Справа № 527/2042/15-ц
номер провадження 2/527/589/15
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
16.11.2015 року Глобинський районний суд Полтавської області в складі:
головуючої - судді Марущак Р.М.
при секретарі - Таранець Л.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Глобине цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, третя особи без самостійних вимог щодо предмету спору - Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області,
17 серпня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеним позовом.
Мотивував тим, що він є власником житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_1. У цьому будинку зареєстрований він, його колишня дружина - ОСОБА_2, 1983 р.н., син від попереднього шлюбу - ОСОБА_3, 1996 р.н. Заочним рішенням Глобинського районного суду Полтавської області від 13.03.2014 року шлюб між ним та ОСОБА_2 розірвано. З квітня 2014 року остання у названому будинку не проживає.
Посилаючись на викладене, позивач прохав визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим будинком, розташованим в АДРЕСА_1.
У судове засідання позивач ОСОБА_1, представник позивача ОСОБА_4 не з'явилися. Належним чином повідомлені про час та місце проведення судового засідання. У заявах, адресованих суду, прохали розглянути справу за їх відсутності, вказали, що позовні вимоги підтримують, не заперечують проти ухвалення заочного рішення у справі.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явилася. Належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи. Заперечень на позов не надіслала.
Представник третьої особи без самостійних вимог щодо предмету спору - Управління державної міграційної служби України в Полтавській області, у судове засідання не з"явився, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, заперечень на позов не надіслав.
За згодою позивача справа вирішена на підставі наданих доказів (заочний розгляд).
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок наданих доказів, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
За ч.1 ст. 179 ЦПК України предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи.
Судом встановлено, що позивач є власником житлового будинку з господарськими будівлями, розташованого в АДРЕСА_1, що підтверджено договором дарування від 01 листопада 2005 року, нотаріально посвідченим приватним нотаріусом Глобинського районного нотаріального округу Худик А.Г., державна реєстрація якого проведена 09.10.2006 року за № 387 в книзі № 2 в Кременчуцькому міжміському бюро технічної інвентаризації .
З дослідженої довідки виконкому Погребівської сільської ради від 24.07.2015 року № 637 та адресної довідки, вбачається що в житловому будинку АДРЕСА_1 на даний час зареєстровані ОСОБА_1, 1973 р.н., ОСОБА_3, 1996 р.н., ОСОБА_2, 1983 р.н.. Остання за місцем реєстрації не проживає з квітня 2014 року, що підтвердили в сільській раді сусіди позивача - ОСОБА_6 та ОСОБА_7.
Заочним рішенням Глобинського районного суду Полтавської області від 13 березня 2014 року, яке набрало законної сили 7.04.2014 року, шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрований 1 грудня 2006 року Погребівською сільською радою Глобинського району Полтавської області, актовий запис №11 - розірвано, а отже, відповідач не є членом сім»ї власника житлового будинку.
Згідно ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
Згідно ч.2, ч.3 ст. 3 Сімейного кодексу України сім»ю складають особи, які спільно проживають, пов»язані спільним побутом, мають взаємні права та обов»язки. Сім»я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.
Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК та ст. 150 ЖК, і передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім"ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.
Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом (ст. 321 ЦК).
Відповідно до ч. 1 ст.156 ЖК з урахуванням положень ч. 1 ст.405 ЦК члени сім"ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником.
За ч.2 ст.156 ЖК до членів сім»ї власника будинку належать особи, зазначені в частині другій ст. 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користуватися займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім»ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 ЖК, згідно яких плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Згідно ст. 64 Житлового Кодексу України до членів сім»ї наймача належить дружина наймача, їх діти і батьки.
Ч.1 ст.158 ЖК передбачено, що наймач користується жилим приміщенням у будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, відповідно до договору найму жилого приміщення.
Згідно ч.1 ст.163 ЖК у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім»ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1, п.7 ч.3 ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім»ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім»ї понад шість місяців у випадку взяття під варту або засудження до арешту, обмеження волі, позбавлення волі на певний строк чи довічне позбавлення волі - протягом усього часу перебування під вартою або відбування покарання, якщо в цьому будинку, квартирі (їх частині) залишилися проживати інші члени сім»ї.
Ч.2 ст. 405 ЦК України встановлено, що член сім»ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім»ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом.
Згідно ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться у судовому порядку.
Ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» встановлено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі , зокрема, остаточного рішення суду.
Достовірно встановлено, що відповідач на даний час не є членом сім'ї позивача, наймачем його будинку, що між нею та власником будинку не існує будь-яких договірних відносин з приводу користування житлом. Будучи зареєстрованою в будинку позивача, ОСОБА_2 більше року в ньому не проживає, будь-яких доказів поважності причин не проживання та інших доказів на спростування вказаних обставин не надала.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що відповідач втратила право користування жилим приміщенням. Позов ґрунтується на законі і підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 71, 72, 150, 156, 158, 163 ЖК України, ст. 3 Сімейного кодексу України, ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання», ст. 316, 317, 319, 321, 379, 382, 383, 405 ЦК України, ст.ст.10,11,30,60,212-215 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженку с. Паніванівка Семенівського району Полтавської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, такою, що втратила право користування житловим будинком, розташованим по АДРЕСА_1.
Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Полтавської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення воно може бути оскаржене в загальному порядку.

СУДДЯ ГЛОБИНСЬКОГО

РАЙОНОГО СУДУ Р. М. Марущак