У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.09.2015 Справа №607/13072/14-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

- головуючого Стельмащука П.Я.,

- за участю секретаря Гудими Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі заяву ОСОБА_1 про розстрочку виконання рішення апеляційного суду Тернопільської області від 02.12.2014р. по справі №607/13072/14-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про розстрочку на 37 місяців виконання рішення апеляційного суду Тернопільської області від 02.12.2014р. по справі №607/13072/14-ц про стягнення із нього на користь ОСОБА_2 190000,00 грн., як компенсацію вартості її частки у спільному майні подружжя та 801,30 грн. судових витрат. В обґрунтування заяви посилається на те, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області перебуває виконавче провадження з виконання виконавчого листа №607/13072/14-ц виданого 28.01.2015р. Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області про стягнення з нього на користь ОСОБА_2 190000,00 грн., як компенсацію вартості її частки у спільному майні подружжя та 801,30 грн. судових витрат. Заявник є підприємцем, однак фактично господарської діяльності не здійснює та доходів від підприємницької діяльносоі не отримує. З 13.08.2015р. працює на посаді продавця-консультанта у ФОП ОСОБА_3 та отримує заробітну плату в розмірі 5000,00 грн. в місяць. Окрім того, заявник є платником аліментів в розмірі 3500,00 грн. в місяць на користь позивача по даній справі на утримання сина ОСОБА_4. Заборгованості по сплаті аліментів немає. Заявник немає майна, яке б коштувало 190000,00 грн. та яке можливо було б реалізувати для погашення боргу. На виконання рішення суду заявником (відповідачем) сплачено позивачу (враховуючи клопотання від 10.09.2015р.) 10000,00 грн. Заявник вказує на те, що хоче добровільно виконати рішення суду, однак у звязку із відсутністю майна та коштів не може зробити це одноразово, просить розстрочити виконання рішення на 37 місяців по 5000,00 грн. в місяць.

В судове засідання 21.09.2015р. заявник не зявився, подав клопотання про розгляд справи без його участі, заяву підтримує.

Відповідач в судові засідання 10.09.2015р. та 21.09.2015р. не зявилась. 14.09.2015р. подала клопотання про відкладення розгляду справи призначеної на 21.09.2015р., у звязку із тим, що вона буде перебувати за межами України, із заявою не погоджується.

Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області явку уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, хоча повідомлявся про час і місце розгляду справи у встановленому порядку.

Зважаючи на скорочений строк розгляду такого роду заяв, встановлений статтею 373 ЦПК України, належне повідомлення сторін про час і місце розгляду справи, суд вважає за необхідне провести розгляд справи без участі сторін.

Відповідно до вимог ст.373 ЦПК України, за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сімї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

Отже, законом не встановлено вичерпного переліку обставин, які можуть утруднювати виконання рішення. В кожному конкретному випадку суд оцінює встановлені обставини чи є вони такими, що утруднюють виконання рішення.

На підтвердження неможливості одноразового виконання рішення суду заявником надано: довідку ГУ ДФС у Тернопільській області про те, що за перше півріччя 2015 року ОСОБА_1, як субєкт підприємницької діяльності доходу не отримував; постанову Першого відділу ДВС ТМУ від 28.01.2015р. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів в розмірі 3500,00 грн. на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4; розрахунок державного виконавця від 13.08.2015р., згідно якого заборгованості по сплаті аліментів немає; акт опису й арешту майна складений 13.07.2015р. державним виконавцем відділу примусового виконання рішень в ході виконання виконавчого листа №607/13072/14-ц, згідно якого описано й арештовано в квартирі АДРЕСА_1 48 позицій рухомого майна; акт державного виконавця від 10.08.2015р., згідно якого встановлено, що за адресою АДРЕСА_2 іншого майна боржника, окрім того, яке описано актом від 13.07.2015р., не виявлено; лист відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Тернопільській області №3243/03.3.32 від 12.08.2015р., згідно якого в ході примусового виконання виконавчого листа №607/13072/14-ц з боржника стягнуто 6000,00 грн.; довідка ФОП ОСОБА_3 №2 від 13.08.2015р. про те, що ОСОБА_1 дійсно працює у неї на посаді продавця-консультанта з посадовим окладом 5000,00 грн. на місяць з 13.08.2015р.; трудовий договір укладений 13.08.2015р. між працівником ОСОБА_1 та фізичною особою, яка використовую найману працю ОСОБА_3; заяву на переказ готівки у ПАТ «Приватбанк», згідно якої ОСОБА_1 10.09.2015р. переказав на користь ОСОБА_2 4000,00 грн. на виконання виконавчого листа №607/13072/14-ц.

Суд вважає, що заявник на підтвердження вимог про надання розстрочки надав суду докази матеріального становища, яке не дозволяє йому одноразово виконати рішення суду, що в свою чергу утруднює виконання рішення.

Наявність обовязку боржника, окрім сплати за рішення по справі №607/13072/14-ц на користь ОСОБА_2, сплачувати щомісячно аліменти в розмірі 3500,00 грн. на користь того ж стягувача ОСОБА_2 на утримання їх спільної дитини та відсутність заборгованості зі сплати аліментів, дохід боржника в розмірі 5000,00 грн. в місяць, не перешкоджання боржником у проведенні державним виконавцем виконавчих дій, про що свідчить участь боржника при складенні державним виконавцем актів, на переконання суду свідчить про винятковість даного випадку, а тому заяву слід визнати обґрунтованою.

Однак, суд не погоджується із строком, на який заявник просить розстрочити виконання рішення (37 місяців). Суд зобовязаний враховувати інтереси стягувача на повне і якомога швидше виконання рішення.

Тому, з урахуванням викладеного, суд прийшов до висновку про необхідність часткового задоволення заяви та розстрочення виконання рішення на

На підставі наведеного, керуючись ст. 373 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про розстрочку виконання рішення апеляційного суду Тернопільської області від 02.12.2014р. по справі №607/13072/14-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя задовольнити частково.

Розстрочити виконання рішення апеляційного суду Тернопільської області від 02.12.2014р. по справі №607/13072/14-ц про стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 190000,00 грн., як компенсацію вартості її частки у спільному майні подружжя, та 801,30 грн. судових витрат на 24 місяці, які слід відраховувати від дня набрання законної сили даної ухвали. А саме, з врахуванням сплачених боржником 10000,00 грн., залишок боргу складає 180801,30 грн., які слід сплачувати по 7500,00 грн. щомісяця, крім першого платежу, який повинен скласти 8301,30 грн.

У задоволенні решти вимог заяви відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено буз участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя П.Я.Стельмащук