Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

06.10.2015 р. Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді - Шестака О.І.,

при секретарі - Зайцевiй В.Г.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Харковi цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Банк Золоті Ворота» про стягнення коштів (повернення депозитiв), -

в с т а н о в и в:

29.07.2014 р. ОСОБА_1. звернувся до суду з позовною заявою до ПАТ «Банк Золоті Ворота», в якій просив стягнути з відповідача на користь позивача за договором № 1924ДВ6 строкового банківського вкладу 80625 Євро, за договором № 1971ДВ1 строкового валютного банківського вкладу (депозиту) 200657,53 доларів США, за договором № 2225ДВ6 строкового банківського вкладу (депозиту) 46450,90 доларів США; також просив стягнути з відповідача на користь позивача судовий збiр.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1., зазначив, що 26.06.2013 р., між ним і ПАТ «Банк Золоті ворота» був укладений договір № 1924ДВ6 строкового банківського вкладу терміном дії з 26.06.2013 по 27.06.2014 на суму 75 000 Євро, в той же день, відповідно до умов договору, був відкритий депозитний рахунок № НОМЕР_2, на який Позивачем були внесені кошти в сумі 75 000 Євро, а також рахунок № НОМЕР_3 для нарахування відсотків. Відповідно до п. 1.1 Договору від 26.06.2013 № 1924ДВ6 процентна ставка за користування вкладом протягом строку дії договору склала 7,5% річних. Позивач вказує, що 27.06.2014 р. відповідач, згiдно з п. 3.2 вказаного договору мав би повернути позивачу суму вкладу разом з сумою нарахованих за користування ним процентiв готiвкою через свою касу. Проценти за користування кредитом за 1 рiк складають 75000:100%*7,5%=5265 Євро, разом з сумою вкладу дорівнює 75000+5625=80625 Євро. Тобто відповідач повинен повернути позивачу за вказаним договором №1924ДВ6 кошти в загальнiй сумi 80625 Євро. 27.06.2014 позивач звернувся до Вiдповiдача з вимогою про отримання заборгованості за депозитним договором та відсотків по ньому, однак жодної виплати не було проведено.

Позивач вказує, що 22.04.2014 р., між ОСОБА_1 і ПАТ «Банк Золоті ворота» був укладений договір № 1971ДВ1 строкового валютного банківського вкладу (депозиту), терміном дії з 22.04.2014 р. по 23.05.2014 р. Відповідно до п. 1.1. зазначеного договору, позивач вніс, а відповідач прийняв та зарахував грошові кошти в сумі 200000 доларів США на депозитний рахунок № НОМЕР_4, відкритий відповідно до п. 2.1.1. договору від 22.04.2014 № 1971ДВ1. В цей же день також був відкритий рахунок № НОМЕР_5 для нарахування відсотків за вказаним депозитним договором. Процентна ставка за користування вкладом протягом строку дії зазначеного договору склала 4% річних. Відповідно до п. 1.2 договору від 22.04.2014 № 1971ДВ1, дата повернення вкладу - 23.05.2014 р. Відповідно до п. 2.1.3 зазначеного договору, відповідач зобов'язаний по закінченні строку дії договору повернути позивачу вклад в сумі 200000 доларів США та нарахувати і виплатити відсотки за вкладом в сумі 657,53 доларів США, а всього 200657,53 доларів США. Натомість, коли позивач 23.05.2014 р. звернувся до відповідача з вимогою про повернення вкладу та процентів по договору від 22.04.2014, відповідач повідомив, що не в змозі виконати свої обов'язки та провести виплату в загальній сумі 200657,53 доларів США.

Також позивач вказує, що 08.05.2014 р., між ОСОБА_1 і ПАТ «Банк Золоті ворота» був укладений договір № 2225ДВ6 строкового банківського вкладу (депозиту), терміном дії з 08.05.2014 р. по 10.06.2014 р. Відповідно до п. 1.1. зазначеного договору, позивач вніс, а відповідач прийняв та зарахував грошові кошти в сумі 362173,60 доларів США на депозитний рахунок № НОМЕР_6, відкритий відповідно до п. 2.1.1. зазначеного договору. В цей же день також був відкритий рахунок № НОМЕР_7 для нарахування відсотків за вказаним депозитним договором. Процентна ставка за користування вкладом протягом строку дії договору від 08.05.2014 № 2225ДВ6 склала 4% річних. Відповідно до п. 1.2 Договору дата повернення вкладу 10.06.2014 р. Відповідно до п. 2.1.3 зазначеного договору відповідач зобов'язаний по закінченні строку дії цього договору повернути позивачу вклад та нарахувати і виплатити відсотки за вкладом. Після перерахування коштів з вказаного депозитного рахунку в залік зустрічних вимог, сума, яка підлягала виплаті позивачу становила 46450,90 доларів США. Однак, коли позивач 10.06.2014 р. звернувся до відповідача з вимогою про повернення вкладу та процентів по договору від 08.05.2014 № 2225 ДВ6 позивачеві у виплаті було відмовлено.

13.10.2014 уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію АТ «Банк Золоті Ворота» Єрмак В.О. до суду було подано заперечення на позовну заяву про стягнення коштів, в якому він просив відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування вказаної вимоги Єрмак В.О. зазначив, що на пiдставi Постанови Правління НБУ від 31.07.2014 р. № 456 «Про віднесення ПАТ «Банк Золоті Ворота» до категорії неплатоспроможних», виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, згідно з рішенням від 01.08.2014 р. № 67, вирішила розпочати з 04.08.2014 р. процедуру виведення ПАТ «Банк Золоті Ворота» з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації. Тимчасову адміністрацію запроваджено строком на три місяці з 04.08.2014 р. по 04.11.2014 р. включно.

Єрмак В.О. зазначає, що з 04.08.2014 р. діяльність АТ «Банк Золоті Ворота» здійснюється в відповідності з вимогами ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» i обмеженнями, які вводяться до діяльності банку в зв'язку з запровадженням в ньому тимчасової адміністрації.

Посилаючись на ч. 5 ст. 36 вказаного закону, Єрмак В.О. вказує, що під час тимчасової адміністрації не здійснюється: задоволення вимог вкладників i інших кредиторів банку; примусове стягнення коштів i майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти i майно банку; нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань щодо сплати податків i зборів (обов'язкових платежів), а також зобов'язань перед кредиторами, в тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов'язань банку.

Крім того, Єрмак В.О. зазначив, що відповідно до заяви позивача від 10.06.2014 про дострокове розiрвання депозитного договору № 1924ДВ6 вiд 26.06.2013 р., частина коштів в розмірі 14941,96 Євро були йому повернуті, тому в зв'язку з достроковою виплатою частини коштів, які знаходилися на депозиті остаточна заборгованість відповідача за вказаним договором на 27.06.2014 склала 64634,04 Євро.

Також Єрмак В.О. не погоджується з вимогою позивача щодо покладення на відповідача судового збору. Посилаючись на ч. 2 ст. 88 ЦПК України, він вказує, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судовi витрати на користь осiб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави в порядку, встановленому КМУ. Посилаючись на ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збiр» вiн вказує, що уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осiб - у справах, пов'язаних iз здійсненням тимчасової адміністрації i ліквідації банку, звільняється від сплати судового збору.

Пiд час судового провадження представником позивача до суду було подано додатковi обґрунтування, відповідно до яких вiн просить стягнути з відповідача на користь позивача по договору № 1924ДВ6 строкового банкiвського вкладу термiном дії з 26.06.2013 по 27.06.2014 заборгованiсть в розмiрi 64634,04 Євро, по договору № 1971ДВ1 строкового валютного банкiвського вкладу (депозиту) вiд 22.04.2014 р. заборгованiсть в сумi 200657,53 доларiв США, по договору № 2225ДВ6 строкового банкiвського вкладу (депозиту) вiд 08.05.2014 р. заборговнiсть в сумi 46450,90 доларiв США.

Обгрунтовуючи зазначенi вимоги, представник позивача вказав, що строк дії депозитних договорiв за всiма трьома депозитними договорами закiнчився 23.05.2014 р., 10 i 27 червня 2014 р., тобто майже за два мiсяцi до введення у вiдповiдача тимчасової адміністрації. В зазначенi дати позивач звернувся до вiдповiдача за отриманням виплат по зазначеним договорам. Крiм того, з позовною заявою про стягнення з вiдповiдача заборгованостi за зазначеними договорами позивач звернувся до суду 29.07.2014 р., тобто за два днi до прийняття Постанови Правлiння НБУ вiд 31.07.2014 р. № 456 «Про вiднесення ПАТ «Банк Золотi Ворота» до категорії неплатоспроможних i введення з 04.08.2014 р. в банку тимчасової адміністрації. Вiдповiдно ж до ч. 6 ст. 36 ЗУ «Про систему гарантування вкладiв фiзичних осiб», обмеження, встановлене п. 1 ч. 5 цiєї статтi (на яке посилається вiдповiдач), не поширюється на зобов'язання банку щодо виплати коштiв за вкладами вкладникiв за договорами, строк яких закiнчився, i за договорами банкiвського рахунку вкладникiв.

Також представник позивача посилається на те, що ВСУ в узагальненнi судової практики розгляду цивiльних справ, що виникають з кредитних правовiдносин, визнав правильною правову позицiю, вiдповiдно до якої судами України задовольнялись позови про стягнення заборгованостi по депозитним договорам, строк дії яких закiнчився до введення тимчасової адміністрації, або в разi звернення до банкiвської установи з заявою про дострокове розiрвання депозитного договору про виплату банкiвського вкладу до введення тимчасової адміністрації та мараторiю - ухвала ВСУ вiд 21.04.2010 р.

Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осiб на тимчасову адміністрацію АТ «Банк Золотi Ворота» Єрмак В.О. до суду було подано пояснення, в яких він проти позовних вимог заперечував в повному обсязі i просив вiдмовити позивачу в їх задоволенні. В обґрунтування вказаної вимоги вказав, що рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осiб № 114 вiд 31.10.2014 р. здійснення тичасової адміністрації в АТ «Банк Золотi Ворота» продовжено до 04.12.2014 р. включно. Зазначає, що відповідно до п. 1 ч. 6 ст. 36 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осiб», протягом тимчасової адміністрації здійснюється виплата коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закiнчився, i за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначенi виплати здiйснюються в межах суми вiдшкодування, що гарантується Фондом, в нацiональнiй валютi України. Тому вимоги кредиторів щодо виплати коштів, що перевищують передбачену ст. 26 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осiб» суму гарантованого вiдшкодування вкладу, а саме 200000 грн., задовольняються в порядку, передбаченому ст. 52 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осiб».

Також Єрмак В.О. вказує, що 04.11.2014 р. ОСОБА_1. отримав гарантовану Фондом суму вiдшкодування вкладів в загальному розмiрi 215810,79 грн.

Заочним рiшенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 08.12.2014 р. позовні вимоги ОСОБА_1 до ПАТ «Банк Золоті ворота» про стягнення грошових валютних коштів задоволено. Стягнуто з ПАТ «Банк Золоті ворота» на користь ОСОБА_1 суму боргу по договору від 26.06.2013 р. № 1924ДВ6 в розмірі 64634,04 Євро, по договору від 22.04.2014 р. № 1971ДВ1 в розмірі 200657,53 доларів США, по договору від 08.05.2014 р. № 2225ДВ6 в розмірі 46450,90 доларів США. Стягнуто з ПАТ «Банк Золоті ворота» на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 3433,30 грн.

14.01.2015 р. уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осiб на ліквідацію АТ «Банк Золотi Ворота» до суду було подано клопотання про перегляд заочного рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 08.12.2014 р.

Ухвалою суду від 02.03.2015 р. вказану заяву про перегляд заочного рішення задоволено, скасовано заочне рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 08.12.2014 р. по справі за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Банк Золотi Ворота» про стягнення коштiв (повернення депозитiв). Справу призначено до розгляду.

В судовi засiдання, призначенi на 10.03.2015, 07.04.2015, 21.05.2015, 15.06.2015, 14.09.2015 р. представник відповідача не з'являвся. 14.09.2015 р. представником уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осiб на ліквідацію АТ «Банк Золотi Ворота» та банку до суду було подано клопотання, в якому він просив розглянути справу за вiдсутностi представника відповідача, проти позовних вимог заперечував в повному обсязі i просив в їх задоволенні вiдмовити на пiдставi наявних в справi доказiв. Не заперечував проти розгляду справи в заочному порядку, в випадку наявностi для цього процесуальних пiдстав.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, до суду подав заяву, в якiй просив розглянути справу без його участi, позовнi вимоги пiдтримав в повному обсязі.

За таких обставин, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

У відповідності до ст.ст. 11, 60 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що 26.06.2013 р., між ОСОБА_1 і ПАТ «Банк Золоті ворота» був укладений договір № 1924ДВ6 строкового банківського вкладу (депозиту) «Iнвестицiйний» терміном дії з 26.06.2013 р. по 27.06.2014 р. на суму 75 000 Євро. Відповідно до умов вказаного договору, позивачу відкритий депозитний рахунок № НОМЕР_2 на який ним були внесені кошти в сумі 75 000 Євро, а також рахунок № НОМЕР_3 для нарахування відсотків. Відповідно до п. 1.1 Договору від 26.06.2013 №1924ДВ6 процентна ставка за користування вкладом протягом строку дії договору склала 7,5% річних.

Згідно з п. 1.2. вказаного договору від 26.02.2013 р. дата повернення вкладу - 27.06.2014 р. Відповідно до п. 2.1.3. зазначеного договору, відповідач зобов'язався по закінченню строку дії цього договору, а також в випадку дострокового зняття вкладу, повернути вклад позивачеві та відповідно до п. 1.1., п. 2.1.2 та п. 3.1 нарахувати та виплатити проценти за вкладом.

З матеріалів справи вбачається, що 10.06.2014 р. відповідачем частина коштів в розмірі 14 941,96 Євро були йому повернуті.

Таким чином, в зв'язку із достроковою виплатою частини коштів, які знаходилися на депозиті, остаточна заборгованість відповідача перед ОСОБА_1. за вказаним договором на 27.06.2014 р. склала 64634,04 Євро.

Вiдповiдно до вiдомостей, викладених ОСОБА_1. в позовнiй заявi, після його звернення до відповідача 27.06.2014 р. з вимогою про отримання заборгованості за депозитним договором та відсотків по ньому, позивачеві у виплаті було відмовлено.

З договору № 1971ДВ1 строкового валютного банківського вкладу (депозиту), укладеного 22.04.2014 р. між ОСОБА_1 і ПАТ «Банк Золоті ворота», вбачається, що його термін дії визначено з 22.04.2014 р. по 23.05.2014 р. Відповідно до п. 1.1. зазначеного договору позивач вніс, а відповідач прийняв грошові кошти в сумі 200000 доларів США на депозитний рахунок № НОМЕР_4, відкритий відповідно до п. 2.1.1. договору від 22.04.2014 № 1971ДВ1. В цей же день також був відкритий рахунок № НОМЕР_5 для нарахування відсотків за вказаним депозитним договором. Процентна ставка за користування вкладом протягом строку дії зазначеного договору склала 4% річних. Відповідно до п. 1.2 договору від 22.04.2014 № 1971ДВ1 дата повернення вкладу - 23.05.2014 р. Відповідно до п. 2.1.3 зазначеного договору, відповідач зобов'язався по закінченні строку дії договору, а також в випадку дострокового зняття вкладу, повернути позивачу вклад в сумі 200000 доларів США та нарахувати і виплатити відсотки за вкладом.

З виписки по особовому рахунку за перiод з 23.05.2014 по 17.07.2014, виданої АТ «Банк Золотi Ворота» 17.07.2014 р. вбачається, що по закінченню термiну дії договору № 1971ДВ1 ОСОБА_1. нараховано 657,53 доларiв США відсотків.

Таким чином, всього по закінченню термiну дії договору № 1971ДВ1 АТ «Банк Золотi Ворота» повинен був виплатити ОСОБА_1. 200657,53 доларiв США.

Як вказує ОСОБА_1. в позовi, коли 23.05.2014 р. вiн звернувся до відповідача з вимогою про повернення вкладу та процентів по договору від 22.04.2014 р., йому в виплаті було відмовлено.

Вiдповiдно до договору № 2225ДВ6 строкового банківського вкладу (депозиту), укладеного 08.05.2014 р. між ОСОБА_1 і ПАТ «Банк Золоті ворота», термін його дії визначено з 08.05.2014 р. по 10.06.2014 р. Відповідно до п. 1.1. вказаного договору, ОСОБА_1. вніс, а відповідач прийняв та зарахував грошові кошти в сумі 362173,60 доларів США на депозитний рахунок № НОМЕР_6, відкритий відповідно до п. 2.1.1. зазначеного договору. Також був відкритий рахунок № НОМЕР_7 для нарахування відсотків за вказаним депозитним договором. Вiдповiдно до п. 1.1. вказаного договору, процентна ставка за користування вкладом протягом строку дії договору від 08.05.2014 № 2225ДВ6 склала 4% річних. Відповідно до п. 1.2 Договору дата повернення вкладу - 10.06.2014 р. Відповідно до п. 2.1.3 зазначеного договору, відповідач зобов'язався по закінченні строку дії цього договору, а також в випадку дострокового зняття вкладу, повернути позивачу вклад та нарахувати і виплатити відсотки за вкладом.

Вiдповiдно до виписки по особовому рахунку за перiод з 02.06.2014 по 17.07.2014, наданої АТ «Банк Золотi Ворота» 17.07.2014 р., після перерахування коштів в залік зустрічних вимог, сума, яка підлягала виплаті ОСОБА_1., становить 46450,90 доларів США.

Як вбачається з вiдомостей, наданих позивачем, коли 10.06.2014 р. вiн звернувся до відповідача з вимогою про повернення вкладу та процентів по договору від 08.05.2014 № 2225ДВ6, йому в виплаті було відмовлено.

Вiдповiдно до ч. 1 ст. 1066 ЦК України, за договором банківського рахунку банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Частиною 1 ст. 509 ЦК України встановлено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його в строк, встановлений договором або законом.

Згідно ст. 47 Закону України «Про банки та банківську діяльність» банки мають право приймати вклади (депозити) від юридичних і фізичних осіб.

Згідно ст. 55 Закону України «Про банки та банківську діяльність», відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком. Банк зобов'язаний докладати максимальних зусиль для уникнення конфлікту інтересів працівників банку і клієнтів, а також конфлікту інтересів клієнтів банку.

Згідно ст. 1068 ЦК України, банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1074 ЦК України, обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом.

Зважаючи на вищенаведені норми законодавства України, та ту обставину, що за умовами договорів від 26.06.2013 № 1924ДВ6, від 22.04.2014 № 1971ДВ1, від 08.05.2014 № 2225ДВ6, закінчився строк, на який вносився вклад, у відповідача виник обов'язок щодо повернення позивачеві вкладів, однак це зобов'язання виконане не було.

Частиною 3 ст. 533 ЦК України встановлено, що використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

Згідно ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність», вклад (депозит) - це кошти в готівковій або в безготівковій формі, в валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.

Згідно п. 1.6. «Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами», затвердженого постановою Правління НБУ від 03.12.2003 № 516, Банк сплачує вкладнику суму вкладу (депозиту) і нараховані за ним проценти у валюті вкладу (депозиту), якщо грошові кошти надійшли на вкладний (депозитний) рахунок в іноземній валюті, або на умовах та в порядку, передбачених договором, відповідно до заяви вкладника - в іншій іноземній чи в національній валюті.

З огляду на це, зобов'язання відповідача про повернення позивачеві вкладів за договорами від 26.06.2013 № 1924ДВ6, від 22.04.2014 № 1971ДВ1, від 08.05.2014 № 2225ДВ6, має бути виконане у валюті вкладу - Євро та доларах США, відповідно.

Доводи відповідача, що діяльність АТ «Банк Золоті Ворота» здійснюється в відповідності з вимогами ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» i обмеженнями, які вводяться до діяльності банку в зв'язку з запровадженням в ньому тимчасової адміністрації, та посилання на ч. 5 ст. 36 вказаного закону, відповідно до якої під час тимчасової адміністрації не здійснюється: задоволення вимог вкладників i інших кредиторів банку; примусове стягнення коштів i майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти i майно банку; нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань щодо сплати податків i зборів (обов'язкових платежів), а також зобов'язань перед кредиторами, в тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов'язань банку, - не можуть бути прийняті судом, оскільки ч. 6 ст.36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що обмеження, встановлене п. 1 ч. 5 цієї статті, не поширюється на зобов'язання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників.

Відповідно до матеріалів справи, строк дії депозитних договорів за всіма трьома депозитними договорами закінчився 23.05.2014 р., 10.06.2014 р., та 27.06.2014 р., тобто до прийняття Постанови Правління НБУ від 31.07.2014 р. № 456 «Про віднесення ПАТ «Банк Золоті Ворота» до категорії неплатоспроможних та введення з 04.08.2014 р. в банку тимчасової адміністрації.

За таких обставин суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 та стягнення з відповідача вкладів (депозитів) за договором від 26.06.2013 № 1924ДВ6, за договором від 22.04.2014 № 1971ДВ1, за договором № 2225ДВ6 та нарахованих за зазначеними договорами процентів.

Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Таким чином, з вiдповiдача також пiдлягає стягненню сума судового збору в розмірi 3433,30 грн.

На пiдставi викладеного, керуючись ст.ст. 3, 11, 15, 16, 509, 526, 610, 612, 1066, 1068 ЦК України, ст.ст. 47, 55 Закону України «Про банки та банківську діяльність», ч. 6 ст. 36 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» ст.ст. 8, 10, 11, 15, 57, 58, 60, 209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Банк Золоті ворота» про стягнення грошових валютних коштів - задовольнити.

Стягнути з публічного акціонерного товариства «Банк Золоті ворота» (, код банку 351931, адреса: 61166, м. Харків, Дзержинський р-н, пр. Леніна, 36) на користь ОСОБА_1 (номер картки платника податку НОМЕР_1) суму боргу по договору від 26 червня 2013 року № 1924ДВ6 в розмірі 64634,04 (шістдесят чотири тисячі шістсот тридцять чотири Євро чотири Євроцента), по договору від 22 квітня 2014 року № 1971ДВ1 в розмірі 200657,53 (двісті тисяч шістсот п'ятдесят сім доларів 53 центи США), по договору від 08 травня 2014 року № 2225ДВ6 в розмірі 46450,90 (сорок шість тисяч чотириста п'ятдесят доларів дев'яносто центів США).

Стягнути з публічного акціонерного товариства «Банк Золоті ворота» (, код банку 351931, адреса: 61166, м. Харків, Дзержинський р-н, проспект Леніна, 36) на користь ОСОБА_1 (номер картки платника податку НОМЕР_1), судовий збір в сумі 3433 (три тисячi чотириста тридцять три) грн. 30 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області протягом 10 днів через суд першої інстанції.

Головуючий

Шестак О.І.