Справа № 515/2061/15-ц
Провадження № 2/515/4535/15
Татарбунарський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2015 року. Татарбунарський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Сивоконь Т.І.

за участю секретаря Комерзан Л.І.

позивачки ОСОБА_1

представника позивачки ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3 сільської ради

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Татарбунари цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 сільської ради Татарбунарського району Одеської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

12 листопада 2015 року позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на наступні обставини.

06 квітня 2013 року померла ОСОБА_4 в с.Білолісся Татарбунарського району Одеської області, з якою позивачка проживала однією сімєю понад 5 років, у звязку з поганим станом здоровя, ОСОБА_1Д, є інвалідом І групи та самостійно себе не може обходити через сліпоту, вели спільне господарство за адресою позивачки, оскільки остання звикла до своєї обстановки.

Після смерті спадкодавця залишилась земельна ділянка площею 6,01 га що розташована на території ОСОБА_3 сільської ради Татарбунарського району Одеської області. Вищезазначену земельну ділянку позивачка має право успадкувати як спадкоємець четвертої черги за законом, відповідно до ст.1264 ЦК України.

Крім позивачки, залишився спадкоємець першої черги за законом, син померлої ОСОБА_5, але він не бажає приймати спадщину та втратив 6-місячний строк на прийняття спадщини і не бажає його поновлювати.

Після визнання позивачки рішенням Татарбунарського районного суду Одеської області від 16.09.015 року, спадкоємцем четвертої черги за законом, вона звернулась до приватного нотаріуса Татарбунарського районного нотаріального округу ОСОБА_6 із заявою про прийняття спадщини, але їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом з причин відсутності (ненадання) правовстановлюючого документу на земельну ділянку. У позивачки в наявності є лише копія державного акту на землю, де знаходиться оригінал їй невідомо, а тому за таких обставин, позивачка вимушена звернутися з вказаним позовом до суду про визнання за нею права власності на земельну ділянку.

Представник позивачки в судове засідання не з'явився, але направив до суду заяву з проханням справу заслухати у їх відсутність, повністю підтримуючи позовні вимоги (а.с.21).

Представник ОСОБА_3 сільської ради Татарбунарського району Одеської області направив до суду заяву з проханням заслухати справу у його відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечує, вважаючи їх обґрунтованими та законними (а.с.20).

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з копії свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 428857 від 26.08.2015 року (а.с.3) ОСОБА_4 померла 06 квітня 2013 року в с.Білолісся Татарбунарського району Одеської області.

Із копії заповіту від 02.09.2003 року (а.с.6) вбачається, що ОСОБА_5 є спадкоємцем по заповіту на сертифікат на право на земельну частку /пай/ серії ОД №0144388 виданий 12.11.1996 року Татарбунарською райдержадміністрацією.

Копією заяви зареєстрованої в реєстрі за № 1366 (а.с.5) підтверджується, що ОСОБА_5 спадщину в установлені законом строки не прийняв, за продовженням строку для прийняття спадщини до суду звертатися не буде і претензій до того, щоб свідоцтво про право на спадщину було видане спадкоємцям за законом, він не має.

Копією Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД №027603 від 17.06.2004 року (а.с.8) підтверджується, що ОСОБА_4 є власником земельної ділянки площею 6,01 га, розташованої на території ОСОБА_3 сільської ради Татарбунарського району Одеської області, виділеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Рішенням Татарбунарського районного суду Одеської області від 16.09.2015 року (а.с.10-11) встановлено факт постійного сумісного проживання однією сімєю ОСОБА_1, як спадкоємця четвертої черги по закону, з спадкодавцем ОСОБА_4, не менше як пять років до часу відкриття спадщини, а саме 06 квітня 2013 року.

З листа нотаріуса №0163/02-14 від 05.10.2015 року (а.с.9) вбачається, що позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої 06.04.2013 року ОСОБА_4 (спадкова справа №262/2015 від 05.10.2015 року) з причин відсутності (ненадання) правовстановлюючого документу на успадковане майно земельну ділянку.

Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру 42149467 від 17.11.2015 року (а.с.18) підтверджується, що після смерті спадкодавця ОСОБА_4, приватним нотаріусом ОСОБА_6 заведена спадкова справа №262/2015 за номером у спадковому реєстрі 58025147. До вказаної довідки долучена нотаріально завірена копія заяви ОСОБА_1 від 05.10.2015 року за № 698 про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків /спадщини/ від фізичної особи, яка померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/.

Частина перша статті 1223 ЦК України передбачає право на спадкування осіб, визначених у заповіті.

Згідно ст.1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до ст.1234 ЦК України, право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається.

Відповідно до ч.1 ст.1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

В силу ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину чи не прийняти її.

Відповідно до ст.1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

В судовому засіданні з достовірністю встановлено, що позивачка по справі є спадкоємцем четвертої черги за законом після смерті ОСОБА_4 на земельну ділянку площею 6,01 га, що розташована на території ОСОБА_3 сільської ради Татарбунарського району Одеської області.

В звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на земельну ділянку нотаріусом ОСОБА_6 відмовлено останній у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказане спадкове майно. Отримати вказаний документ після смерті спадкодавця законом не передбачено, що позбавляє позивачку можливості отримати свідоцтво про право на спадщину після смерті ОСОБА_4 в установленому законом порядку.

За таких обставин, суд вважає, що права позивачки мають бути захищені шляхом визнання за нею, як спадкоємцем четвертої черги за законом, права власності на земельну ділянку площею 6,01 га, що розташована на території ОСОБА_3 сільської ради Татарбунарського району Одеської області, яка належала на праві власності ОСОБА_4, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД №027603 від 17.06.2004 року.

Керуючись ст.ст.58, 59, 60, 197, 208, 209, 213, 215 ЦПК України, ст.ст. 328, 1216, 1217, 1258, 1261, 1264, 1268 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 сільської ради Татарбунарського району Одеської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженкою ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності на земельну ділянку площею 6,01 га, що розташована на території ОСОБА_3 сільської ради Татарбунарського району Одеської області, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД №027603 виданого Татарбунарською районною адміністрацією 17.06.2004 року на імя ОСОБА_4, померлої 06.04.2013 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Татарбунарський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Сивоконь