Справа № 163/1123/15-ц
Провадження № 2/163/175/15
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2015 року Любомльський районний суд Волинської області

у складі: головуючої судді - Гайдук А.Л.,

при секретарі - Горпинко К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Любомль цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Гущанської сільської ради Любомльського району Волинської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулась в суд з зазначеним позовом, який мотивувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік - ОСОБА_2, після смерті якого відкрилась спадщина, до складу якої увійшов житловий будинок та господарські будівлі, які знаходяться по АДРЕСА_1. Єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 є його дружина - позивач ОСОБА_1, яка спадщину прийняла у порядку, передбаченому ст. 549 ЦК України в редакції 1963 року, оскільки на день відкриття спадщини проживала разом із спадкодавцем та вступила в управління та володіння спадковим майном. Позивач своїх спадкових прав на житловий будинок з господарськими спорудами в нотаріальному порядку оформити не може через відсутність документів про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, про що нотаріусом винесено постанову про відмову у вчиненні відповідних нотаріальних дій. З викладених підстав позивач звернулась до суду за захистом свого права та просила визнати за нею право власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка - ОСОБА_2, яке знаходиться в АДРЕСА_1

Позивач в судове засідання не з'явилась, в позовній заяві просила розгляд справи проводити у її відсутності, позов підтримала повністю та просила його задовольнити.

Представник відповідача - сільський голова Гущанської сільської ради Любомльського району Волинської області подав до суду клопотання від 13.05.2015 року за №133 про розгляд справи у відсутності представника ради. Разом з тим, у поданому клопотанні повідомив, що Гущанська сільська рада Любомльського району Волинської області не має заперечень проти позову ОСОБА_1 та просить задовольнити його повністю.

За таких обставин, розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч.2 ст.197 ЦПК України.

Відповідно до вимог ч.1 ст.174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з наступних підстав.

З копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1, виданого Гущанською сільською радою Любомльського району Волинської області 12.06.2003 року, встановлено, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Миловань Любомльського району Волинської області (а.с.8).

Після смерті ОСОБА_2 залишилось спадкове майно, до складу якого увійшов житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, які знаходяться в АДРЕСА_1 що доводиться витягом з погосподарської книги №6 за 2003 рік Гущанської сільської ради Любомльського району Волинської області, виданим 07.02.2015 року за вих.№57/02-16, довідкою Гущанської сільської ради Любомльського району Волинської області від 04.03.2015 року №109, а також витягом з архівної копії рішення Гущанської сільської ради Любомльського району від 27.12.1996 року №8/1, згідно якого ОСОБА_2 було безкоштовно передано у приватну власність земельні ділянки, що знаходяться в с.Миловань Любомльського району: для обслуговування житлового будинку площею 0,25 га та для ведення підсобного господарства - 0,57 га. (а.с.6, 7, 10).

Відповідно до ст. 529 ЦК України (в редакції 1963 року), чинної на день відкриття спадщини, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Відповідно до ст.ст. 548, 549 ЦК України (в редакції 1963 року) вважається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном чи якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Вищевказаною довідкою Гущанської сільської ради Любомльського району Волинської області від 04.03.2015 року №109 доводиться та обставина, що на день смерті ОСОБА_2 разом з ним проживала та була зареєстрована його дружина ОСОБА_1, яка проживає у спадковому будинку по сьогоднішній день (а.с.7).

Та обставина, що позивач була дружиною спадкодавця ОСОБА_2 доводиться копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2, виданого Головненським райбюро ЗАГС Волинської області 25.08.1980 року (а.с.9).

Належним чином завірена копія матеріалів спадкової справи №126/09 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 свідчить про те, що інших спадкоємців, які б претендували на спадкове майно після смерті останнього, в тому числі, які мали б право на обов'язкову частку у спадковому майні, немає (а.с.31-43).

Із вказаної копії матеріалів спадкової справи також встановлено, що 02.04.2009 року державним нотаріусом Любомльської державної нотаріальної контори Волинської області позивачу - ОСОБА_1 видано свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно спадкодавця ОСОБА_2, а саме, право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває в колективній власності КСП "Світанок" Гущанської сільської ради Любомльського району Волинської області, розміром 1,60 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) (а.с.39 на звороті).

Згідно п.4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Постановою Любомльської державної нотаріальної контори Волинської області від 29.04.2015 року №184/02-31 позивачу ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, після смерті ОСОБА_2, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове нерухоме майно (а.с.5).

Приналежність спадкодавцю ОСОБА_2 зазначеного нерухомого майна доводиться вище переліченими доказами (а.с.6, 7, 10).

Комплексним висновком відповідності державним будівельним, санітарним, протипожежним нормам, містобудівній документації, правилам забудови, земельному та природоохоронному законодавству стверджено факт відповідності встановленим нормам нерухомого майна: житлового будинку, веранди, літньої кухні, сарая, погріба, вбиральні, які знаходяться по АДРЕСА_1, та їх придатність до експлуатації, а будинку - для проживання. Рішенням комісії рекомендовано позивачу ОСОБА_1 узаконити вказане спадкове нерухоме майно (а.с.16-22).

Інформацією з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від 12.05.2015 року за №37386259 та Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо об'єкта нерухомого майна від 12.05.2015 року за №37385842, підтверджено відсутність записів щодо нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, зокрема, щодо реєстрації його права власності, іпотеки, заборони відчуження (а.с.44, 45).

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

В порядку ч.1 ст.61 ЦПК України фактичні обставини, на які позивач покладається як на підставу своїх вимог, у зв'язку із визнанням позову суд вважає доведеними.

Таким чином, з'ясовані по справі обставини свідчать, що визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому за позивачем ОСОБА_1 слід визнати право власності на житловий будинок з господарськими спорудами, які знаходяться по АДРЕСА_1, в порядку спадкування за заповітом, після смерті чоловіка - ОСОБА_2

Керуючись ст. 15, ч.4 ст.174, ст.ст.212, 213, 214, 215 ЦПК України, на підставі ст. ст. 16, 328, 392 ЦК України, ст.ст. 529, 548, 549 ЦК України в редакції 1963 року, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом, після смерті чоловіка - ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, на нерухоме майно, яке знаходиться по АДРЕСА_1 і відповідно до технічного паспорта, виданого ТОВ "Бюро оцінки та інвентаризації" 04.04.2015 року, складається з: житлового будинку А-1, веранди а, сарая Б-1, літньої кухні В-1, погріба П-1, вбиральні У.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Любомльський районний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які беруть участь у справі, але не були присутні під час проголошення рішення - протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуюча : суддя А.Л. Гайдук