Справа № 195/1880/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.01.2015 року с-ще Томаківка Дніпропетровської області

Томаківський районний суд Дніпропетровської області в складі: головуючого судді Тетеревятникова А.П., при секретарі Мартиновій Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Вищетарасівської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області та ОСОБА_2 про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Вищетарасівської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області та ОСОБА_2, який був залучений до участі у справі на підставі ухвали суду від 22.12.2014 року у якості співвідповідача, про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом.

Свій позов обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року в с. Вищетарасівка Томаківського району Дніпропетровської області померла його рідна сестра, ОСОБА_3, смерть якої зареєстрована в Книзі реєстрації смертей за актовим записом №4.

З її смертю відкрилася спадщина на особисто належне їй майно, до складу якого увійшли 1/2 частка земельної ділянки площею 4,510 га та 1/2 частка земельної ділянки площею 4,830 га, що розташовані на території Вищетарасівської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області. Право власності на спадкове майно підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії ДП №089710 виданий 10.06.2004 року та державним актом на право приватної власності на землю серії ІІ-ДП №055304 виданого 26.11.2001 року, з відмітками державного нотаріуса Марганецької державної нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом.

Свідоцтва про право па спадщину за законом, видані 19.03.2009 року за реєстровими номерами №266 та №268 державним нотаріусом Марганецької державної нотаріальної контори.

В межах строку ст. 1270 ЦК України вона звернулася до Томаківської

державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за законом після

смерті своєї сестри ОСОБА_3

Державний нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом посилаючись на відсутність реєстрації права власності на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна.

Дійсно, ч.1 ст.182 ЦК України визначено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення,перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Зареєструвати право власності на майно за час свого життя спадкодавець не зміг. ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла їх мати, ОСОБА_4. Вона та її

сестра ОСОБА_3 прийняли спадщину після смерті матері.

19.03.2009 року державний нотаріус видав ОСОБА_3 свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частину земельної ділянки площею 4,830 га та свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частку земельної ділянки площею 4,510 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Вищетарасівської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області.

Державний нотаріус в Державних актах на право приватної власності на землю засвідчив право переходу права власності па землю.

Відповідно до ст. 126 ЗК України до документів, що посвідчують право на земельні ділянки відносяться також свідоцтва про право на спадщину, які державний нотаріус видав його сестрі.

Однак, згідно з нормами діючого законодавства право власності на нерухоме майно підлягає обов'язковій державній реєстрації в державних органах, уповноважених здійснювати таку реєстрацію речових прав на нерухоме майно.

Згідно ч. 1 ст.1299 ЦК України якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобов'язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна (ст. 182 цього Кодексу).

Після того, як його сестра отримала свідоцтво про право на спадщину після смерті ОСОБА_4, вона невдовзі померла.

Отже, він вважає, період який тривав з моменту видачі свідоцтва про право на спадщину за законом і смертю його сестри виявився недостатнім для реєстрація права власності на спадкове майно. До того, його сестра хворіла, що також являється однією із причин несвоєчасної реєстрації права власності на нерухоме майно.

Після смерті його сестри ОСОБА_3, він являється спадкоємцем майна, яке за час свого життя вона фактично прийняла у свою власність, але з незалежних від неї причин не встигла зареєструвати за собою право власності в державних реєструючи органах і в зв'язку з цим він звернувся до державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини.

Факт родинних відносин між ним та його сестрою ОСОБА_3 підтверджується свідоцтвом про народження, як його, так і спадкодавця, з яких вбачається спільне прізвище «ОСОБА_4 та ОСОБА_4», спільні батьки. Згодом, після одруження, його сестра змінила своє батьківське прізвище та прийняла прізвище свого чоловіка «ОСОБА_4».

Позов він подав до органу місцевого самоврядування - Вищетарасівської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області, яка має право, у разі неприйняття спадкоємцями спадщини або відмови від прийняття такої, у порядку ст. 1277 ЦК України визнати спадщину відумерлою.

Пленум Верховного суду України в п. 23 постанови №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» зазначив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

У своїй письмовій заяві представник позивача, що діє на підставі довіреності від 18.11.2014 року, просить суд розглянути справу за своєї відсутності у судовому засіданні та підтримує позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідачі, представник Вищетарасівської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області та ОСОБА_2, кожен у своїй письмовій заяві зазначив, що просять суд вирішити справу за своєї відсутності у судовому засіданні, про що не заперечують проти задоволення позовних вимог.

Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності у судовому засіданні сторін, з урахуванням вимог ч. 2 ст. 158 ЦПК України, на підставі наявних доказів, які є достатніми для вирішення справи по суті заявлених вимог.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши представника позивача, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За правилами ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року в с. Вищетарасівка Томаківського району Дніпропетровської області померла ОСОБА_3, смерть якої зареєстрована в Книзі реєстрації смертей за актовим записом №4.

Свідоцтво про право на спадщину за законом видане 19.03.2009 року державним нотаріусом на 1/2 частину земельної ділянки площею 4,510 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Вищетарасівської сільської ради Томаківського району та свідоцтво про право на спадщину видане 19.03.2009 року державним нотаріусом а 1/2 частину земельної ділянки площею 4,830 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Вищетарасівської сільської ради Томаківського району підтверджують, що ОСОБА_3 свого часу прийняла спадщину після смерті ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ДП №089710 виданий 10.06.2004 року підтверджує, що ОСОБА_4 належала земельна ділянка площею 4,510 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Вищетарасівської сільської ради.

Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ІІ-ДП №055304 виданий 26.11.2001 року підтверджує, що ОСОБА_4 належала земельна ділянка площею 4,830 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Вищетарасівської сільської ради.

Завідувач Томаківської державної нотаріальної контори Рудий М.Є. відмовив ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 на частки земельних ділянок площами 4,510 га та 4,830 га у зв?язку з відсутністю державної реєстрації прав власності на нерухоме майно.

Згідно ст. 126 ЗК України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" і не передбачає на теперішній час, що до документів, які посвідчують право на земельні ділянки відноситься і свідоцтво про право на спадщину.

Перелік документів, що підтверджують виникнення права на нерухоме майно передбачено ч. 1 ст. 19 Закону України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» в редакції закону від 11 лютого 2010 року.

Згідно ч. 3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з моменту такої реєстрації.

Згідно ч. 1 ст. 1299 ЦК України якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобов'язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна.

Пленум Верховного Суду України в п. 23 постанови №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» зазначив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Так, доведено, що ОСОБА_3 прийняла спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_4 у виді часток земельних ділянок вищезазначеного розміру площ, однак не зареєструвала право власності на нерухоме майно відповідно до вимог ст. 182 ЦК України та ст. 125 ЗК України. У даному випадку до спадкоємця ОСОБА_1 переходить право спадкодавця ОСОБА_3 на оформлення права власності на нерухоме майно у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, оскільки факт набуття права власності на спадщину не відбувся.

Факт родинних відносин між позивачем та спадкодавцем ОСОБА_3 підтверджується актовими записами про народження та актовим записом про шлюб внаслідок чого було змінене прізвище.

ОСОБА_2, доводився чоловіком спадкодавця ОСОБА_3, і являючись спадкоємцем першої черги після її смерті, відмовився від прийняття спадщини на користь позивача, про що суд не вбачає порушень його прав та інтересів.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 5, 15, 60, 174, 212, 213 ЦПК України, ст. 1261, 1268, 1272, 1273 ЦК України, ст.ст. 125, 126 ЗК України, суд -

ВИРІШИВ:

Визнати за ОСОБА_1 у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року в с. Вищетарасівка Томаківського району Дніпропетровської області:

- право на 1/2 частину земельної ділянки площею 4,830 га, що призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Вищетарасівської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області, відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ДП №055304 від 26.11.2001 року та свідоцтва про право на спадщину за законом виданого в.о. державного нотаріуса Томаківської державної нотаріальної контори 19.03.2009 року, зареєстрованого в реєстрі за №266;

- право на 1/2 частину земельної ділянки площею 4,510 га, що призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Вищетарасівської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області, відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії ДП №089710 від 10.06.2004 року та свідоцтва про право на спадщину за законом виданого в.о. державного нотаріуса Томаківської державної нотаріальної контори 19.03.2009 року, зареєстрованого в реєстрі за №268.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Томаківський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: А. П. Тетеревятников