АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження : 22ц/790/6279/15 Головуючий 1-ї інстанції - Шуліка Ю.В.
Справа № 2-646/7182/15 Доповідач - Шевченко Н.Ф.
Категорія : на дії. У Х В А Л А
25 серпня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі :
головуючого - Шевченко Н.Ф.
суддів - Івах А.П., Пономаренко Ю.А.
при секретарі - Каплоух Н.Б.
розглянула у відкритому судовому засіданні в м. харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 22 липня 2015 року по цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 , зацікавлені особи - Червонозаводський відділ державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, Фрунзенський відділ державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, ОСОБА_2 про визнання дій неправомірними, на бездіяльність та зобов'язання вчинити пені дії, -
В С Т А Н О В И Л А :
У червні 2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду із скаргою, яка була доповнена, в якій зазначила, що у травні 2015 року вона звернулась з інформаційним запитом до Фрунзенського ВДВС ХМУЮ про видачу розрахунку нарахування аліментів, які підлягають стягненню з ОСОБА_2.
У травні 2015 року вона отримала відповідь, яка, на її думку, не відповідає дійсності, так як з наведеним розміром заборгованості вона не згодна, оскільки відповідно до рішення суду від 20 грудня 2004 року ОСОБА_2 повинен сплачувати аліменти на її користь на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 до досягнення нею 23 річного віку, починаючи з 20 жовтня 2004 року, але державний виконавець почав здійснювати нарахування заборгованості на 13 місяців пізніше.
Таким чином, їй було надано розрахунок про не повну заборгованість по аліментам за період з жовтня 2004 року по жовтень 2009 року. Просила провести нарахування розрахунку заборгованості по аліментам за вказаний період.
Також, просила зобов'язати Червонозаводський ВДВС ХМУЮ провести розрахунок нарахування заборгованості по аліментам за цей же період та у зв'язку з невиконанням такого розрахунку по закритому виконавчому провадженню, визнати дії неправомірними.
Представник Червонозаводського ВДВС ХМУЮ скаргу не визнав, просив відмовити в її задоволенні, оскільки ОСОБА_1 не довела належним чином її доводи і із будь-яким звернення до ВДВС про видачу розрахунку заборгованості вона не зверталась.
Представник Фрунзенського ВДВС також вимоги скарги не визнав, посилаючись на її безпідставність.
Зацікавлена особа ОСОБА_2 просив залишити скаргу без задоволення та пояснив, що добровільно виплачував аліменти на утримання повнолітньої доньки та вважає, що повністю виплатив аліменти за рішенням суду.
Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 22 липня 2015 року в задоволенні заяви відмовлено.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 з посиланням на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати зазначену вище ухвалу суду першої інстанції, з направленням справи для подальшого розгляду до суду першої інстанції.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції відповідно до вимог ст. 303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія не вбачає підстав для її задоволення.
Відповідно до ст. 312 ЦПК| України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції відхиляє апеляційну скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.
Відповідно до вимог ст.ст. 383, 385 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.
Відповідно до ст. 385 ЦПК України, роз'яснень, що містяться у пункті 16 Постанови Пленуму ВСС України № 6 від 07 лютого 2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» скаргу на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби може бути подано до суду у десятиденний строк, а при оскарженні постанови про відкладене провадження виконавчих дій - у триденний строк, які обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.
Скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.
При цьому, десятиденний строк звернення до суду зі скаргою на рішення, дії або бездіяльність органів державної виконавчої служби та їх посадових осіб відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження» обчислюється з моменту коли заявнику стало відомо про порушене право .
Матеріали справи свідчать та не заперечується ОСОБА_1, що про порушення, як вона вважає, її прав їй стало відомо, починаючи з 2006 року. Про це також свідчать долучені до справи копії судових рішень від 08.07.2011 року, від 10.10.2012 року, від 21.03.2013 року, від 13.05.2014 року ( а.с. 47-49, 50-51, 52, 55-57).
Тому висновок суду про те, що обчислювати передбачений законом строк для звернення до суду, з моменту отримання заявником відповіді на запит 28.05.2015 року немає підстав, є обґрунтований.
ОСОБА_1 під час судового розгляду не надано будь-яких доказів щодо поважності причин пропущення вищевказаного строку.
Судом першої інстанції також встановлено, що рішенням Червонозаводського районного суду м.Харкова від 20.12.2004 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітної плати на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 починаючи з 20 жовтня 2004 року до досягнення дитиною 23 років (а.с.9).
На виконання рішення суду було видано виконавчий лист, який було передано на виконання до Червонозаводського ВДВС за місцем проживання боржника.
30.06.2006 року ВДВС Червонозаводського району виконавчий лист було направлено до ВДВС Фрунзенського району за місцем роботи боржника ОСОБА_2, з зазначенням суми заборгованості та порядку її утримання.
Постановою державного виконавця Фрунзенського ВДВС Харківського міського управління юстиції про закінчення виконавчого провадження від 02.04.2009 року визначено на час звільнення боржника ОСОБА_2 з роботи станом на 02.02.2009 року розмір заборгованості по аліментам обчислений на підставі довідки ПП «Ікар 97» в розмірі 2 192,58 грн., станом на 01.06.2009 року заборгованість становила - 2 997,37 грн. Виконавчий лист направлено до ВДВС Червонозаводського району за місцем проживання боржника. (а.с.44).
Вказану обставину ОСОБА_1 не оспорювала, що під час кожного направлення виконавчого листа їй про це та про розмір заборгованості повідомлялось, але із заборгованістю вона згодна не була, оспорюючи дії ВДВС до суду.
ІНФОРМАЦІЯ_2 року донька ОСОБА_1 та ОСОБА_2, досягла 23 річного віку, тому нарахування аліментів було припинено, але продовжувалось утримання наявної заборгованості.
01.06.2011 року виконавче провадження було закрито у зв'язку із повним утриманням заборгованості, виконавчий лист повернуто до суду. Вищенаведені обставини також заявник не оспорювала, але вважає, що виконавче провадження закрито передчасно, оскільки заборгованість ОСОБА_2, була нарахована державними виконавцями не за повний період та не у повному розмірі, тому й утримана не повністю.
Посилання ОСОБА_1 на те, що ВДВС повинен був кожен раз отримавши виконавчі листи здійснити свій розрахунок заборгованості, а не приймати до уваги заборгованість наведену Червонозаводським ВДВС не ґрунтуються на законі.
Порядок стягнення аліментів передбачений ст.74 Закону України «Про виконавче провадження», яка не передбачає обов'язок державного виконавця при отриманні виконавчого листа для направлення за місцем роботи боржника, проводити свій розрахунок. У даному випадку Фрунзенський ВДВС виконував вказівку ВДВС Червонозаводського району про порядок утримання нарахованої ним заборгованості, шляхом направлення виконавчого листа до бухгалтерії підприємства, яка територіально знаходиться у Фрунзенському районі міста Харкова.
Матеріали справи свідчать про те, що на звернення ОСОБА_1 від 19.05.2015 року Фрунзенським ВДВС Харьківського міського управління юстиції було надано відповідь від 20.05.2015 року з наданням копії розрахунку заборгованості ( а.с. 10, 40-42).
З огляду на зазначене, суд також дійшов обґрунтованого висновку про те, що вимоги ОСОБА_1 до Червонозаводського ВДВС ХМУЮ про зобов'язання здійснити розрахунок нарахування заборгованості є безпідставними, оскільки Червонозаводським ВДВС при кожному пересиланні виконавчого листа до виконання було здійснено нарахування заборгованості. У разі незгоди з сумою заборгованості стягувач мала право оскаржити її до суду в позовному провадженні.
Доводами апеляційної скарги висновки суду першої інстанції не спростовуються.
Згідно ст.. 303 ЦПК України апеляційний суд в апеляційному порядку перевіряє законність та обґрунтованість судове рішення першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції. Апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами. Апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.
Колегією суддів не встановлено таких порушень норм процесуального та матеріального права, які могли стати підставою для перегляду судового рішення першої інстанції та ухвалення нового про задоволення скарги.
Керуючись ст.ст. 303,304,307, 312, 313, 317, 319, 323, 324 ЦПК України, колегія суддів
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.
Ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 22 липня 2015 року залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді