АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження 22ц - 791/18/2014 Головуючий в І інстанції: Сіянко В.М.
Категорія 5 Доповідач: Бугрик В.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2015 року січня місяця 19 дня колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого: Бугрика В.В.

Суддів: Лісової Г.Є., Полікарпової О.М.

при секретарі: Яковенко В.І.

за участю прокурора: Волкової Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою заступника прокурора Херсонської області на рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 06 серпня 2014 року по справі за позовом прокурора Голопристанського району Херсонської області в інтересах держави в особі Круглоозерської сільської ради Голопристанського району Херсонської області до ОСОБА_1, відділу Держземагенства у Голопристанському районі Херсонської області про витребування майна із чужого незаконного володіння, -

ВСТАНОВИЛА:

В травні 2013 року прокурор Голопристанського району Херсонської області звернувся в інтересах держави в особі Круглоозерської сільської ради Голопристанського району Херсонської області до суду з позовом, зазначаючи, що рішенням Голопристанського районного суду Херсонської області від 14.04.2010 року за ОСОБА_2 визнано право власності на земельну ділянку площею 0,0747 (кадастровий номер :02:002:0167), що знаходиться за адресою: Херсонська область, Голопристанський район, с. Більшовик, АДРЕСА_1, з цільовим призначенням - для індивідуального дачного будівництва. 18.08.2010 року ОСОБА_2 відчужив дану земельну ділянку, уклавши договір купівлі-продажу з ОСОБА_1 Рішенням апеляційного суду Херсонської області від 09.12.2010 року рішення Голопристанського районного суду від 14.04.2010 р. скасовано та відмовлено ОСОБА_2 у задоволенні позову про визнання права власності на земельну ділянку. Посилаючись на те, що власником земельної ділянки, яка є предметом позову, є територіальна громада Круглоозерської сільської ради Голопристанського району Херсонської області, оскільки відпала підстава, на якій вона була набута у власність, просив витребувати земельну ділянку площею 0,0747, що знаходиться за адресою: Херсонська область, Голопристанський район, с. Більшовик, АДРЕСА_1 із незаконного володіння ОСОБА_1 на користь Круглоозерської сільської ради Голопристанського району Херсонської області; зобов'язати відділ Держземагенства у Голопристанському районі скасувати державну реєстрацію зазначеної земельної ділянки та внести відомості про скасування реєстрації до Державного земельного кадастру.

Рішенням Голопристанського районного суду Херсонської області від 06 серпня 2014 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду, заступник прокурора Херсонської області подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Письмові заперечення на апеляційну скаргу до суду не надходили.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, що з'явились в судове засідання, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Голопристанського районного суду від 14.04.2010 року за ОСОБА_2 визнано право власності на земельну ділянку площею 0,0747 га, яка знаходиться за адресою: Херсонська область, Голопристанський район, с. Більшовик, АДРЕСА_1, кадастровий номер :02:002:0167 з цільовим призначенням для індивідуального дачного будівництва (а.с.5-7). Відповідно до договору купівлі-продажу земельної ділянки від 18 серпня 2010 року ОСОБА_2 продав, а ОСОБА_1 купила вказану земельну ділянку. Даний договір посвідчений нотаріусом Голопристанського нотаріального округу та зареєстрований в реєстрі за №2682 (а.с.10). Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЛ №271000, ОСОБА_1 є власницею земельної ділянки площею 0,0747га, яка знаходиться за адресою: Херсонська область, Голопристанський район, с. Більшовик, АДРЕСА_1, кадастровий номер :02:002:0167 з цільовим призначенням для індивідуального дачного будівництва (а.с.11). Рішенням апеляційного суду Херсонської області від 09.12.2010 року скасовано рішення Голопристанського районного суду від 14.04.2010 року та відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_2 (а.с.8-9).

Положеннями п. 3 ч. 1 ст. 388 ЦК України встановлено, якщо майно придбане за відплатним договором в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Майно може бути повернуте за позовом власника про витребування майна на підставі ст. ст. 387, 388 ЦК України, якщо позивач надасть докази, що підтверджують наявність обставин, зазначених цими статтями, тому що вони встановлюють спеціальні правила для захисту такого права. Це випливає з того, що оскільки добросовісне набуття відповідно до ст. 388 ЦК України можливе лише тоді, коли майно набувається не безпосередньо у власника, а в особи, яка не мала права його відчужувати, то наслідком угоди, вчиненої з таким порушенням, є повернення майна з незаконного володіння, якщо для цього є передбачені законом підстави. При цьому у ст. 396 ЦК України зазначено, що особа, що має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі і від власника майна, відповідно до положень глави 29 цього Кодексу. За змістом ст. 388 ЦК України випадки витребування майна власником від добросовісного набувача обмежені й можуть мати місце за умови, що майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, поза їх волею.

Колегія суддів вважає, що недійсність правочину, на виконання якого передано майно, чи скасування рішення суду, на підставі якого особа набула власності на майно, самі по собі не свідчать про його вибуття із володіння особи, яка передала це майно, не з її волі. В даному випадку суд першої інстанції мав би встановити, чи була воля власника на передачу права володіння іншій особі.

Наявність у діях власника волі на передачу майна іншій особі виключає можливість його витребування від добросовісного набувача.

Враховуючи вимоги ст.10 ЦПК України та виходячи зі змісту п. 3 ч. 1 ст. 388 ЦК України, власник зобов'язаний довести, що майно вибуло з його володіння чи володіння особи, якій він передав майно, не з їхньої волі, а набувач - довести, що він придбав майно за відплатною угодою й що він не знав і не міг знати про те, що придбаває майно в особи, якій не належить право його відчуження.

Як вбачається з рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 14.04.2010 року представник Круглоозерської сільської ради не заперечував проти задоволення позовних вимог про визнання за ОСОБА_2 права власності на спірну земельну ділянку (а.с.5зв.). З матеріалів цивільної справи за позовом ОСОБА_2 та інших до Круглоозерської сільської ради про визнання права власності на земельну ділянку, яка була досліджена під час розгляду даної справи у суді апеляційної інстанції вбачається, що власник земельної ділянки в особі сільського голови не має заперечень проти задоволення позовних вимог, зокрема, ОСОБА_2, визнаючи при цьому, що право власності позивача на земельну ділянку набувається за волевиявленням сільської ради та на законних підставах (ц/с а.с.25).

З урахуванням наведеного та оцінюючи встановлені у справі обставини, на які позивач посилався, як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, оскільки за змістом ст. 388 ЦК України випадки витребування майна власником від добросовісного набувача обмежені й можуть мати місце за умови, що майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, поза їх волею, тоді як під час розгляду даної справи встановлене протилежне, а саме, що земельна ділянка вибула із власності сільської ради за її вільним волевиявленням.

Доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на належних доказах, і як такі, що висновки суду не спростовують, підлягають відхиленню.

Оскільки порушень норм матеріального і процесуального права, що можуть слугувати підставою для скасування чи зміни судового рішення, колегією суддів не встановлено, то підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається, рішення законне та обґрунтоване і скасуванню не підлягає.

Керуючись ст .ст. 303, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу заступника прокурора Херсонської області відхилити.

Рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 06 серпня 2014 року по даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає чинності після проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ у касаційному порядку.

Головуючий

Судді