Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 320/3670/15 Головуючий у 1 інстанції: Міщенко Т.М.
№ провадження 22-ц/778/4919/15 Суддя-доповідач: Савченко О.В
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

„18" серпня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Савченко О.В.

суддів: Кочеткової І.В., Маловічко С.В.,

при секретарі: Семенчук О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 18 червня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання ОСОБА_3, треті особи: Відділ державної виконавчої служби Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області, Публічне акціонерне товариства «ПУМБ», про визнання звіту про оцінку майна таким, що не може бути використаним у виконавчому провадженні,

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2015 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до СОД СГ ОСОБА_3, треті особи: ВДВС Мелітопольського МУЮ Запорізької області, ПАТ «ПУМБ», про визнання звіту про оцінку майна таким, що не може бути використаним у виконавчому провадженні.

У позові зазначала, що на примусовому виконанні ВДВС Мелітопольського МУЮ Запорізької області знаходиться виконавче провадження №38894143, розпочате за виконавчим листом № 815/9442/2012, виданим 06.09.2012 року Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області, про звернення на користь ПАТ «ПУМБ» стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки № 5991462 від 25.01.2008 року, а саме: на квартиру АДРЕСА_1, яка належить їй, для задоволення вимог за кредитним договором на суму 467 509 грн. 06 коп.

30.08.2013 року державним виконавцем складено акт опису та арешту майна боржника, згідно якого вищезазначене майно було описано та арештовано..

04 серпня 2014 року в межах виконавчого провадження було залучено суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання ОСОБА_3, з метою проведення оцінки описаного майна.

19 листопада 2014 року відповідачем до ВДВС Мелітопольського МУЮ направлено звіт про оцінку майна, згідно якого вартість квартири визначена оцінювачем у розмірі 243 054 грн. 00 коп. без ПДВ.

Не погоджуючись із зазначеною ціною, вона направила до ВДВС Мелітопольського МУЮ заяву щодо призначення рецензії звіту про оцінку майна.

10 квітня 2015 року вона отримала лист з ВДВС Мелітопольського МУЮ з повідомленням, що 02.04.2015 року СПД ОСОБА_4 здійснив в межах проведення виконавчих дій рецензування оцінки нерухомого майна. За результатами рецензування звіт визнаний таким, що в цілому відповідає вимогами нормативно-правових актів з оцінки житлової нерухомості. Звіт може бути використаний з ціллю, яка вказана в ньому.

Вважає, що зазначена оцінка майна та рецензування оцінки не відповідають дійсності, оцінку майна було проведено з порушенням ч.1 ст.9, ч.1 ст.3, ст..12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», не у відповідності до Міжнародних стандартів оцінки та Норм професійної діяльності оцінювача в Україні..

Крім того, встановлений НБУ курс валют на дату оцінки складав 12,95 грн. за 1 долар США, а на теперішній час встановлений НБУ курс складає 21,05 грн. за 1 долар США.

Отже, виходячи лише з курсу валют, вартість спірного майна на теперішній час значно вище, тобто оцінка майна була необ'єктивною.

Посилаючись на зазначені обставини, просила суд визнати звіт про оцінку майна, а саме: трикімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1, відповідно до якого вартість майна складає 243 054 грн. 00 коп. без ПДВ, що був складений відповідачем 04.11.2014 року, таким, що не може бути використано у виконавчому провадження та скасувати його.

Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 18 червня 2015 року позовну заяву залишено без розгляду з підстав, передбачених п.3 ч.1 ст. 207 ЦПК України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 є стороною у виконавчому провадженні з примусового звернення стягнення на предмет іпотеки- квартири АДРЕСА_1.

Не погоджуючись із оцінкою нерухомого майна, на яке звернуто стягнення, позов заявила до суб"єкта оціночної діяльності - суб"єкта господарювання ОСОБА_3, в якому просила складений ним звіт про оцінку майна визнати таким, що не може бути використаним у виконавчому провадженні.

Відповідно до роз"яснень п. 24 постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07.02.2014 року „Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах", суб"єкт оціночної діяльності є учасником виконавчого провадження, а не посадовою особою державної виконавчої служби і його звіт про оцінку майна є результатом практичної діяльності фахівця-оцінювача, а не актом державного органу. Тому вимоги заявника в частині оскарження оцінки майна, визначеної за результатами рецензування, підлягають розгляду в порядку цивілього судочинства.

Такі вимоги сторони виконавчого провадження розглядаються не у позовному провадженні, а як оскарження рішення державного виконавця про оцінку майна в процесуальному порядку, передбаченому розділом УІІ ЦПК, оскільки є процесуальною дією державного виконавця незалежно від того, яка конкретно особа( сам державний виконавець, залучений ним суб"єкт оціночної діяльності чи особа, яка рецензувала звіт про оцінку майна) здійснювала відповідні дії, так як виконавчо-процесуальні відносини виникли між сторонами виконавчого провадження та державним виконавцем і між державним виконавцем та суб"єктом оціночної діяльності.

Залишаючи заявлений ОСОБА_2 позов до СОД СГ ОСОБА_3 без розгляду, суд виходив з того, що позивач, будучи належним чином повідомлена про місце та час слухання справи, двічі не з"явилась у судові засідання, які призначалися на 02.06.2015 року та на 18.06.2015 року.

Відповідно до вимог п.3 ч.1 ст. 207 ЦПК України суд постновляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з"явився в судове засідання, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

За змістом вказаної норми, названі в ній наслідки настають незалежно від причин неявки, які можуть бути поважними.

В апеляційній скарзі на ухвалу від 18 червня 2015 року ОСОБА_2 посилається на те, що про дати слухання справи вона належним чином не повідомлялась і повісток про виклик до суду не отримувала.

За вимогами ст.ст. 74, 76 ЦПК України судова повістка разом з розпискою надсилається поштою рекомендованим листом з повідомленням або через кур"єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі.

Судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку.

Якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім"ї, які проживають разом з нею.

З матеріалів справи вбачається, що повістка про виклик ОСОБА_2 у призначене на 02.06.2015 року судове засідання була направлена їй поштою рекомендованим листом та була вручена 16.05. 2015 року, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення(а.с.22).

Повістка про виклик у призначена на 18 червня 2015 року судове засідання була направлена ОСОБА_2 поштою рекомендованим листом та була вручена 10 червня 2015 року, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення((а.с.33).

Таким чином, доводи ОСОБА_2 про те, що повістки їй не направлялись і нею не отримувались, матеріалами справи не підтверджуються, а докази, які б спростовували дійсність зазначених в поштових повідомленнях даних про вручення їй поштових відправлень, нею не надані, заява про розгляд справи в її відсутності не подавалась.

За вказаних обставин, ухвалу про залишення позовної заяви ОСОБА_2 без розгляду суд постановив з дотриманням норм процесуального права і підстав для її скасування в порядку ст. 311 ЦПК України немає..

Керуючись ст.ст. 307, 312, 314, 317 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 18 червня 2015 року по даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: