28 липня 2015 року Дзержинський районний суд м.Харкова у складі:
головуючого - судді Штих Т.В.
при секретарі - Долговій К.С.
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житлоплощею,
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою про визнання ОСОБА_2 ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право користування квартирою№ 49 по вулиці Новгородській, 10 в місті Харкові. В обґрунтування позову вказала, що з 2007 року відповідачка в квартирі не проживала, реєстрація відповідачки носила формальний характер, оскільки вона була зареєстрована в квартирі в неповнолітньому віці разом з матірю ОСОБА_4. При виїзді з квартири разом зматірю, відповідачка та її матір забрали все належне їм майно, документи і з 2007 року відповідачка в квартирі не проживає, в спірній житловій площі для проживання не має потреби, квартирою не цікавиться. Протягом 8 років відповідачка не приймає участі в утриманні квартири і оплаті комунальних послуг. Позивач як власник квартири із-за реєстрації відповідачки не має можливості розпоряджатися власністю на свій розсуд, не має можливості оформити субсидію, змушений як власник квартири оплачувати комунальні послуги за зареєстровану відповідачку.
Представник позивача в судовому засіданні просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
ОСОБА_5 ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутністю відповідачки на підставі доказів, які знаходяться в матеріалах справи. Представник позивача проти розгляду справи за відсутністю відповідачки не заперечував.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення і послався, щодо тривалості розгляду даної справи, яка повязана поведінки відповідача, на справу Писатюк проти України , в якій Європейський суд з прав людини зазначив, що розумність тривалості провадження має оцінюватись в світлі обставин справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета розгляду для заявника.
Враховуючи, що в справі є достатні матеріали про права і правовідносини сторін, відповідачку належним чином було повідомлено про місце і час судового засідання, позивач не заперечує проти розгляду справи у відсутність відповідачки та ухваленні заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, суд розглядає справу у відсутність відповідачки, відповідно до ст. ст. 224, 225 ЦПК України.
Відповідно до положень ч. 2 ст.158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.
Вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог.
При цьому суд виходить з того, що статтями 10,11,60 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, згідно з якими кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених вимог і вирішує справу на підставі наданих доказів.
Даний принцип полягає у прояві в змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі.
Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Сторони зобовязані визначити коло фактів, на які вони посилаються,я к на підставу своїх вимог та заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України.
Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь - які фактичні дані,на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці данні встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко-і відеозаписів, висновків експертів.
Згідно ч.1 ст. 64 ЦПК України письмовими доказами є будь - які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи.
Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що викладені в позові обставини знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст.386 ЦК України: «Держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню».
Відповідно до ст.391 ЦК України: «Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном».
Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України: «Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом».
Спірною є квартира за адресою Харків АДРЕСА_1. 1/5 частина вказаної квартири належить на праві власності позивачуМоісеєву С.М., 4/5 частини квартири належать на праві власності ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_7 ОСОБА_3, ОСОБА_5 ОСОБА_8.
В квартирі зареєстрована відповідачка ОСОБА_2 ОСОБА_8. Як встановлено судом, відповідачка фактично в квартирі не проживає з 2007 року. Реєстрація відповідачки носила формальний характер, оскільки вона була зареєстрована в квартирі в неповнолітньому віці разом з матірю ОСОБА_4. При виїзді з квартири разом з матірю, відповідачка та її матір забрали все належне їм майно, документи і з 2007 року відповідачка в квартирі не проживає, в спірній житловій площі для проживання не має потреби, квартирою не цікавиться. Протягом 8 років відповідачка не приймає участі в утриманні квартири і оплаті комунальних послуг. Особистих речей відповідачки в квартирі не залишилося. Із заявами про перешкоду в користуванні спірною житлоплощею або із заявами про відновлення порушеного права і вселення відповідачка ніколи не зверталася. За таких обставин суд вважає, що відповідачка не проживає без поважних причин в квартирі АДРЕСА_2 понадодин рік,тому втратила право користування нею.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,11,212,214-215,226 ЦПК України, ст.ст.71,72 ЖК України, суд -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ОСОБА_8 про визнання особи такою, що втратила право користування житлоплощею- задовольнити.
ОСОБА_9 ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право користування квартирою№ 49 по вулиці Новгородській, 10 в місті Харкові.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Дзержинський районний суд шляхом подання в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Рішення ухвалено та надруковано суддею в нарадчій кімнаті.

Суддя : Штих Т.В.