АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №64672102/15-ц Провадження №22-ц/791/2367/15 Головуючий в І інстанції Майдан С.І. Категорія: 27 Доповідач: Воронцова Л.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2015 року жовтня місяця 29 дня колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого:Стародубця М.П.
Суддів:Воронцової Л.П.,
Ігнатенко П.Я.
при секретарі:Цулукіані І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 26 червня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_5 до публічного акціонерного товариства комерційного банку «Фінансова ініціатива» про стягнення грошових коштів,

ВСТАНОВИЛА:

В березні 2015 року ОСОБА_5 звернувся до суду з вище зазначеним позовом, посилаючись на те, що 03 вересня 2014 року між ним і відповідачем було укладено договір банківського вкладу №341815 (вклад «Цікавий»), за яким він передав банку грошові кошти у розмірі 15 000грн. на строк до 02 березня 2015 року зі сплатою 25% за користування річних. 08 січня 2015 року між ним і відповідачем було укладено додатковий договір до договору банківського вкладу від 03.09.2014 року, відповідно до якого він передав банку у користування 27 000грн. і загальна сума вкладу становить 42 000грн. Незважаючи на закінчення терміну дії договору вкладу та звернення до банку з заявою про повернення вкладу, відповідач його не повернув. Зняти грошові кошти через картку ні всією сумою, ні частинами він не може, так як банк відмовляє йому у видачі.

Просив суд визнати протиправними дії банку щодо відмови у поверненні належних йому грошових коштів, стягнути з відповідача на його користь 42 000грн. внеску; 25% річних з 02.03.2015 року по 26.06.2015 року в сумі 3 552,60грн.; 3% річних від простроченої суми внеску в сумі 462,30грн., пеню у розмірі 0,1% від суми прострочення платежу в сумі 5 183,62грн.

Рішенням Комсомольського районного суду м.Херсона від 26 червня 2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ КБ «Фінансова ініціатива» на користь ОСОБА_5 грошові кошти у розмірі 42 228,14грн., в іншій частині позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі на рішення суду у частині відмовлених позовних вимог, ОСОБА_5, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, хибне тлумачення норм матеріального права та порушення норм процесуального права просив його у зазначеній частині скасувати, ухвалити нове про задоволення решти його позовних вимог.

Письмові заперечення на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходили.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, що з'явилися, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів вважає її не підлягаючою задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_5, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач виконав належним чином умови договору банківського вкладу, перерахувавши після закінчення терміну дії договору грошові кошти, належні позивачу на відкритий у банку поточний банківський рахунок ОСОБА_5

З висновком суду колегія суддів погоджується з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, згідно з договором банківського вкладу №341815 від 03 вересня 2014 року (вклад «Цікавий») укладеного між ПАТ КБ «Фінансова ініціатива» і ОСОБА_5, банк прийняв від вкладника грошові кошти у сумі 15 000грн., зобов'язавшись повернути їх 02 березня 2015 року та сплатити 25% річних за користування ними /а.с. 6-8/.

08 січня 2015 року сторони уклали додатковий договір до договору банківського вкладу, згідно якого вкладник поповнив вклад на 27 000грн., і загальна сума вкладу з дати підписання додаткового договору становить 42 000грн. /а.с. 9-10/.

Згідно п.3.1.4 договору банківського вкладу, він мав бути повернутий банком 02 березня 2015 року у безготівковій формі шляхом перерахування на власний поточний (з використанням ЕПЗ) рахунок вкладника, відкритий у банку 12.09.2011 року, згідно договору №29-В/11-36 про відкриття картрахунку та обслуговування платіжних карток №4001 /а.с. 6,68-69/.

По закінченню дії договору вкладу банк перерахував вклад на поточний рахунок ОСОБА_5, відкритий у банку, що підтверджується випискою по особовому рахунку і не заперечуються позивачем. Як вбачається з офіційного сайту Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, 24.06.2015 р. в ПАТ КБ «Фінансова ініціатива» введено тимчасову адміністрацію /URL: http://www.fg.gov.ua/not-paying/temporary/128-finansovaya-iniciativa/1581-oholoshennia-pro-zaprovadzhennia-tymchasovoi-administratsii-ta-pryznachennia-upovnovazhenoi-osoby-fondu-v-pat-kb-finansova-initsiatyva/.

Підлягають відхиленню доводи апеляційної скарги в частині сплати позивачу 25% після 02.03.2015 року оскільки з закінченням терміну дії договору вкладу і перерахуванням грошових коштів на поточний банківський рахунок ОСОБА_5 припинилися зобов'язання банка щодо виплати за користування вкладом 25% річних, і почали діяти умови договору про відкриття картрахунку та обслуговування платіжних карток від 12.09.2011 року, укладеному між вказаним сторонами, відповідно до п.п.3.8,3.9,4.9 якого, банк щомісячно в останній робочий день місяця здійснює нарахування відсотків на залишки коштів по картрахунку «клієнта», застосовуючи при цьому метод факт/факт (фактична кількість днів у місяці та у році) для національної валюти. Нараховані відсотки банк зараховує на картрахунок клієнта в розмірі, передбаченому тарифами /а.с. 68/.

Згідно виписки по картрахунку ОСОБА_5 банк щомісячно проводив нарахування йому відсотків на умовах вказаного договору і 10.08.2015 року провів виплату йому вказаної суми з відсотками.

Відповідно до п.5.4 Договору від 12.09.2011 року, банк мав право і скористався ним, щодо встановлення спеціальних авторизаційних лімітів на використання коштів по «картрахунку», регламентувати кількість операцій та суму однієї та усіх операцій на добу, що здійснюються за допомогою картки та в односторонньому порядку змінювати їх.

З огляду на зазначене, доводи апеляційної скарги щодо порушення банком права ОСОБА_5 на отримання всієї суми 42 000грн. одночасно, або ж у сумі, що перевищує встановлені банком добові ліміти на видачу грошових коштів, підлягають відхиленню, як такі, що не суперечать досягнутим між позивачем і фінансовою установою домовленостям та висновки суду у зазначеній частині не спростовують.

Доводи апелянта про стягнення пені за несвоєчасне повернення вкладу на підставі п.32.2 ст.32 Закону України «Про платіжні системи та перекази коштів в Україні» підлягають відхиленню, як такі, що спірні правовідносини щодо отримання грошових коштів з поточного банківського рахунку - не регулюють.

Вказаний апелянтом Закон поширюється, і відповідальність за ним у вигляді пені настає у разі порушення банком строків виконання доручення клієнта на переказ.

Факт неналежного виконання відповідачем умов, укладених з позивачем угод, судом не встановлено, тому відсутні підстави для його відповідальності, в тому числі і за ст. ст. 625 ЦК України щодо сплати 3 % річних.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_5 не відповідають фактичним обставинам справи, не ґрунтуються на законі, висновки суду не спростовують, тому підлягають відхиленню, а рішення суду залишенню без змін.

Керуючись ст.ст.303,307,308 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну ОСОБА_5 - відхилити.

Рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 26 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього часу може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: