У х в а л а

іменем україни

24 липня 2015 року м. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Карпенко С.О., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 25 листопада 2014 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання квартири особистою приватною власністю,

в с т а н о в и в:

У серпні 2015 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла касаційна скарга ОСОБА_2, ОСОБА_3 та заява про поновлення строку на касаційне оскарження рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 25 листопада 2014 року.

Клопотання підлягає задоволенню, оскільки наведені заявниками обставини свідчать про пропущення процесуального строку з поважних причин.

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 вересня 2014 року позов задоволено.

Визнано АДРЕСА_1 особистою приватною власністю ОСОБА_4

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 25 листопада 2014 року рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 вересня 2014 року скасовано та ухвалено нове, яким у задоволенні позову відмовлено.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 324 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи чи обов'язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку та рішення й ухвали апеляційного суду, ухвалені за результатами апеляційного розгляду.

У касаційній скарзі заявники порушують питання про скасування рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 25 листопада 2014 року, мотивуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

За змістом ч. 1 ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні судів першої та апеляційної інстанції чи відкинуті ними, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу та про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи у задоволенні позову, апеляційний суд, виходив з недоведеності позовних вимог та з того, що на час розгляду справи власниками квартири є ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Доводи касаційної скарги і зміст оскаржуваного судового рішення не дають підстав для висновку про те, що судом допущено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, яке призвело до неправильного вирішення справи, та зазначені доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України, суддя

у х в а л и в:

Поновити ОСОБА_2 та ОСОБА_3 строк на касаційне оскарження рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 25 листопада 2014 року.

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 25 листопада 2014 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання квартири особистою приватною власністю відмовити.

Копію ухвали разом з доданими до скарги матеріалами направити особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ С.О.Карпенко