповідно до укладеного договору поруки № б/н від 14.09.2005 року між ТОВ «Український промисловий банк» та ОСОБА_4, згідно з яким поручитель поручається перед кредитором за виконання боржником зобов'язань за кредитним договором № 146/ЗК-4 від 14.09.2005 року. Відповідальність поручителя настає у випадку невиконання (неналежного виконання) боржником зобов'язань за договором. Поручитель і боржник несуть перед кредитором солідарну відповідальність, а поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник.

Позичальник умови кредитного договору належним чином не виконує, про що неодноразово повідомлявся. Однак зобов'язання не виконуються, у зв'язку з чим, станом на 10.01.2014 року наявна заборгованість у сумі 98 176,50 грн., з яких: тіло кредиту - 60 955,18 грн., відсотки - 37 221,32 грн.

Посилаючись на зазначені обставини, позивач просив суд: стягнути солідарно з відповідачів на свою користь заборгованість за кредитним договором в сумі 98 176,50 грн., стягнути пропорційно з відповідачів на свою користь витрати по сплаті судового збору в розмірі 981,76 грн.

Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 03 жовтня 2014 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду, ПАТ «Дельта Банк» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

На підставі п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог, або змінити рішення.

Відповідно до ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є: неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Згідно ч. 2 ст. 314 ЦПК України апеляційний суд ухвалює рішення у випадках скасування судового рішення і ухвалення нового або зміни рішення.

За ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Таким чином, судова колегія перевіряє зазначене рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно частини 1 статті 10, частини 1 статті 11, частини 1 статті 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Статтею 57 ЦПК України передбачено що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

За приписами статей 58, 59 ЦПК України належними визнаються докази, які містять відомості про факти, що входять у предмет доказування у справі, та інші факти, що мають значення для правильного вирішення спору. Допустимість доказів означає, що у випадках, передбачених нормами матеріального права, певні обставини повинні підтверджуватися певними засобами доказування або певні обставини не можуть підтверджуватися певними засобами доказування.

Письмовими доказами відповідно до вимог ч. 1 ст. 64 ЦПК України є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи.

Письмові докази, як правило, подаються в оригіналі. Якщо подано копію письмового доказу, суд має право вимагати подання оригіналу (частина 2 статті 64 ЦПК України).

Оригінали письмових доказів, як зазначено у статті 138 ЦПК України, до набрання судовим рішенням законної сили повертаються судом за клопотанням осіб, які їх подали, якщо це можливо без шкоди для розгляду справи. У справі залишається засвідчена суддею копія письмового доказу.

Відповідно до частини 1 статті 179 ЦПК України предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи (причини пропуску строку позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, ПАТ Дельта Банк зазначав, що 14.09.2005 року між ТОВ «Український промисловий банк» та ОСОБА_5 був укладений кредитний договір № 146/ЗК-4, за умовами якого ТОВ «Український промисловий банк» надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 15 000 доларів США зі сплатою 13 % річних за весь час фактичного користування кредитом на строк з 14.09.2005 року по 13.09.2012 року. Мета кредитування - придбання житлового будинку.

Виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором забезпечується порукою відповідно до укладеного договору поруки № б/н від 14.09.2005 року між ТОВ «Український промисловий банк» та ОСОБА_4, згідно з яким поручитель поручається перед кредитором за виконання боржником зобов'язань за кредитним договором № 146/ЗК-4 від 14.09.2005 року.

30.06.2010 року між ТОВ «Укрпромбанк», AT «Дельта Банк» та Національним банком України було укладено договір про передачу активів та кредитних зобов'язань ТОВ «Укрпромбанк» на користь AT «Дельта Банк».

За змістом статей 512, 514 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 517 ЦК України передбачено, що первісний кредитор у зобов'язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для її здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов'язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов'язанні.

З матеріалів справи вбачається, що предметом спору у даній справі є вимога ПАТ Дельта Банк про солідарне стягнення з відповідачів заборгованості за кредитним договором та договором поруки в сумі 98 176,50 грн.

При розгляді справи відповідачі зазначали, що матеріали справи не містять доказів переходу прав кредитора від ТОВ Український промисловий банк до ПАТ Дельта Банк, відсутні додатки до договору про передачу активів та кредитних зобов'язань ТОВ Український промисловий банк на користь позивача; посилались на неможливість отримання з ксерокопії договору інформації, яка у відповідності до статей 514, 516, 517 ЦК України входить у предмет доказування, із довідки про наявність суми заборгованості неможливо встановити початок перебігу позовної давності, про яку заявляли відповідачі, щодо кожного із щомісячних платежів.

Із матеріалів справи вбачається, що позивач в якості доказу відступлення права вимоги за спірними договорами додав виготовлену на ксероксі копію кількох сторінок (а саме, 1, 4, 6, 11, 12) Договору про передачу Активів та Кредитних зобов'язань ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 від 30.06.2010 року, які, крім того, не завірені, чим порушено вимоги статті 64 ЦПК України (а.с. 14-18). У наданій суду ксерокопії договору не містяться пункти 4.1, 4.2, на які посилається Банк у позові.

Відповідачі зверталися з клопотанням про витребування у позивача оригіналів документів, у тому числі, договору від 30.06.2010 року про передачу активів, додатків до вказаного договору, кредитної справи, тощо (а.с. 41).

Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 27 травня 2014 року ПАТ «Дельта Банк» було зобовязано судом надати, зокрема, повний оригінальний текст договору про передачу активів та кредитних зобов'язань ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 від 30.06.2010 року з усіма додатками, змінами та доповненнями до цього договору (а.с. 43).

Проте, вимоги суду щодо надання тексту договору про передачу активів та кредитних зобов'язань ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 від 30.06.2010 року з усіма додатками, змінами та доповненнями до цього договору позивачем не виконані.

Додержання принципу змагальності у цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією (стаття 129 Конституції України).

Згідно з частиною 4 статті 10 ЦПК України суд має сприяти всебічному і повному з'ясуванню обставин справи, реалізації особами, які беруть участь у справі, їхніх прав.

ПАТ Дельта Банк своїми правами та обов'язками, передбаченими статтями 10, 11, 60 ЦПК України, щодо подання доказів та доказування перед судом обставин, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, не скористався.

Оскільки позивач не надав документи, які б містили відомості про те, що право вимоги заборгованості за кредитним договором № 146/ЗК-4 від 14.09.2005 року та за договором поруки № б/н від 14.09.2005 року увійшло до пакету передачі активів ТОВ Український промисловий банк на користь ПАТ Дельта Банк за договором від 30.06.2010 року, на підставі якого заявлено позов, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позивачем не доведено наявність у нього права вимоги до відповідачів за зобов'язаннями останніх перед первісним кредитором.

Враховуючи, що позивачем ПАТ Дельта Банк у порушення вимог статті 64 ЦПК України не надано письмові докази, якими обґрунтовувались позовні вимоги, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції підставно відмовив у задоволенні позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_7 висновків суду не спростовують, оскільки базуються на викладі фабули справи та є повторенням обставин, якими позивач обґрунтовував свої позовні вимоги, всебічна оцінка яким була дана судом першої інстанції, і зводяться лише до особистої незгоди з висновками суду щодо їх оцінки.

Докази та обставини, на які посилається Банк в апеляційній скарзі, були предметом дослідження суду першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Разом з тим, в мотивувальній частині рішення суд зазначив, що вважає необхідним відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог, в тому числі, і у зв'язку з пропуском строку позовної давності.

Згідно з п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судове рішення у цивільній справі" № 14 від 18.12.2009р. встановивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього.

Положення про правові наслідки спливу позовної давності можуть застосовуватись лише у тих випадках, коли буде доведено існування самого суб'єктивного цивільного права і факт його порушення чи оспорювання іншою особою. Оскільки позивачем не доведено порушення права, то у задоволенні позову ОСОБА_7 не можна одночасно відмовити у зв'язку із спливом позовної давності.

За таких обставин посилання суду першої інстанції на пропуск позивачем строку позовної давності являється безпідставним, а тому в зазначеній частині рішення суду першої інстанції підлягає зміні з виключенням із мотивувальної частини посилання суду на пропуск позивачем строку позовної давності.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» задовольнити частково.

Рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 03 жовтня 2014 року по цій справі змінити, виключити з мотивувальної частини рішення зазначення про відмову у задоволенні позову з підстав пропуску строку позовної давності.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржено протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: