УХВАЛА

"25" серпня 2015 р. 145/453/15-ц

2/145/361/2015

Тиврівський районний суд Вінницької області

в складі: головуючий суддя Ліщишина М. Ю.

за участі секретаря Віценко К.А.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про встановлення порядку користування земельною ділянкою, третя особа на стороні відповідача - Держгеокадастр у Тиврівському районі,

встановив:

Позивачем ОСОБА_3 заявлено клопотання про те, що в провадженні Тиврівського районного суду Вінницької області знаходиться цивільна справа за його позовом до ОСОБА_4 про встановленні порядку користування земельною ділянкою.

ОСОБА_4, відповідач у справі на праві власності володіє земельною ділянкою, що розташована по вул. Пархоменка, 33 м. Гнівань Тиврівського району Вінницької області і на якій розташовані належні йому об'єкти нерухомого майна.

Право власності ОСОБА_4 підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку, виданим на підставі договору дарування серії ВАО № 280505 від 22.09.2003 року, який було укладено від імені його матері, ОСОБА_5.

Вважає, що у вказаному договорі дарування було підроблено підпис його матері, відтак він є недійсним і підлягає скасуванню. Як на підставу своїх позовних вимог посилається на висновок судової почеркознавчої експертизи від 28.03.2007 року.

Таким чином вбачається, що про існування порушення його прав щодо користування ним земельною ділянкою по вул. Пархоменка, 33 м. Гнівань йому було відомо ще в 2007 році.

Відповідно до положень ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк в межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права та інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Разом з тим, відповідно до ст. 267 ЦК України, якщо суд визнає поважними причини пропущення строку позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Вважає, що причини, з яких він пропустив строк позовної давності є поважними, виходячи з наступного:

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого майнового права та інтересу.

Станом на 2007 рік він не був власником нерухомого майна по вул. Пархоменка, 33 м. Гнівань. Вказане право виникло на підставі рішення Тиврівського районного суду Вінницької області від 30.12.2010 року та було зареєстровано в державному реєстрі прав 11.07.2011 року.

В подальшому, оскільки йому чинились перешкоди в користуванні належним майном зі сторони ОСОБА_4, він був вимушений звернутись до Тиврівського районного суду з позовом про усунення перешкод в користуванні належними йому об'єктами нерухомого майна - житловим будинком та господарськими спорудами.

Рішенням Тиврівського районного суду від 18.04.2013 року, яке набрало законної сили 30.04.2013 року його позов було задоволено.

Таким чином він отримав можливість користуватись своєю часткою нерухомого майна по вул. Пархоменка, 33 м. Гнівань з 30.04.2013 року.

Вже після прийняття Тиврівським районним судом вказаних рішень відповідач по справі - ОСОБА_4 став перешкоджати йому в доступі до належного йому нерухомого майна, посилаючись при цьому на те, що земельна ділянка належить йому на підставі договору дарування.

Вважає, що, хоча йому і було відомо про обставини, з якими закон пов'язує недійсність договору дарування земельної ділянки на користь ОСОБА_4 ще з 2007 року, суб'єктивне право на звернення до суду з позовом про усунення перешкод в користуванні ним частиною земельної ділянки по вул. Пархоменка, 33 м. Гнівань в нього виникло 30.04.2013 року (з часу набрання законної сили рішення Тиврівського районного суду про усунення перешкод в користуванні житловим будинком та господарськими спорудами).

Відтак вважає, що строк звернення до суду з позовом про встановлення користування земельною ділянкою ним було пропущено з поважних причин, і, як наслідок, порушене право підлягає захисту.

Просить поновити йому, ОСОБА_3, строк позовної давності щодо звернення до суду із позовом про встановлення порядку користування земельною ділянкою, визнання договору дарування земельної ділянки що розташована по вул. Пархоменка, 33 в м. Гнівань Тиврівського району Вінницької області серії ВАО № 280505 від 22.09.2003 року, укладений від імені ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 визнати недійсним та визнання державного акту на право власності на земельну ділянку, що розташована по вул. Пархоменка, 33 в м. Гнівань Тиврівського району Вінницької області, виданого на ім 'я ОСОБА_4 недійсним.

Відповідач ОСОБА_4 та його представник Захаренко С М. заперечує проти задоволення клопотання.

Третя особа на стороні відповідача представник Держгеокадастру у Тиврівському районі ОСОБА_6 при вирішенні клопотання покладається на розсуд суду .

Суд, визнає поважними причини пропущення давності, порушене право підлягає захисту

Керуючись ст. 168 ЦПК України, ст.ст.267 ЦК України,

ухвалив:

Клопотання задовільнити.

Поновити ОСОБА_3, строк позовної давності щодо звернення до суду із позовом про встановлення порядку користування земельною ділянкою, визнання договору дарування земельної ділянки що розташована по вул. Пархоменка, 33 в м. Гнівань Тиврівського району Вінницької області серії ВАО № 280505 від 22.09.2003 року, укладений від імені ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 недійсним

та визнання державного акту на право власності на земельну ділянку, що розташована по вул. Пархоменка, 33 в м. Гнівань Тиврівського району Вінницької області, виданого на ім 'я ОСОБА_4 недійсним.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ліщишина М. Ю.