233 № 233/4858/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2015 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Наумик О.О.,

при секретареві Сухостовець Т.А.,

за участіпозивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Костянтинівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу, матеріальної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

14.08.2015 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом по спору, виниклому до ОСОБА_2, в якому просить стягнути з відповідача на його користь 13650 грн. матеріальної шкоди, пославшись на те, що 25.07.2015 р. він позичив у борг у ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 13000,00 грн., про що відповідач написав розписку, в якій зобовязався повернути гроші до 05.08.2015 р., а також у разі невиконання своїх зобовязань сплатити штрафну санкцію в розмірі 0,5% від позиченої ним суми за кожен день прострочення.

У передбачений борговою розпискою строк відповідач борг не повернув, ухиляється від виконання зобовязань за договором, внаслідок чого йому (позивачу) спричинена матеріальна шкода в сумі 13000 грн. + 650 грн. штрафної суми прострочення виконання зобовязань на час звернення з позовом до суду.

У судовому засіданні позивач підтримав позов за наведених у позовній заяві підстав, просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач у судовому засіданні позов визнав у повному обсязі, пославшись на те, що у теперішній час не має можливості повернути позивачеві суму боргу через брак коштів.

Суд,заслухавши сторони, дослідивши надані сторонами докази у справі, дістає таких висновків.

Згідно зі ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості (ч.1).Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (ч.2).

Згідно зі ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян (ч.1). На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ч.2).

Судом встановлено, що 25.07.2015 р. ОСОБА_1 (позикодавець) передав у власність ОСОБА_2 (позичальникові) грошові кошти в сумі 13000,00 грн., а відповідач як позичальник зобов'язався повернути позивачу як позикодавцеві таку ж суму грошових коштів 05.08.2015 р., про що надав позивачеві відповідну розписку.

За домовленістю між сторонами, закріпленою у розписці, у випадку невиконання відповідачем зобовязань по поверненню грошових коштів, останній зобовязався сплатити позивачеві штрафну суму в розмірі 0,5% від позиченої суми за кожен день прострочення, яка вирахувана позивачем на день звернення з позовом до суду в сумі 650 грн. = 13000,00 грн. * 0,5% * 10 днів.

Зобовязання за договором позики по поверненню грошових коштів відповідач не виконав: грошові кошти в обумовлений договором строк позивачу не повернув, що відповідачем підтверджено.

Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (абз.1 ч.1).

Згідно зі ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу (ч.1).

У відповідності до ч.2 ст.625 ЦК Україниборжник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Тож з відповідача на користь позивача необхідно стягнути грошові кошти в сумі 13000,00 грн., а також процентиза прострочення виконання грошового зобовязання у визначеному позивачем розмірі 650 грн.

При цьому суд вважає невірним посилання позивача на ст.1048 ЦК України як на правову підставу вимоги стягнення 650 грн., оскільки, виходячи зі змісту укладеного між сторонами договору, ця сума за своєю правовою природою є відповідальністю за порушення відповідачем грошового зобов'язання, передбаченою ст.625 ЦК України.

За наведених підстав позов підлягає задоволенню.

У звязку із задоволенням позову з відповідача на користь позивача у відповідності до вимог ст.88 ЦПК України слід стягнути сплачений ним за вимогами майнового характерусудовий збірв розмірі 243 грн. 60 коп.

На підставі ст.ст.1046,1047,1049,1045,625 ч.2 ЦК України, керуючись ст.ст. 209, 212-215, 88 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 13650 (тринадцять тисяч шістсот пятдесят) грн. за договором позики від 25.07.2015 р., а також судовий збір в сумі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя