САМАРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
У Х В А Л А

Справа № 206/1916/15-ц

13.05.2015 року Провадження № 2/206/668/15

Самарський районний суд м. Дніпропетровська в складі: головуючого-судді Зайченко С.В., за участю секретаря Щербини Є.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Дніпропетровську заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_5 про визнання заповіту недійсним , -

В С Т А Н О В И В:

15 квітня 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_5, в якому просив суд: визнати недійсним заповіт ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3 та ОСОБА_4, посвідчений 24 серпня 2013 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_5 та зареєстрованого в реєстрі за №280.

Після проведення попереднього судового засідання та розгляду справи по суті - 13 травня 2015 року позивач звернувся до суду з заявою про забезпечення позову.

В заяві про забезпечення позову позивач просив, з метою уникнення невиконання рішення суду накласти арешт на: ? частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований: м. Дніпропетровськ, вул. Білокамяна, 24, власником якої є ОСОБА_3; ? частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований: м. Дніпропетровськ, вул. Білокамяна, 24, власником якої є ОСОБА_4; 1/2 частину земельної ділянки для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,1000 га за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Білокамяна,24, власником якої є ОСОБА_3; 1/2 частину земельної ділянки для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,1000 га за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Білокамяна,24, власником якої є ОСОБА_4; земельну ділянку, що розташована на території Любимівської сільської ради Дніпропетровської області, кадастровий №-01-001-0064, власником якої є ОСОБА_3; земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства площею 0,0040 га, яка розташована: м. Дніпропетровськ, Білокамяна,24, власником якої є ОСОБА_4 та заборонити вчиняти будь-які дії щодо зазначеного майна

Дослідивши письмові матеріали справи, суд прийшов до наступного.

Відповідно до ч 1,2,3 ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: 1)причини, у звязку з якими потрібно забезпечити позов; 2) вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду

Відповідно до ч 1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Керуючись наведеними нормами процесуального законодавства, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Суд при вирішенні питання про забезпечення позову має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

При обранні заходів забезпечення позову, суд повинен не допустити використання заходу забезпечення позову у якості тиску на відповідача.

Судом встановлено, що предметом спору є заповіт ОСОБА_6, яким вона заповіла належний їй житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований: м. Дніпропетровськ, вул. Білокам'яна,24 ОСОБА_3, ОСОБА_4 в рівних частинах кожній; належну їй земельну ділянку для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,1000 га, що розташована: м. Дніпропетровськ, вул. Білокамяна,24 ОСОБА_3, ОСОБА_4, в рівних частинах кожній; належну їй земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства площею 0,0040 га, яка розташована: м. Дніпропетровськ, Білокамяна,24 ОСОБА_4; належну їй земельну ділянку, що розташована на території Любимівської сільської ради Дніпропетровської області, кадастровий №-01-001-0064 та усе належне їй на праві власності майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось, що буде належати їй на день її смерті, та все те, що вона за законом матиме право ОСОБА_3

На даній стадії розгляду матеріали справи не містять відомостей, що за життя заповідач ОСОБА_6 була власником вище зазначеного будинку та земельних ділянок, які заповіла ОСОБА_3 і ОСОБА_4

Окрім того, позивачем не було надано жодних доказів на підтвердження тих обставин, що саме відповідачі, а не якісь інші особи, після смерті ОСОБА_6 прийняли спадщину і стали власниками майна, яке просить обтяжити позивач.

Вимоги щодо витребування доказів регулюються нормами статтями 131, 133-137 ЦПК України, згідно яких сторони зобов'язані подати свої докази суду до або під час попереднього судового засідання у справі, а у випадках, коли щодо отримання доказів у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, є складнощі, суд за їх клопотанням зобовязаний витребувати такі докази.

Як вбачається з матеріалів справи позивач не звертався до суду з клопотанням про витребування відомостей стосовно наявності у власності відповідачів майна, на яке він просить накласти арешт.

Також позивач не обґрунтував в своїй заяві причини застосування заходів по забезпеченню позову, не вказав на ті обставини, які свідчать про те, що неприйняття зазначених заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

З урахуванням викладених обставин, суд приходить до висновку, що на даний момент заява ОСОБА_2 про забезпечення позову не може бути задоволена.

Однак, позивач не позбавлений права повторно звернутися до суду з заявою про забезпечення позову, з урахуванням зазначених обставин.

Керуючись ст. ст. 151- 153 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5-ти днів з дня отримання її копії. Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: С.В. Зайченко