Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/2432/15 Головуючий у суді І-ї інстанції Баранський Д. М.
Доповідач Авраменко Т. М.
УХВАЛА

Іменем України

30.09.2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючої судді: Авраменко Т.М.

суддів: Кіселика С.А., Суровицької Л.В.

секретаря: Кравченко Я.С.

за участю представника позивача

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Долинського районного суду Кіровоградської області від 27 серпня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які прибули в судове засідання, дослідивши матеріали справи, колегія суддів, -

В С Т А Н О В И Л А:

В червні 2015 року ОСОБА_2 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом.

Зазначала, що в 1991 році, в період шлюбу з відповідачем, їх сім'ї, яка складалася з чотирьох осіб, була надана трикімнатна квартира АДРЕСА_1, що підтверджується ордером.

З вересня 2010 року відповідач проживає окремо, має іншу сім'ю. В жовтні 2011 року шлюб між ними розірвано офіційно.

Оскільки відповідач з вересня 2010 року не проживає у вказаній квартирі, просила визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1

Рішенням Долинського районного суду Кіровоградської області від 27 серпня 2015 рокув задоволенні позову відмовлено. Суд дійшов висновку, що відповідач не проживає в спірній квартирі з поважних причин, оскільки позивачка чинить в цьому перешкоди, він не втратив інтерес до квартири, бажає реалізувати своє право на її приватизацію, іншого житла не має.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права та ухвалити нове рішення про задоволення позову. Зазначає, що висновки суду не відповідають обставинам справи. Перешкод відповідачу в користуванні квартирою вона не чинить, навпаки неодноразово пропонувала йому жити в квартирі, давала ключі, однак отримати їх він постійно відмовляється.

В засіданні апеляційного суду представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги.

Відповідач про час та місце розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку під розписку (а.с.78), в судове засідання не прибув, причини неявки суду не повідомив.

Колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ст. 8 Європейської конвенції про захист прав людини та основних свобод кожній особі окрім інших прав гарантується право на повагу до її житла, яке охоплює насамперед право займати житло, не бути виселеною чи позбавленою свого житла.

Конституція України у ст. 47 проголошує, що кожен має право на житло, як одного з природних і невід'ємних прав людини. Держава гарантує не тільки свободу його придбання, але й можливість стабільного користування житлом, його недоторканість, а також недопущення примусового позбавлення житла, не інакше, як на підставі закону і за рішенням суду.

Фізична особа може мати кілька місць проживання ( ч.6 ст.29 ЦК України).

Згідно з ч.4 ст. 9 ЖК України ніхто не може бут виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше, як з підстав і порядку передбачених законом.

Відповідно до ст. ст. 71, 72 ЖК УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом 6 місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад 6 місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.

Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 10 постанови від 12 квітня 1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК України), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.

Вичерпного переліку таких поважних причин житлове законодавства не встановлює, в зв'язку з чим указане питання вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням конкретних обставин справи.

Таким чином, під час вирішення питання про втрату членом сім'ї наймача права на користування жилим приміщенням з'ясуванню підлягають термін його відсутності та поважність причин такої відсутності.

Як встановлено судом і підтверджується матеріалами справи, 18 липня 1991 року на ім'я відповідача ОСОБА_3 видано ордер №1825 на сім'ю, яка складається з чотирьох осіб, на право зайняття трикімнатної квартири АДРЕСА_1 (а.с.4). Відповідач є зареєстрованим в зазначеній квартирі з 24 січня 1998 року по цей час (а.с.15), є інвалідом 111 групи (а.с.50).

Заперечуючи проти позову відповідач зазначав, що не проживає у квартирі з поважних причин, оскільки позивач змінила замки на вхідних дверях квартири і доступу до квартири він не має. Зазначені обставини встановлені рішенням суду від 07 листопада 2013 року (а.с.33-34).

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд дав належну оцінку актам, складеним з 10 листопада 2014 року по 22 травня 2015 року майстром КП «Центр» за участю сусідів щодо не проживання відповідача у спірній квартирі, оскільки в них не наведено причин, з яких він не проживає (а.с.6-12), а також врахував, що відповідач іншого житла не має, інтересу до квартири не втратив, є інвалідом, не проживає в квартирі із-за неприязних відносин з колишньою дружиною та відсутністю доступу до квартири, бажає приватизувати квартиру, а доводи позивачки, що відповідач відмовився отримати від неї ключі від квартири не підтверджені належними та допустимими доказами і не визнаються відповідачем.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що причини відсутності відповідача у жилому приміщенні понад шість місяців є поважними, а відтак він не втратив права користування спірною квартирою. Доводи апеляційної скарги такого висновку суду не спростовують.

Рішення суду ґрунтується на фактичних обставинах справи, відповідає вимогам чинного законодавства та не спростовується доводами апеляційної скарги.

В межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги підстав для зміни або скасування рішення суду не встановлено.

Керуючись п.1 ч.1 ст.307,ст.308, п.1 ч.1 ст.314,ст.315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, а рішення Долинського районного суду Кіровоградської області від 27 серпня 2015 рокузалишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуюча суддя:

судді: