Справа № 199/6069/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(заочне)

27 серпня 2015 року м. Дніпропетровськ

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

Головуючий-суддя Сенчишин Ф.М.

При секретарі Карабань А.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Кредитної спілки «Катеринослав» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Згідно позову, відповідно до укладеного кредитного договору № 330 від 20 червня 2011 року відповідач ОСОБА_2 в кредитній спілці позивача отримав кредит у розмірі 13200 грн. Відповідач взяв на себе зобов'язання сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 0,137 % від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. та здійснювати повернення кредиту щомісячними платежами. Кінцевий строк погашення кредиту - 23 листопада 2012 року. Позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав належним чином, надавши відповідачу кошти в зазначеному розмірі. Умови погашення кредиту відповідачем не виконані. Відповідно до умов п. 8.1 Кредитного договору, цей Договір набуває чинності з дня його укладення та діє до повного виконання відповідачем зобов'язань за ним. Позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав належним чином, надавши відповідачці кредитні кошти в повному обсязі. Умови погашення кредиту відповідачкою не виконуються. Станом на 17 червня 2015 року заборгованість відповідачки перед кредитодавцем становить 31090,02 грн., з яких:

-11449,52 грн. - тіло кредиту;

-19640,50 грн. - відсотки за користування кредитом;

Кредитна спілка "Катеринослав" просить суд стягнути з відповідачки ОСОБА_2 зазначену заборгованість.

Позивач Кредитна спілка «Катеринослав», належним чином та завчасно сповіщений про час та місце розгляду справи в судове засідання представника не направив. Надав суду письмову заяву, згідно якої підтримав заявлені позовні вимоги та доводи позовної заяви, на яких вони ґрунтуються. Просить розглянути справу за відсутності свого представника.

Відповідачка ОСОБА_2, належним чином та завчасно сповіщена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилася, про причини неявки суду не повідомила.

За ухвалою суду розгляд справи проведений в порядку ст. 224 ЦПК України заочно за наявних в справі доказів.

Вирішуючи позовні вимоги, суд виходить з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Позивачем до позову додана копія кредитного договору № 330 (а.с. 6), укладеного 20 червня 2011 року між відповідачкою ОСОБА_3 (після зміни прізвища - ОСОБА_2) та Кредитною спілкою «Катеринослав» за яким кредитодавець зобов'язався надати позичальнику кредитні кошти у розмірі 13200 грн., а позичальник зобов'язався повернути кредит та сплатити проценти у розмірі 0,137 % від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

За ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Як зазначено у ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 610 ЦК України, порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За умовами договору ОСОБА_2 зобов'язалася повернути кредит та сплатити проценти у розмірі 0,137% від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом (п.п. 1.1 кредитного договору).

Позичальник зобов'язаний повертати кредит у повному обсязі в терміни та розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту, але у будь якому випадку не пізніше 20 червня 2012 року.

Відповідно до п. 8.1 кредитного договору, цей договір набуває чинності з дня його укладання та діє до повного виконання позичальником зобов'язань за цим договором.

За користування кредитними коштами встановлені проценти у розмірі 0,137% від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом.

Відповідно до розрахунку заборгованості (а.с. 7), за період з 20 червня 2011 року по 17 червня 2015 року заборгованість відповідачки перед кредитодавцем становить 31090,02 грн., з яких: 11449,52 грн. - тіло кредиту та 19640,50 грн. - відсотки за користування кредитом.

Розрахунок заборгованості за процентами та тілом кредиту позивачем здійснений арифметично правильно та відповідачем не оспорений.

Вирішуючи питання щодо правомірності нарахування позивачем процентів та комісії суд, керуючись вимогами ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України, враховує правовий висновок, викладений Верховним судом України в ухвалі № 6-26268вов08 від 30 травня 2012 року, згідно якого статтею ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК України, що відноситься до параграфу 1 глави 71 ЦК України, якщо договором установлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Згідно із ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Так, п. 6.1 кредитного договору, укладеного 5 серпня 2005 року між ЗАТ «ПриватБанк» і риболовецьким комерційним приватним підприємством «Славутич», визначено, що цей договір діє до повного виконання сторонами зобов'язань за ним (а.с. 8). Таким чином, проценти за кредитним договором нараховуються до моменту повного погашення кредиту та виконання всіх передбачених договором грошових зобов'язань.

На підставі викладеного, позивач правомірно нарахував заборгованість за процентами та тілом кредиту, оскільки грошові зобов'язання за кредитним договором до цього часу не виконані.

Суд, керуючись вимогами ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України, враховує правовий висновок, викладений Верховним судом України у постанові № 6-169цс14 від 29 жовтня 2014 року, згідно якого за загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України). Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст. ст. 252-255 ЦК України. При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України). За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Оскільки умовами кредитного договору (графіком погашення кредиту) встановлені окремі самостійні зобов'язання, які деталізують обов'язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов'язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового траншу, а відтак і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення. Таким чином, якщо за умовами договорів погашення кредиту та процентів повинно здійснюватись позичальниками частинами кожного місяця, у рахунок чого вносяться кошти, початок позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з моменту (місяця, дня) невиконання позичальниками кожного із цих зобов'язань.

Також, суд враховує правовий висновок, викладений Верховним судом України у постанові № 6-160цс14 від 19 листопада 2014 року, за яким відповідно до вимог статті 266, частини другої статті 258 ЦК України стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду та починається з дня (місяця), з якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою.

Суд виходить з того, що згідно умов кредитного договору (п. 4.2) заборгованість за відсотками та комісією мала здійснюватися щомісячними платежами з періодом сплати до 20 числа кожного місяця. Отже, 21 числа кожного місяця, у разі нездійснення до цього часу відповідачем чергового щомісячного платежу, позивач мав об'єктивну можливість довідатися про порушення свого права на отримання такого щомісячного платежу і початок перебігу строку давності щодо вимог про стягнення такого простроченого щомісячного платежу за відсотками та комісією починається з 21 числа відповідного місяця.

Позивач звернувся з позовом до суду 05 серпня 2015 року (а.с. 2).

Згідно вимог ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Отже, позивачем пропущено строк давності щодо позовних вимог про стягнення заборгованості за відсотками та комісією, строк сплати яких настав 20 липня 2015 року.

Згідно ч. 4 ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Суд враховує правовий висновок, викладений Верховним судом України у постанові № 6-25цс15 від 18 березня 2015 року, за яким виходячи із основних засад цивільного права, які характеризуються загальним підходом до певної групи цивільних правовідносин, принципу рівності правового регулювання окремого виду правовідносин та аналізуючи норми розділу V ЦК України "Строки та терміни. Позовна давність" у їх сукупності, слід дійти висновку про поширення норми частини третьої статті 267 ЦК України як на загальну, так і спеціальну позовну давність. Отже, без заяви сторони у спорі ні загальна, ні спеціальна позовна давність застосовуватися не може за жодних обставин, оскільки можливість застосування позовної давності пов'язана лише із наявністю про це заяви сторони. Таким чином суд за власною ініціативою не має права застосувати позовну давність.

Відповідач своїми права скористався на власний розсуд та заяву про застосування позовної давності суду не надав.

За таких обставин, з урахуванням вимог ч. 4 ст. 267 ЦК України, суд позбавлений можливості за власною ініціативою застосувати позовну давність.

За ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідач, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на підставі ч. 1 ст. 625 ЦК України не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, та згідно вимог ч. 2 ст. 625 ЦК України зобов'язаний сплатити суму боргу.

На підставі викладеного, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 31090,02 грн., яка складається з заборгованості:

-11449,52 грн. - тіло кредиту;

-19640,50 грн. - відсотки за користування кредитом;

З відповідача на користь позивача на підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню понесені позивачем та документально підтверджені (а.с. 1) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 310,90 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212, 214 та 224 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Кредитної спілки «Катеринослав» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Кредитної спілки «Катеринослав»:

- заборгованість за кредитним договором у розмірі 31090 гривень 02 копійки;

- судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 310 гривень 90 копійок;

усього стягнути 31400 (тридцять одну тисячу чотириста) гривень 92 (дев'яносто дві) копійки.

На рішення позивачем може бути подана апеляційна скарга в Апеляційний суд Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Відповідач, який не з'явився у судове засідання, може подати до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська заяву про перегляд заочного рішення протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Головуючий :