Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/1757/15-ц

12 листопада 2015 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в cкладі головуючої-судді: ОСОБА_1

секретаря: Боєчко О.Р.

з участю позивача: ОСОБА_2

відповідача: ОСОБА_3.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Надвірна цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди, завваної не виконанням умов договору.

ВСТАНОВИВ:

31.08.2015р. ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди, завданої не виконанням умов договору.

В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що в серпні 2013р між нею та відповідачем по справі був укладений усний договір підряду, відповідно до якого останній зобов»язався виконати роботи з встановлення водозабірної свердловини та добути воду на будові в с.Пасічна по вул. С.Галечко 381А Навірнянського району. При цьому запевнив, що він має досвід по виконанню таких робіт та досвідчений у добуванні води, яка має бути належної якості. Для цього вона придбала за вказівкою відповідача спеціальну трубу НКТ- 73мм, за яку заплатила 1000грн. Після чого відповідач з робітниками забили трубу в землю, однак води не було. За вказівкою відповідача вона викликала машину із КП Водокалу за яку заплатила 250грн, щоб продути трубу, промити, для того щоб з»явилась вода. За встановлення труби та машину, яка промила трубу вона заплатила 3250грн. Крім того відповідач пояснив, що необхідно купити водяний насос для подачі води, який вона придбала, пізніше купила другий, третій, змінювала шланги та витратила- 3000грн. Однак результату не було.

Пізніше відповідач дійшов висновку, що необхідно поглибити на один метр і поставити бетонне кільце що було зроблено, однак води не було. Вона неодноразово звертала увагу відповідача на суттєві недоліки виконаних ним робіт, які не дають змогу використовувати воду, а також наполягала на їх усуненні. На її проханння добути воду або повернути кошти відповідач не рагував. Крім того всі будівельні матеріали були придбані за її рахунок, а наразі відповідач відмовляється повернути затрачені кошти. Вважає, що внаслідок не виконанння зобов»язання їй також завдано і моральну шкоду, яка полягаєв погіршенні самопочуття, зміні нормального образу життя, вона зазнала душевних страждань. Моральну шкоду оцінює в 3000грн.

В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги з підстав зазначених в позовній заяві та просить суд на підставі ст.611, 623ЦК України стягнути з відповідача в її користь 3250грн завданої матеріальної шкоди та 2000грн моральної шкоди та сплачені судові витрати.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, заперечив обставини на які посилається позивач, суду пояснив, що в серпні 2013р він на основі усної домовленості з ОСОБА_4 виконав роботи з будівництва водяної свердловини глибиною 9 м. в с. Пасічна уч.Ростока на приватній ділянці ОСОБА_4 Зміст домовленого обєму робіт полягав у забиванні вручну металевої труби в землю глибиною 9 м за допомогою інструменту, який належав йому. Робітників для виконання роботи залучав він. На нього також покладався обов»язок по доставці інструменту, робітників та забезпечення транспорту. Робота була виконана та оплачена позивачем в сумі 2000грн. З яких він розрахувався з робітниками . Будь- яких претензій позивач не висловлювала.

Стверджує, що умовами договору не було передбачено добування води з даної свердловини та жодних гарантій про кількість та якість води він не давав. Стверджує що свердловину забивали на місці вказаним позивачем. Після забивання свердловини при замірі вода у свердловині була, після встановленння ручного насоса помпи він качав воду на протязі години, однак вода була грязна і він порадив додатково промити свердловину насосним агрегатом. Однак будь-яких домовленостей про добування води у них з позивачем не було і всі подальші дій по викачуванні води встановлення додатковго обладнання їх договором не передбачена і залежала тільки від добрової волі позивача.

Вказана труба була придбана позивачем за його сприянням та перебуває у власності позивача. Стверджує, що згідно договору з ОСОБА_5 робота була ним виконана в повному об»ємі, будь- якої шкоди ним не завдано і вини його не має. Вважає позов необгрунтгованим та безпідставним. Просить відмоити у задоволенні позову.

При цьому в судовому засіданні відповідач пояснив, що свої зобов'язання за укладеним між сторонами усним договором він виконав у повному обсязі, провівши всі необхідні роботи з встановленням водозабірної свердловини на ділянці позивача, що підтверджується в тому числі й самим замовником ОСОБА_4 яка будь-яких претензій чи зауважень щодо об'єму, якості та строку наданих йому послуг не мала та оплатила всі роботи., і в подальшому протягом тривалого строку до нього з претензіями стосовно якості виконаних робіт не зверталася.

Свідок ОСОБА_6В судовому засіданні підтвердив, що на прохання ОСОБА_3 допоміг ОСОБА_4 у придбанні спеціальної труби НКТ -73мм., однак продавця він не знав, а пізніше порадив викликати спеціальну машину з КП Надвірна водоканал для промивки труби. Однак про виклик машини позивач сама домовлялась.

Суд, вислухавши поясненння сторін, показання свідка ,дослідивши письмові докази, надані сторонами на виконання вимог ст.ст. 56, 60 ЦПК України і, які сторона вважає достатніми для обгрунтування і заперечення своїх позовних вимог, та, з'ясувавши фактичні обставини, приходить до наступних висновків.

Відповіднодо ст.1ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі статтями 3, 4ЦПКУкраїни кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ст ст. 10, 11ЦПК України цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін.

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, користуються рівними правами щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

При цьому кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Згідно зі ст. ст. 59, 60 того ж Кодексу доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Обставини, які мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства, якими, зокрема є: справедливість, добросовісність та розумність.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, зокрема з договорів та інших правочинів.

Загальні умови виконання зобов'язань передбачені ст. 526 ЦК України, за правилами якої зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Порушенням зобов'язання згідно зі ст. 610 ЦК України є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За змістом ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України).

Як встановлено по справі, в серпні 2013р між позивачем ОСОБА_4та відповідачем ОСОБА_3 як замовником та відповідачем, як виконавцем було укладено усний договір, згідно якого відповідач зобов'язався провести комплекс робіт з встановлення водозабірної свердловини на ділянці в с. Пасічна по вул. С.Галечко, 381А Надвірнянського району, а позивач зобов'язалася по встановленню свердловини прийняти роботу у виконавця та оплатити її вартість, яка по факту склала 2000грн. Дані факти в судовому засіданні сторонами не оспорюються.

Зміст роботи полягав у забиванні вручну металевої труби в землю за допомогою інструменту. Труба була придбана позивачем за сприянням віповідача та є власністю позивача.

В судовому засіданні встановлено, що роботи були виконані і позивачем оплачені. Претензій до виконаних робіт у позивача не було.

Судом також встановлено, що за період з серпня 2013р по 16.05.2014р позивачем згідно наданих доказів наявних в матеріалах справи ( а.с 4) не висловлювались будь-яких претензій щодо б'єму, якості наданих йому виконавцем послуг з встановлення водозабірної свердловини та її облаштування не мала, підтвердивши своїм діями зокрема оплатою, що зазначені роботи виконані в повному обсязі.

Посиланння позивача про те, що між сторонами укладено договір підряду є безпідставними , оскільки відповідач не здійснює підприємницьку діяльність., а також те що умови договору між сторонами були інші, а саме відповідач зобов»язався добути воду і в зв»язку з порушенням зобов»язання позивач зазнав збитків в судовому засіданні в силу ст. 60 ЦПКУкраїни позивачем не доведено належними тма допустими доказами.

При цьому будь-яких належних та допустимих, в розумінні ст.ст. 58, 59 ЦПК України, доказів на підтвердження того, що позивач протягом восьми місяців звертався до відповідача з претензіями щодо якості виконаних ним робіт з встановлення водозабірної свердловини на її ділянці, її працездатності в межах функціонального призначення, чи які б свідчили про неправильність здійсненого відповідачем встановлення труби, що в тому числі могло б призвести до відсутності води чи її зменшення, внаслідок чого позивач зазнала збитків матеріали цивільної справи не містять і таких доказів до суду позивачем ОСОБА_4 також не представлено.

Не представлено позивачем будь-яких об'єктивних доказів і на підтвердження того, що якість виконаних відповідачем робіт з встановлення водозабірної свердловини на ділянці позивача не відповідає умовам укладеного між ними усного договору чи виконані ним роботи мають істотні недоліки, тобто наявності підстав для застосування до спірних правовідносин положень 611 та 623 ЦК України щодо відшкодування збитків завданих порушенням зобов»язань.

Окрім того в судовому засіданні не знайшло своє підтвердження спричинення моральної шкоди позивачу .

Враховуючи наведені обставини суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні заявлених позивачем вимог за їх безпідставністю.

На підставі викладеного ст. ст.1, 10, 11, 57-61, 509, 526, 525, 610, 611, 623, 626, 627ЦКУкраїни, керуючись 3, 10, 11, 57-61, 76, 88, 169, 209, 212-215, 218 ЦПК України суд,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди завданої не виконанням умов договору відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення до апеляційного суду Івано-Франківської області через Надвірнянський районний суд.

Суддя Міськевич О.Я.

Повний текст рішення виготовлено 17.11.2015р.