У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2015 р. м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Попович О.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Мукачівського міськрайонного суду від 20 лютого 2015 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 30 березня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «ВіЕс Банк» (далі ПАТ), малого підприємства «Нова», міського відділу державної виконавчої служби Мукачівського міськрайонного управління юстиції про припинення стягнення і повернення коштів, стягнення моральної шкоди та судових витрат,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду із зазначеним позовом, обґрунтовуючи його тим, що рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 03 березня 2014 року з нього та малого підприємства «Нова» солідарно стягнуто суму боргу за кредитним договором від 30 серпня 2010 року у розмірі 3 496, 54 грн. Дане судове рішення було виконано, що підтверджено платіжними дорученнями від 12 травня 2014 року та 07 травня 2014 року, однак в червні 2014 року з нього в рахунок виконання рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 03 березня 2014 року було знову розпочато стягнення з нього, ОСОБА_2, пенсії в розмірі 20%. 23 червня 2014 року мале підприємство ( далі - МП) «Нова» направило на адресу міського відділу державної виконавчої служби лист про погашення боргу, відкликання виконавчого листа і припинення провадження. 14 липня 2014 року МП «Нова» направило начальнику виконавчої служби вимогу про відкликання постанови про стягнення грошових коштів з пенсії, на що 25 липня 2014 року отримало відповідь про відсутність підстав для відкликання виконавчого листа, а сума боргу складає 7 587, 84 грн. Відмова Банку у відкликанні виконавчого листа і дача відомостей про збільшення заборгованості свідчить про агресивну діяльність Банку і вводить як позивача, так і виконавчу службу в оману. В ході виконавчих дій відділ державної виконавчої служби в наслідок протиправних дій Банку наклало арешт на майно позивача, що позбавляє його можливості розпоряджатися ним. Внаслідок протиправних дій відповідача ПАТ «ВіЕс Банк» позивачу завдана моральна шкода, яка полягає у моральних переживаннях у зв'язку з порушенням права власності та порушення стосунків з оточуючими людьми.

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 20 лютого 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 30 березня 2015 року, у задоволенні позову відмовлено з тих підстав, що судовий захист позивач має право здійснювати шляхом визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби.

У касаційній скарзі скаржник, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення, прийняти нове рішення про зобов'язання ПАТ «ВіЕс Банк» м. Львів, припинити незаконне стягнення, а виконавчій службі Мукачівського міськрайонного управління юстиції припинити виконавче провадження та повернути з депозитного рахунку державної виконавчої служби незаконно утримані пенсійні кошти та зняти арешт з усього належного позивачу на праві власності особистого майна. Рішення в частині відмови у відшкодуванні моральної шкоди залишити без змін.

Вивчивши касаційну скаргу вважаю, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Відповідно до частини 2 статті 324 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився й суд апеляційної інстанції, в повному обсязі з'ясував всі обставини по справі, перевірив обґрунтування позовних вимог та заперечення проти позову, дав їм належну оцінку, вірно визначився з характером спірних правовідносин, які виникли між сторонами, вірно застосував норму матеріального права і обґрунтовано дійшли висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Розділом VII ЦПК України, зокрема ст. 383 цього Кодексу, визначено право сторони виконавчого провадження звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Керуючись ч.4 п.5 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и л а :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Мукачівського міськрайонного суду від 20 лютого 2015 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 30 березня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «ВіЕс Банк», малого підприємства «Нова», міського відділу державної виконавчої служби Мукачівського міськрайонного управління юстиції про припинення стягнення і повернення коштів, стягнення моральної шкоди та судових витрат.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д я О.В. Попович