Справа №751/4210/15-ц
Провадження №2/751/908/15
Рішення

Іменем України

06 серпня 2015 року м. Чернігів

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Овсієнко Ю. К.

при секретарі Гармаш-Лящинська М. В.

за участю сторін: позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, представника відповідача Виконавчого комітету Чернігівської міської ради - Приходько М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_5 до ОСОБА_6, Виконавчого комітету Чернігівської міської ради, ОСОБА_7, ОСОБА_8 від імені якого діє ОСОБА_7, ОСОБА_9, третя особа Приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Денисенко Ольга Володимирівна, про визнання недійсними обміну та договору дарування, -

встановив:

16 квітня 2015 року ОСОБА_1, ОСОБА_5 звернулись до суду з позовом до ОСОБА_6, Виконавчого комітету Чернігівської міської ради, ОСОБА_7, ОСОБА_8 від імені якого діє ОСОБА_7, ОСОБА_9, третя особа Приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Денисенко О.В., в якому, з урахуванням уточненої позовної заяви (а.с. 120-124), просять визнати недійсним обмін житловими приміщеннями, що проведений на підставі п.п. 1.2 п. 1 рішення виконавчого комітету Чернігівської міської ради № 167 від 16 липня 2012 року: - трикімнатної квартири АДРЕСА_1 на 1/2 частину приватного будинку, яка складається з двох кімнат, житловою площею 29,3 кв.м., по АДРЕСА_2; - 1/2 частини приватного будинку по АДРЕСА_2 на двокімнатну квартиру НОМЕР_1, житловою площею 26,6 кв.м., по АДРЕСА_3; - двокімнатної квартири НОМЕР_1 по АДРЕСА_3 на трикімнатну квартиру НОМЕР_2, житловою площею 40,7 кв.м., по АДРЕСА_1; визнати недійсним договір дарування 1/2 частини житлового будинку з надвірними будівлями від 08 серпня 2012 року, укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_5, посвідчений приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Денисенко О.В. Свої вимоги мотивують тим, що на підставі ордеру НОМЕР_3 від 18.11.1988 року вони вселились в квартиру АДРЕСА_1 і з 1988 року проживають в ній до сьогоднішнього дня. Квартира не приватизована. Разом з позивачами проживали ще два їхніх сина: ОСОБА_11, який переїхав проживати в інше місце, та син ОСОБА_12, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1. Пояснюють, що в 2009 році захворів їхній син ОСОБА_12 і лікарі їм говорили, що для того, щоб допомогти сину потрібне довге і дуже дороге лікування. Позивачі зазначають, що вони обоє є пенсіонерами і крім пенсії інших доходів не мають, а тому вирішили приватизувати їхню квартиру, продати її, купити однокімнатну квартиру, а отримані кошти витратити на лікування сина. Однак, через самовільно прибудований балкон, який позивачі не могли «узаконити», вони не змогли приватизувати свою квартиру. Стверджують, що оскільки вони терміново потребували коштів на лікування сина, то почали шукати інші шляхи та звернулись до агенцій нерухомості і там їм сказали що допоможуть: тільки це буде не прямий продаж, а шляхом декількох організованих ними обмінів.. Стверджують також, що тяжкі обставини, а саме хвороба сина, змусили їх погодитись на такий шлях на вкрай невигідних для них умовах. В результаті вищевказаних дій, 16 липня 2012 року Виконавчий комітет Чернігівської міської ради прийняв рішення за № 167, яким дозволив обмін ОСОБА_1, який міняє трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 на 1/2 частину приватного будинку, яка складається з двох кімнат, житловою площею 29,3 кв.м. по АДРЕСА_2. Правовстановлюючі документи за взаємною згодою оформити на дружину - ОСОБА_5; 08 серпня 2012 року у приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу був оформлений договір дарування, яким ОСОБА_6 подарувала ОСОБА_5 належну їй на праві власності 1/2 ідеальну частину житлового будинку з надвірними спорудами НОМЕР_1 по АДРЕСА_2. Вказують, що вони як проживати, так і продовжують проживати до цих пір в квартирі АДРЕСА_1, але офіційно право на неї втратили; коштів на лікування сина вони не отримали. Вважають обмін жилими приміщеннями, що проведений Виконавчим комітетом Чернігівської міської ради п.п. 1.2 п. 1 рішенням № 167 від 16 липня 2012 року та договір дарування від 08 серпня 2012 року, укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 незаконними (недійсними).

Позивач ОСОБА_1 та його представник в судовому засіданні позов підтримали та просили його задовольнити. В своїх поясненнях посилались на обставини, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача Виконавчого комітету Чернігівської міської ради в судовому засіданні щодо вирішення спору поклалась на розсуд суду.

Позивач ОСОБА_5 в судове засідання не з'явилась, через канцелярію суду надала заяву, в якій просить розгляд справи проводити за її відсутності за участі її представника. Додатково зазначила, що позов підтримує та просить його задовольнити (а.с. 165).

Відповідач ОСОБА_7 в судове засідання не з'явився. Поштою до суду надіслав заяву, в якій розгляд справи просить проводити без його участі (а.с. 166, 167). Додатково зазначив, що позовні вимоги визнає. Також пояснює, що його покійна дружина зверталась до ріелтора не з питання обміну, а з питання продажу квартири НОМЕР_1 по АДРЕСА_3, де вона проживала разом з їхнім малолітнім сином, старшою дочкою та онучкою. Оскільки квартира була з великими боргами, то ріелтор дружині сказала, що потрібно спочатку провести декілька обмінів, а потім продавати. Для того, щоб організувати продаж квартири НОМЕР_1 по АДРЕСА_3 були зняті з реєстрації у цій квартирі їхній малолітній син та старша дочка зі своєю малолітньою дитиною. Але всі вони продовжували проживати в цій квартирі і виселились вже після обміну квартир. Пояснює також, що квартира НОМЕР_1 по АДРЕСА_3 продана не була і його дружина ніяких коштів за вказану квартиру не отримувала; в квартиру НОМЕР_2 по АДРЕСА_1 вона не вселялась і такого наміру ніколи не мала.

Відповідач ОСОБА_9 в судове засідання не з'явилась, через канцелярію суду надала заяву про проведення судового засідання без її участі (а.с. 168). Додатково зазначила, що позовні вимоги визнає, оскільки її покійна мати зверталась до ОСОБА_13 як до ріелтора не з питання обміну, а з питання продажу квартири. Поянює, що оскільки квартира була з великими боргами, то ОСОБА_13 сказала, що потрібно спочатку провести декілька обмінів, а потім продавати, але квартира так і не була продана і коштів за неї не отримувалось. Стверджує, що питання виникало не з приводу обміну квартири НОМЕР_1 по АДРЕСА_3, а про її продаж.

Відповідач ОСОБА_6 в судове засідання не з'явилась. Про час та місце проведення судового засідання повідомлялась у встановленому порядку, відповідно до вимог ст. 74 ЦПК України. Причини неявки суду невідомі.

Третя особа Приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Денисенко О.В. в судове засідання не з'явилась, про час і місце проведення судового засідання повідомлялась належним чином. Поштою до суду надіслала заяву, в якій судове засідання просить проводити без її участі (а. с. 150).

Вислухавши пояснення позивача ОСОБА_1 та його представника, представника відповідача Виконавчого комітету Чернігівської міської ради, вивчивши письмові пояснення відповідачів ОСОБА_7 та ОСОБА_9, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 18.11.1988 року ОСОБА_1, сім'я якого складається з 4 чоловік, видано ордер НОМЕР_3 на право зайняття 3 кімнатної квартири НОМЕР_2 загальною площею 39,24 кв.м. в будинку АДРЕСА_1. Склад сім'ї: ОСОБА_5, ОСОБА_14, ОСОБА_11 (а.с. 57).

ОСОБА_6 на підставі Договору дарування 1/2 (однієї другої) частини житлового будинку з надвірними спорудами від 26 грудня 2011 року подаровано ідеально 1/2 частину частину житлового будинку з надвірними будівлями за НОМЕР_1 по АДРЕСА_2 (а.с. 41-42). Вказана 1/2 частина житлового будинку з надвірними будівлями належить ОСОБА_6 на праві приватної спільної часткової власності, що підтверджується Інформацією з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна № НОМЕР_4 від 19.05.2015 року (а.с. 81-82).

16 липня 2012 року Виконавчим комітетом Чернігівської міської ради постановлено рішення № 167 про обмін житлових приміщень, згідно з п.п. 1.2. п. 1 якого дозволено обмін житловими приміщеннями та видачу обмінних ордерів: ОСОБА_1, сім'я з трьох осіб (він, дружина, син), який міняє трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 на 1/2 частину приватного будинку, яка складається з двох кімнат, житловою площею 29,3 кв.м., по АДРЕСА_2; ОСОБА_6, одній, яка міняє 1/2 частину приватного будинку по АДРЕСА_2 на двокімнатну квартиру НОМЕР_1, житловою площею 26,6 кв.м., по АДРЕСА_3; ОСОБА_15, одній, яка міняє двокімнатну квартиру НОМЕР_1 по АДРЕСА_3 на трикімнатну квартиру НОМЕР_2, житловою площею 40,7 кв.м., по вул. Елеваторній 8-А (а.с. 38).

Згідно ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу, зокрема зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до п. 4 Правил обміну жилих приміщень в Українській РСР, затверджених постановою Ради Міністрів Української РСР від 31 січня 1986 року № 31, предметом обміну може бути: окрема квартира або інше ізольоване жиле приміщення, що складається з однієї або кількох кімнат, одноквартирний жилий будинок, на які укладено договір найму або які перебувають у користуванні члена житлово-будівельного кооперативу; частина жилого приміщення, що припадає на долю наймача (члена житлово-будівельного кооперативу) або члена його сім'ї, в тому числі суміжна кімната або частина кімнати.

Пунктом 17 вказаних Правил передбачено, що обмін жилими приміщеннями, проведений з порушенням вимог законодавства та цих Правил визнається недійсним. Визнання обміну недійсним провадиться в судовому порядку.

Враховуючи, що п.п. 1.2 п. 1 рішення виконавчого комітету Чернігівської міської ради № 167 від 16 липня 2012 року дозволено обмін 1/2 частини будинку по АДРЕСА_2, що знаходиться у приватній спільній частковій власності, а також враховуючи, що обмін 1/2 частини будинку по АДРЕСА_2, трикімнатної квартири АДРЕСА_1 та двокімнатної квартири НОМЕР_1 по АДРЕСА_3, вчинений між ОСОБА_16, ОСОБА_6 і ОСОБА_15 є взаємопов'язаним, то суд приходить до висновку, що обмін житловими приміщеннями, проведений на підставі п.п. 1.2 п. 1 зазначеного рішення має бути визнано недійсним.

Судом також встановлено, що 08 серпня 2012 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 було укладено Договір дарування 1/2 (однієї другої) частини житлового будинку з надвірними будівлями, посвідчений приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Денисенко О.В., предметом якого є безоплатна передача ОСОБА_6 ОСОБА_5 ідеально 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями за НОМЕР_1 по АДРЕСА_2 (а.с. 59-60).

Відповідно до ч. 1 ст. 233 ЦК України правочин, який вчинено особою під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах, може бути визнаний судом недійсним незалежно від того, хто був ініціатором такого правочину.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» правочин може бути визнаний судом недійсним на підставі статті 233 ЦК, якщо його вчинено особою під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах, чим друга сторона правочину скористалася. Тяжкими обставинами можуть бути тяжка хвороба особи, членів її сім'ї чи родичів, смерть годувальника, загроза втратити житло чи загроза банкрутства та інші обставини, для усунення або зменшення яких необхідно укласти такий правочин.

Згідно ч. 1 ст. 717 ЦК України за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов'язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність.

Характерною особливістю договору дарування є його безоплатний характер, тобто за договором дарування відсутній зустрічний еквівалент у вигляді майна або грошових коштів.

Оцінюючи в сукупності докази, які містяться в матеріалах справи, судом встановлено, що фактично за отримання ОСОБА_5 ідеальної 1/2 частини житлового будинку за договором дарування від 08.08.2012 року, з урахуванням обміну, проведеного у відповідності до п.п. 1.2 п. 1 рішення виконавчого комітету Чернігівської міської ради № 167 від 16 липня 2012 року, ОСОБА_6 взамін подарованого отримувала квартиру АДРЕСА_3

Також судом встановлено факт тяжкої хвороби сина позивачів - ОСОБА_14 (а.с. 153) в період здійснення оспорюваних правочинів та винесення рішення про обмін, що свідчить про здійснення позивачами відчуження квартири АДРЕСА_1 під впливом тяжкої для них обставини.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що договір дарування 1/2 частини житлового будинку з надвірними будівлями від 08 серпня 2012 року, укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_5, посвідчений приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Денисенко О.В., має бути визнано недійсним.

Згідно приписів ст. 11 ЦПК України справу розглянуто судом в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 57-61, 79, 88, 213, 215 ЦПК України, ст.ст. 84-89 ЖК УРСР, ст.ст. 203, 215, 216, 230, 233, 717 ЦК України, -

Вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати недійсним обмін житловими приміщеннями, що проведений на підставі п.п. 1.2 п. 1 рішення виконавчого комітету Чернігівської міської ради № 167 від 16 липня 2012 року:

- трикімнатної квартири АДРЕСА_1 на 1/2 частину приватного будинку, яка складається з двох кімнат, житловою площею 29,3 кв.м., по АДРЕСА_2;

- 1/2 частини приватного будинку по АДРЕСА_2 на двокімнатну квартиру НОМЕР_1, житловою площею 26,6 кв.м., по АДРЕСА_3;

- Двокімнатної квартири НОМЕР_1 по АДРЕСА_3 на трикімнатну квартиру НОМЕР_2, житловою площею 40,7 кв.м., по АДРЕСА_1.

Визнати недійсним договір дарування 1/2 частини житлового будинку з надвірними будівлями від 08 серпня 2012 року, укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_5, посвідчений приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Денисенко О.В.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Чернігівської області через Новозаводський районний суд м. Чернігова шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Ю. К. Овсієнко