Справа № 185/7852/15-ц
Провадження № 2/185/4213/15
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

25 серпня 2015 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Головіна В.О., при секретарі Мерцаловій Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору дарування дійсним та визнання права власності

В С Т А Н О В И В

Позивач в позові посилається на те, що фактично є власником домоволодіння АДРЕСА_1, яке було придбано за її кошти. Просить суд визнати договір дарування житлового будинку посвідченого 03 листопада 2011 року Першою Павлоградською державною нотаріальною конторою недійсним та визнати за нею право власності на домоволодіння АДРЕСА_1.

Від сторін по справі до суду надійшли заяви про розгляд справи без їхньої участі.

Позивач позов підтримав, відповідач позов визнав.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про те, що позов слід задовольнити.

В судовому засіданні встановлено, що 03.11.2011 року ОСОБА_3, за усним дорученням позивача, за кошти позивача, придбав у власність житловий будинок АДРЕСА_1 (а.с.7).

ОСОБА_3 був рідним сином ОСОБА_1, і домовленість між ними була на придбання ним житлового будинку у власність ОСОБА_1

Але, ОСОБА_3, порушивши умови домовленості, оформив договір дарування будинку на своє ім`я, порушивши права ОСОБА_1

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер (а.с.5).

Після його смерті позивач дізналася про те, що будинок оформлений на сина, звернувшись до нотаріальної контори за отриманням спадщини.

Факт придбання житлового будинку за кошти позивача підтверджується довідкою Банку "Фінанси та Кредит" про те, що 01.11.2011 року вона отримала в банку депозит в сумі 35000.00 гривень (а.с.6).

Відповідно до ст.235 ЦК України, удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. Якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили.

Отже, сторони насправді вчинили договір купівлі-продажу нерухомого майна, за яким позивач є покупцем, так як спірне домоволодіння придбане за кошти, які належали їй особисто.

Частиною 1, 3 ст. 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору дарування дійсним та визнання права власності - задовольнити.

Визнати договір дарування житлового будинку АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, посвідчений 03 листопада 2011 року Першою Павлоградською державною нотаріальною конторою недійсним.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок №12-а, який розташований на земельній ділянці: кадастровий номер - НОМЕР_1 по АДРЕСА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається апеляційному суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Суддя: В. О. Головін