Справа № 584/359/15-ц
Провадження № 2/584/146/15
РІШЕННЯ

Іменем України

12.05.2015 року Путивльський районний суд Сумської області

у складі : головуючого судді - Гриценко П.П.

при секретарі - Корчан С.С.

за участю: позивача - ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2

представника відповідача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Путивль цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом і свої вимоги мотивує тим, що він 12 січня 2014 року під письмову розписку передав в позику ОСОБА_2 10 000 доларів США, які вона зобов'язувалася повернути до 12 грудня 2014 року;

15 січня 2014 року під письмову розписку передав їй в позику - 7000 доларів США до 15 грудня 2014 року;

09 лютого 2014 року під письмову розписку знову передав в позику - 5000 доларів США до 09 вересня 2014 року;

27 червня 2014 року під письмову розписку передав ОСОБА_2 в борг 500 доларів США, які остання зобов'язалася повернути за першою вимогою.

Всього, таким чином, передав по письмовим розпискам грошові кошти у сумі 27 000 (двадцять сім тисяч) доларів США.

Відповідачка, після спливу вказаних в розписках строків, грошові кошти в повному обсязі не повернула, на його вимоги повернути гроші не реагує, всього із переданих їй коштів повернуто 8 800 доларів США, тому просить стягнути з відповідача залишок боргу в сумі 18 200 (вісімнадцять тисяч двісті) доларів США, що за курсом НБУ станом на 09.04.2015 року за 1 долар США - 23,5103 грн., становить 427 887 (чотириста двадцять сім тисяч вісімсот вісімдесят сім) грн., а також в зв'яку з просточенням виконання грошового забов'язання стягнути 3 % річних від простроченої суми, що буде становити 3 734 ( три тисячі сімсот тридцять чотири) грн. та сплачену ним суму судового збору в розмірі 3 654 (три тисячі шістсот п'ятдестят чотири) грн.

А всього 435 275 (чотириста тридцять п'ять тисяч двісті сімдесят п'ять) грн.

Позивач свої вимоги підтримав.

Відповідачка та її представник позов не визнали, мотивуючи тим, що позивачу сплачені 8 800 доларів США, а ті розписки, а саме від 12.01.2014 року про передачу в позику 10 000 доларів США, від 15.01.2014 року про передачу в позику 7000 доларів США не можуть братись до уваги, оскільки в них ставилось питання про передачу квартири в заставу, тому такі розписки не відповідають вимогам закону, оскільки при таких обставинах повинен був укладатись договір застави.

Крім того, відповідачка визнає, що дійсно вона особисто писала письмові розписки та брала в позику по вказаним розпискам долари США, згодна з сумою, взятою у позику, а саме 27000 доларів США, крім того погоджується, що позивачу повернуто 8 800 грн., при цьому вона обліку повернуих коштів не вела та вказує на те, що вязяті нею в позику по письмовим розпискам грошові кошти передавала іншій особі, проте погоджується, що їх повертати потрібно.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно з ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Як вбачається із письмових розписок:

- від 12 січня 2014 року ОСОБА_2, відповідач по справі, взяла в позику у ОСОБА_1 10 000 доларів США, які зобов'язувалася повернути до 12 грудня 2014 року (а.с.27);

- від 15 січня 2014 року ОСОБА_2 взяла в позику у ОСОБА_1 7000 доларів США до 15 грудня 2014 року (а.с.26);

- від 09 лютого 2014 року ОСОБА_2 взяла в позику у ОСОБА_1 5000 доларів США до 09.09.2014 року (а.с. 28);

- від 27 червня 2014 року ОСОБА_2 взяла в позику 500 доларів США, які зобов'язалася повернути за першою вимогою (а.с. 25).

Крім того ці обставини не заперечуються і сторонами.

Судом встановлено і це не заперечується сторонами, що із взятої суми грошових коштів, а саме із 27 000 доларів США відповідачем повернуто 8 800 доларів США, таким чином сума не повернутої позики складає 18 200 доларів США, що за курсом НБУ станом на 09.04.2015 року, де 1 долар США дорівнює 23,5103 грн., становить 427 887 грн.

Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи з таких вимог закону та вимог позивача, який просить стягнути з відповідачки за прострочення грошового зобов'язаня 3 % річних, що буде становити 3 734 грн., вказана сума підлягає стягненню з відповідачки.

Відповідно до ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача понесені судові витрати, а саме повернення судового збору в сумі 3 654 грн.

Посилання відповідачки та його представника на те, що письмові розписки від 12.01.2014 року та 15.01.2014 року про передачу в позику відповідно 10 000 та 7 000 доларів США, в яких йдеться мова про, те, що в разі не повернення коштів у визначений в розписці срок - квартира позивачки передається відповідачу суд не може взяти до уваги, оскільки дійсно для застави майна необхідне укладання відповідного договору, крім того позивачем не ставиться питання про квартиру, вказану в розписці, а ставляться вимоги про повернення взятих коштів.

Крім того суд не може взяти до уваги і посилання відповідачки та її представника на стягнення вказаної суми коштів з іншої особи, які за словами ОСОБА_2 вона передавала цій особі.

Що стосується досудового розслідування за заявою ОСОБА_2 відносно ОСОБА_1, то воно ніяким чином не впливає на цивільно-правові відносини зі стягнення коштів за договором позики, який складений у вигляді письмової розписки боржником (а.с. 60).

На підставі викладеного керуючись ст. ст. 10, 57 ,60, 212-215, 218 ЦПК ст.ст. 625, 1046, 1049 ЦК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 427 887 (чотириста двадцять сім тисяч вісімсот вісімдесят сім) грн. - заборгованості за договором позики, 3 734 (три тисячі сімсот тридцять чотири) грн.- три проценти річних від простроченої суми, 3 654 (три тисячі шістсот п'ятдесят чотири) грн. - судового збору, а всього 435 275 (чотириста тридцять п'ять тисяч двісті сімдесят п'ять) грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення виготовлено 15.05.2015 року.

Суддя:підпис

Копія вірна

Голова

Путивльського районного суду П.П.Гриценко