АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №177/1254/13-ц Головуючий в першій інстанції
№ провадження 22ц/774/110/К/15 Строгова Г.Г.
Категорія 59 (І) Доповідач - Митрофанова Л.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2015 року колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - Митрофанової Л.В.

суддів - Братіщевої Л.А., Грищенко Н.М.

при секретарі - Трофименко О.О.

за участі: позивача ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_3;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргоювідділу державної виконавчої служби Криворізького районного управління юстиції Дніпропетровської області, представника відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_5 на рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 14 листопада 2014 року по справі за позовом ОСОБА_2 до відділу державної виконавчої служби Криворізького районного управління юстиції Дніпропетровської області, ДФ ТОВ "УкрспецторгГрупп", ОСОБА_4, третя особа ТОВ "Криворізький харчовий комбінат" про визнання прилюдних торгів недійсними та визнання права власності,-

В С Т А Н О В И Л А :

В травні 2013 року позивач ОСОБА_2 звернулася з позовом до відділу державної виконавчої служби Криворізького районного управління юстиції Дніпропетровської області, ДФ ТОВ "УкрспецторгГрупп", ОСОБА_4., третя особа ТОВ "Криворізький харчовий комбінат" про визнання прилюдних торгів недійсними та визнання права власності.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що на виконані ВДВС Криворізького РУЮ перебуває зведене виконавче провадження про стягнення з ТОВ "Криворізький харчовий комбінат" на користь фізичних та юридичних осіб 985 474, 15 грн.

При ознайомлені з матеріалами справи 12.10.2012 року їй стало відомо, що головним державним виконавцем ВДВС Криворізького РУЮ Шманіною К.Ю. 14.09.2011 при виконанні судового наказу № 2н-515 від 27.11.2009 Криворізького районного суду Дніпропетровської області (дане виконавче провадження входить до складу зведеного виконавчого провадження про стягнення з ТОВ "Криворізький харчовий комбінат") було складено акт опису і арешту майна, яким описано і арештоване майно, яке належить їй особисто на праві приватної власності, на підставі договорів купівлі-продажу, а саме:

- духові шафи для запікання продукції інв. № 13, 14 - 2шт., п. 8 акту опису й арешту майна;

- технологічні столи (металеве покриття) - 9шт., п. № 9 акту опису й арешту майна;

- фаршозмішувач ФМ-1 № 32, інв. № 006, п. № 10 акту опису й арешту майна;

- шприц (наповнювач ковбасних виробів) К7ФОВЗ зав. № 2, інв. № 004, п. № 11 акту опису й арешту майна;

- коптильно - варочна установка КТОМИ - 300, 2 шт., п. № 13 акту опису й арешту майна;

- фаршозмішувач "Kemper" Knetmaschine зав. № 576663, п. № 14 акту опису й арешту майна.

23.10.2012 року відповідно до протоколу № 04-0131/12 переможцем проведеного ДФ ТОВ "УКРСПЕЦТОРГ ГРУПП" аукціону з реалізації рухомого майна, яке нібито належало ТОВ "Криворізький харчовий комбінат" визнана ОСОБА_4., яка придбала рухоме майно належне позивачці за 25 000 грн.

Позивач вважає, що дії ВДВС Криворізького РУЮ по підготовці та проведенню прилюдних торгів з реалізації спірного рухомого майна є незаконними, оскільки державним виконавцем не було виконано всі передбачені законодавством вимоги під час підготовки та формування заявки для проведення прилюдних торгів в частині перевірки належності майна боржнику, що призвело до порушення її прав.

Крім того, вважає, що укладення договору відбулося з порушенням вимог ст. 203 ЦК України та правил проведення прилюдних торгів, оскільки вищезазначене майно яке продавалось на них, не підлягало продажу, так як на час приведення трогів воно не було у власності підприємства - боржника, а лише було орендоване ТОВ "Криворізький харчовий комбінат" у ОСОБА_2

Разом із тим позивач зазначила, що державною виконавчою службою не були витребувані копії правовстановлюючих документів на спірне рухоме майно, нi при складанні акту опису й арешту майна, нi при підготовці пакету документів на реалізацію.

На підставі наведено, уточнивши свої позовні вимог позивач просила суд визнати проведення ДФ ТОВ "УКРСПЕЦТОРГ ГРУПП" аукціону з реалізації рухомого майна: духових шафів для запікання продукції інв. № 13, 14 - 2шт.; технологічнихстолів (металевепокриття) - 9шт; фаршозмішувача ФМ-1 № 32, інв. № 006; шприцу (наповнювачковбаснихвиробів) К7ФОВЗ зав. № 2, інв. № 004; коптильно - варочної установки КТОМИ - 300, 2 шт.; фаршозмішувача "Kemper" Knetmaschine" зав. № 576663, від 23.10.2012 року недійсним. Визнати акт про проведеніпублічні торги арештованого майна складений головним державним виконавцем ВДВС Криворізького РУЮ Шманіною К.Ю. від 01.11.2012 року на підставі протоколу ДФТОВ "УКРСПЕЦТОРГ ГРУПП" аукціону з реалізації рухомого майна № 04-0131/12 від 23.10.2012 - недійсним. Визнати недійсним укладення на торгах договору, відповідно до реституції - повернутисторони договору до первісного стану. Визнати за нею право власності на спірнерухомемайно.

Рішенням суду від 14 листопада 2014 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволені.

Визнано проведення ДФ ТОВ "УКРСПЕЦТОРГ ГРУПП" аукціону з реалізації рухомого майна: духової шафи для запікання продукції, технологічних столів, фаршозмішувача ФМ-1, шприцу (наповнювача ковбасних виробів), коптильно-варочної установки, фаршозмішувача "Kemper" від 23.10.2012 року - недійсним.

Визнано протокол № 04-0131/12 від 23.10.2012 року проведення ДФ ТОВ "УКРСПЕЦТОРГ ГРУПП" аукціону з реалізації рухомого майна: духової шафи для запікання продукції, технологічних столів, фаршозмішувача ФМ-1, шприцу (наповнювача ковбасних виробів), коптильно-варочної установки, фаршозмішувача "Kemper" від 23.10.2012 року - недійсним.

Визнано акт про проведені публічні торги арештованого майна, складений державним виконавцем ВДВС Криворізького районного управління юстиції в Дніпропетровській області від 01.11.2012 року на підставі протоколу ДФ ТОВ "УКРСПЕЦТОРГ ГРУПП" аукціону з реалізації рухомого майна № 04-0131/12 від 23.10.2012 року недійсним.

Застосовано наслідки недійсності правочину у вигляді двосторонньої реституції, повернувши сторони за правочином у первісний стан, який існував до моменту проведення прилюдних торгів, шляхом визнання права власності за ОСОБА_2. на рухоме майно: духової шафи для запікання продукції, технологічних столів, фаршозмішувача ФМ-1, шприцу (наповнювача ковбасних виробів), коптильно-варочної установки, фаршозмішувача "Kemper" та повернення їй зазначеного майна, а ОСОБА_4. повернути сплачені нею кошти за придбання майна в розмірі 15000 грн.

Додатковим рішенням суду від 10 лютого 2015 року рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 14 листопада 2014 року доповнено наступним: зобов'язано ОСОБА_4. повернути ОСОБА_2 рухоме майно: духову шафу для запікання продукції, технологічні столи, фаршозмішувач ФМ-1, шприц (наповнювача ковбасних виробів), коптильно-варочну установку, фаршозмішувач "Kemper", придбане нею на підставі протоколу № 04-0131/12 від 23.10.2012 року проведення ДФ ТОВ "УКРСПЕЦТОРГ ГРУПП" аукціону з реалізації рухомого майна.

Стягнуто в порядку застосування реституції з ДФ ТОВ "УКРСПЕЦТОРГ ГРУПП" на користь ОСОБА_4. сплачені нею кошти за придбання рухомого майна: духової шафи для запікання продукції, технологічних столів, фаршозмішувача ФМ-1, шприцу (наповнювача ковбасних виробів), коптильно-варочної установки, фаршозмішувача "Kemper", придбаного на підставі протоколу № 04-0131/12 від 23.10.2012 року проведення ДФ ТОВ "УКРСПЕЦТОРГ ГРУПП" аукціону з реалізації рухомого майна, в розмірі 25 000 грн.

В апеляційній скарзі ВДВС Криворізького РУЮ Дніпропетровської області ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення по справі про відмову в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що суд першої інстанції при ухваленні рішення не врахував, що прилюдні торги відбулись з дотриманням норм чинного законодавства. Реалізація майна на прилюдних торгах є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, а відтак є правочином, що узгоджується із нормами ст.ст.650,655 та ч.4 ст. 656 ЦК України. Відповідно до вимог ст.ст.215,388 ЦК України права особи, яка вважає себе власником майна, не підлягають захисту шляхом задоволення позову до добросовісного набувача з використанням правового механізму, встановленого ст.ст.215,216 ЦК України. Такий захист можливий лише шляхом задоволення вендикаційного позову, якщо є підстави, передбачені ст. 388 ЦК України, які дають право витребування майна у добросовісного набувача.

В апеляційній скарзі представник відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_5 ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення по справі про відмову в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що судом першої інстанції неправильно застосовані норми матеріального права, висновки суду не відповідають обставинам справи, оскільки дії державного виконавця у виконавчому провадженні, які не стосуються правил прилюдних торгів, мають самостійний спосіб оскарження й не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними. Крім того, судом не прийнято заходів для встановлення правових підстав знаходження спірного майна у третьої особи та не враховано, що позивач є співвласником ТОВ "Криворізький харчовий комбінат" (їй належить 50% статутного капіталу) та вона являється керівником вказаного ТОВ.

Представник відповідача вважає, що майно не може бути витребуване у добросовісного набувача, яким являється ОСОБА_4, якщо воно було придбане у порядку для виконання судових рішень.

в запереченнях на апеляційну скаргу позивач просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, як законне та обґрунтоване, апеляційні скарги залишити без задоволення.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог та доводів апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають відхиленню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 на праві власності належить рухоме майно, а саме: духові шафи для запікання продукції інв. № 13, 14 - 2шт., п. 8 акту опису й арешту майна; технологічні столи (металеве покриття) - 9шт., п. № 9 акту опису й арешту майна; фаршозмішувач ФМ-1 № 32, інв. № 006, п. № 10 акту опису й арешту майна; шприц (наповнювач ковбасних виробів) К7ФОВЗ зав. № 2, інв. № 004, п. № 11 акту опису й арешту майна; коптильно - варочна установка КТОМИ - 300, 2 шт., п. № 13 акту опису й арешту майна; фаршозмішувач "Kemper" Knetmaschine зав. № 576663, п. № 14 акту опису й арешту майна, яке вона придбала у ЗАТ "Золота Ера" на підставі договору купівлі-продажу № 20-04/04/2 від 20.04.2004 року та накладної № 33-0000017 від 28.07.2004 року та у ВАТ "Криворізький харчовий комбінат" на підставі накладних № 21 від 08.01.2000 року та № 42 від 17.03.2000 року.

ОСОБА_2 02.01.2006 року передала зазначене вище належне їй рухоме майно в оренду ВАТ "Криворізький харчовий комбінат", що вбачається з договорів № 1 та № 2 оренди майна (технологічного обладнання) від 02.01.2006 року з додатками до них (а.с.17-18, 19, 21-22, 23 том 1) та з актів прийому передачі до договорів оренди від 02.01.2006 року (а.с.20, 24 том 1).

23 жовтня 2012 року звернулась до Криворізького районного суду Дніпропетровської області з позовною заявою про виключення вище переліченого майна з акту опису й арешту від 14.09.2011 року ВДВС Криворізького РУЮ. Рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області № 2/177/47/13 від 25.02.2013 року було відмовлено в задоволенні її позовних вимог (а.с. 28-30 том 1).

Зазначеним вище судовим рішенням було встановлено, що Криворізьким районним судом Дніпропетровської області був винесений судовий наказ №2н-515/09 від 27.11.2009 року про стягнення заборгованості з заробітної плати з ТОВ "Криворізький харчовий комбінат" на користь ОСОБА_7 в розмірі 29379, 11 грн. 21.01 2011 року Криворізьким райсудом був виданий також виконавчий лист за рішенням суду про стягнення заборгованості з заробітної плати, моральної шкоди з ТОВ "Криворізький харчовий комбінат" на користь ОСОБА_7 в розмірі 9653,75 грн.

На підставі вказаних судових рішень, постановами від 26.07.2011 року Відділом ДВС Криворізького РУЮ були відкриті виконавчі провадження та постановами від 02.08.2011 року приєднані до зведеного виконавчого провадження. Відповідно до вищезазначеного виконавчого провадження державним виконавцем ВДВС Криворізького РУЮ Шманіною К.Ю. при примусовому виконанні судового наказу №2н-515, виданого 27.11.2009 року та виконавчого листа від № 2-108 від 21.01.2011 року, винесено постанову про накладення арешту на все майно, що належить боржнику - ТОВ "Криворізький харчовий комбінат", який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 у межах суми звернення стягнення 42 936,15 грн. Актом опису майна, складеного головним державним виконавцем ВДВС Криворізького РУЮ - Шманіною К.Ю. 14.09.2011 року, було описане майно, що належить ТОВ "Криворізький харчовий комбінат", в тому числі і спірне рухоме майно. При цьому було встановлено повне обмеження в користуванні цим майном та зазначено, що описане майно буде передане для реалізації не раніше 20.09.2011 року.

З протоколу № 04-0131/12 від 23.10.2012 року вбачається, що переможцем проведеного ДФ ТОВ "УКРСПЕЦТОРГ ГРУПП" аукціону з реалізації рухомого майна, яке належало ТОВ "Криворізький харчовий комбінат" визнана ОСОБА_4, яка придбала спірне рухоме майно за 25 000 грн. (а.с.55 том 1).

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог позивача суд першої інстанції виходив з того, що ВДВС Криворізького РУЮ були допущені порушення при підготовці та проведенні прилюдних торгів з реалізації спірного рухомого майна, оскільки державним виконавцем не було виконано всі передбачені законодавством вимоги під час підготовки та формування заявки для проведення прилюдних торгів в частині перевірки належності майна боржнику та порушено вимоги Тимчасового положення про проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженого Наказом Міністерства Юстиції України № 68/5 від 27.10.1999 року (з подальшими змінами) щодо витребування копій документів, що характеризують майно, та копій правовстановлювальних документів, що підтверджують право власності або право користування майно, що призвело до порушення прав позивача.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Таких висновків суд дійшов з дотриманням вимог процесуального законодавства щодо всебічності й повноти з'ясування дійсних обставин справи, прав та обов'язків сторін в даних правовідносинах, належної правової оцінки зібраних в справі доказів та вимог Закону України "Державну виконавчу службу", Закону України "Про виконавче провадження", Тимчасового положення про проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженого Наказом Міністерства Юстиції України № 68/5 від 27.10.1999 року (з подальшими змінами), п.5.12.1 Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 15 грудня 1999 року №74/5 (з подальшими змінами).

Правовідносини по реалізації заставного майна регулюються Законом України "Про виконавче провадження", Інструкцією про порядок проведення виконавчих дій та Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про державну виконавчу службу" державна виконавча служба входить до системи органів Міністерства юстиції України і здійснює виконання рішень судів, третейських судів та інших органів, а також посадових осіб відповідно до законів України. Завданням державної виконавчої служби є своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень, передбачених законом.

Згідно ч. 1 ст. 62 Закону України "Про виконавче провадження" реалізація арештованого майна, крім майна, вилученого з обігу згідно із законом, та майна, зазначеного в частині восьмій статті 57 цього Закону, здійснюється шляхом його продажу на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах.

Відповідно до п. 1.2, 3.1, 7.1 Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства Юстиції України 15.07.99 № 42/5, реалізація арештованого майна здійснюється державним виконавцем шляхом його продажу на аукціоні; орган державної виконавчої служби укладає з організатором аукціону договір, яким доручає реалізацію майна організатору аукціону за визначену винагороду за надані послуги з реалізації арештованого майна; право власності на майно переходить до переможця аукціону після повного розрахунку за придбане майно.

Відповідно до абз.5,6 п. 3.1 вищезазначеного Порядку, організатор аукціону проводить аукціон за заявкою державного виконавця, у якій зазначається початкова ціна майна, що виставляється на аукціон. До заявки додаються:

1) копія виконавчого документа, а в разі наявності зведеного виконавчого провадження також довідка державного виконавця щодо загальної кількості виконавчих документів та суми, що підлягає стягненню за ними;

2) копія акта опису й арешту майна;

3) копії документів, що характеризують майно, та копії правовстановлювальних документів, що підтверджують право власності або право користування майном;

4) документ, що підтверджує вартість майна (експертний висновок, акт оцінки майна);

5) у разі продажу майна державних підприємств та господарських товариств, у статутних фондах яких частка держави становить не менше 25 відсотків, - довідка про розмір частки державної власності в статутному фонді підприємства-боржника та копія повідомлення Фонду державного майна України про накладення арешту на майно такого боржника;

6) інші необхідні документи, передбачені Інструкцією про проведення виконавчих дій, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 15.12.99 № 74/5, зареєстрованим у Мін'юсті України 15.12.99 за № 865/4158 (із змінами і доповненнями).

Правила ж проведення прилюдних торгів визначені Тимчасовим положенням.

Цим Тимчасовим положенням визначено, що прилюдні торги є спеціальною процедурою продажу майна, за результатами якої власником майна стає покупець, який у ході торгів запропонував за нього найвищу ціну (п. 2.2 Тимчасового положення), та передбачені певні правила проведення цих торгів, а саме: по-перше, правила, які визначають процедуру підготовки, проведення торгів (опублікування інформаційного повідомлення певного змісту про реалізацію нерухомого майна; направлення письмового повідомлення державному виконавцю, стягувачу та боржнику про дату, час, місце проведення прилюдних торгів, а також стартову ціну реалізації майна) (розд. 3); по-друге, правила, які регулюють сам порядок проведення торгів (розд. 4), і, по-третє, ті правила, які стосуються оформлення кінцевих результатів торгів (розд. 6).

Таким чином, основною метою проведення торгів є укладення кінцевого договору з переможцем. Юридичну силу договору має протокол про результати торгів, складений та підписаний за їх закінченням, тому такий протокол має містити всі істотні умови договору. А недодержання в момент його вчинення сторонами вимог, встановлених ч. 1-3, 5 та 6 ст. 203 ЦК України, згідно ч. 1 ст. 215 ЦК України, є підставою його недійсності.

На підставі вище наведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що ВДВС Криворізького РУЮ були допущені порушення при підготовці та проведенні прилюдних торгів з реалізації спірного рухомого майна, оскільки укладення кінцевого договору з переможцем торгів - відповідачем ОСОБА_4 відбулося з порушенням вимог ст. 203 ЦК України та правил проведення прилюдних торгів, через те, що майно, яке продавалось на торгах не підлягало продажу, так як на час проведення торгів воно не було у власності підприємства - боржника, а лише було орендоване ТОВ "Криворізький харчовий комбінат" у ОСОБА_2

Доводи апеляційних скарг відповідачів про те, що реалізація майна на прилюдних торгах є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, а відтак є правочином, що узгоджується із нормами ст.ст.650,655 та ч.4 ст. 656 ЦК України спростовуються вище наведеним.

Не можуть бути підставою для скасування законного рішення доводи апеляційних скарг відповідачів про те, що висновки суду не відповідають обставинам справи, оскільки дії державного виконавця у виконавчому провадженні, які не стосуються правил прилюдних торгів, мають самостійний спосіб оскарження й не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними з огляду на наступне.

Загальний перелік способів захисту цивільних прав та інтересів (закріплених законом матеріально-правових заходів примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника) визначений у ст. 16 ЦК України.

Закон України "Про виконавче провадження" визначає загальні правові основи організації та діяльності державної виконавчої служби, її завдання та компетенцію, а також учасників виконавчого провадження, закріплює їхні права та обов'язки, у тому числі право стягувачів і боржників та інших учасників виконавчого провадження на оскарження дій (бездіяльності) державного виконавця та порядок цього оскарження (ст. ст. 1, 2, 6, 12 Закону).

Питання щодо здійснення підготовки державним виконавцем та проведення прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна, а також реалізації арештованого майна визначені у пп. 5.11, 5.12 Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 15 грудня 1999 року № 74/5 і зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 15 грудня 1999 року за № 865/4158 (далі - Інструкція), яка розроблена на виконання Закону України "Про виконавче провадження" і визначає умови та порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до Закону, інших нормативно-правових актів підлягають примусовому виконанню в разі невиконання їх у добровільному порядку.

Правовий аналіз положень указаного Закону та Інструкції свідчить про те, що вони не встановлюють порядку та правил проведення прилюдних торгів, а лише закріплюють, як і ст. 650 ЦК України, такий спосіб реалізації майна, як його продаж на прилюдних торгах, і відсилають до інших нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України та Міністерства юстиції України, якими визначається порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого майна (ст. 62 Закону України "Про виконавче провадження" та пп. 5.11, 5.12 Інструкції).

Правила проведення прилюдних торгів визначені Тимчасовим положенням, за яким прилюдні торги є спеціальною процедурою продажу майна, за результатами якої власником майна стає покупець, який у ході торгів запропонував за нього найвищу ціну (п. 2.2 Тимчасового положення).

Тимчасовим положенням передбачені певні правила проведення прилюдних торгів, а саме: по-перше, правила, які визначають процедуру підготовки, проведення торгів (опублікування інформаційного повідомлення певного змісту про реалізацію нерухомого майна; направлення письмового повідомлення державному виконавцю, стягувачу та боржнику про дату, час, місце проведення прилюдних торгів, а також стартову ціну реалізації майна) (розд. 3); по-друге, правила, які регулюють сам порядок проведення торгів (розд. 4); по-третє, ті правила, які стосуються оформлення кінцевих результатів торгів (розд. 6).

Таким чином, виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів, та ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта про проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на прилюдних торгах, а відтак є правочином.

Такий висновок узгоджується й з нормами ст. ст. 650, 655 та ч. 4 ст. 656 ЦК України, які відносять до договорів купівлі-продажу процедуру прилюдних торгів, результатом яких є видача нотаріусом свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів на підставі складеного та затвердженого в установленому порядку акта державного виконавця про проведені торги (розд. 6 Тимчасового положення, ст. 34 Закону України "Про нотаріат").

Вище наведене підтверджено висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові № 6-174цс12 від 13.02.2013 року, який в силу положень ст. 214, 360-7 ЦПК України підлягає врахуванню іншими судами загальної юрисдикції при виборі та застосуванні норм права до спірних правовідносин.

Також не можуть бути підставою для скасування законного рішення суду доводи апеляційної скарги про те, що відповідно до вимог ст.ст.215,388 ЦК України права особи, яка вважає себе власником майна, не підлягають захисту шляхом задоволення позову до добросовісного набувача з використанням правового механізму, встановленого ст.ст.215,216 ЦК України. Такий захист можливий лише шляхом задоволення вендикаційного позову, якщо є підстави, передбачені ст. 388 ЦК України, які дають право витребування майна у добросовісного набувача.

Так, цивільно-правовим наслідком визнання недійсним укладеного на торгах договору, відповідно до ч.1 ст. 216 ЦК України, є реституція - повернення сторін договору до первісного стану.

В такому разі відчужене майно повертається організато ру торгів для повторної організації і проведення торгів. Оскільки реституція регулює відносини лише між сторонами визнаного не дійсним договору, то робити це повинен про давець за договором, яким майже завжди, як уже зазначалося вище, на підставі укладеного з відділом ДВС договору комісії є спеціалізована організація - організатор торгів.

Норма ч. 2 ст. 388 ЦК, згідно з якою заборо нено витребовувати від добросовісного набува ча майно, що було продане в порядку, встанов леному для виконання судових рішень, регулює існуючі між сторонами спору речово-правові відносини, спрямована на унеможливлення ви требування свого відчуженого на торгах майна боржником, і не перешкодає застосовувати на слідки недійсності договору - реституції - до сторін договору, якою боржник не є.

Доводи апеляційної скарги представника відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_5 про те, судом не прийнято заходів для встановлення правових підстав знаходження спірного майна у третьої особи та не враховано, що позивач є співвласником ТОВ "Криворізький харчовий комбінат" (їй належить 50% статутного капіталу) та вона являється керівником вказаного ТОВ не можуть бути взяті до уваги колегією суддів, оскільки вони фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці.

Таким чином, вирішуючи даний спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов'язки сторін, обставини по справі, перевірив доводи і дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені письмовими матеріалами справи та поясненнями учасників процесу.

За таких обставин колегія суддів вважає, що апеляційна скарга відповідача повинна бути залишена без задоволення, а рішення суду першої інстанції, на підставі ст. 308 ЦПК України, залишено без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313 - 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги відділу державної виконавчої служби Криворізького районного управління юстиції Дніпропетровської області, представника відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від14 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільнихі кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: