Номер провадження: 22-ц/785/4277/15
Головуючий у першій інстанції Мазун І. А.
Доповідач Станкевич В. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.05.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі :

головуючого - Станкевича В.А.

суддів - Бабія А.П.

- Варикаші О.Д.

при секретарі - Абалдова О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 12 березня 2015 року, -

встановила:

До суду звернувся ОСОБА_3 з позовною заявою до Публічного Акціонерного Товариства "Райффайзен Банк Аваль" (далі - ПАТ " Райффайзен Банк Аваль") про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди.

Позивач, обґрунтовуючи свою позицію посилався на те, що з 04.08.2004 року він працював на різних посадах, з 14.08.2012р. на підставі Наказу № 3315/1-к був призначений на посаду начальника Управління проблемних кредитів Одеської обласної дирекції Департаменту проблемних кредитів. Пізніше, на підставі відповідного наказу керівника підприємства від 02 липня 2014 року ОСОБА_3 було звільнено з займаної посади за ст. 40 ч. І п.1 КЗпП України у зв'язку із скороченням відповідної посади. Позивач вбачав, що адміністрацією підприємства при його звільнені були допущені значні порушення трудового законодавства, що і явилось підставою для його звернення до суду із даним позовом.

В процесі розгляду справи позивач заявлені вимоги підтримав та просив суд визнати його звільнення з роботи без законних на те підстав, внести відповідні зміни у штатний розклад ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" та поновити його на роботі на посаді начальника Управління проблемних кредитів Одеської обласної дирекції Департаменту проблемних кредитів AT "Райффайзен Банк Аваль" з посадовим окладом станом на дату звільнення, стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за весь час вимушеного прогулу, стягнути з відповідача на його користь компенсацію заподіяної моральної шкоди у розмірі 50 000,00 гривень., допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення його на роботі та стягнення на його користь з ПАТ " Райффайзен Банк Аваль " середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу.

У судовому засіданні позивач цілком підтримав заявлені позовні вимоги, просив суд позов задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав, надав до суду заперечення відповідно до яких, просив суд в задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 12 березня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_3 до ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди залишені без задоволення.

В апеляційній скарзі, ставиться питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач з 04 серпня 2004 року працював в ПАТ " Райффайзен Банк Аваль".

Позивачем займались різні посади, останньою з яких була посада начальника Управління проблемних кредитів Одеської обласної дирекції департаменту проблемних кредитів, що вичерпно підтверджується наданими позивачем копією Трудової книжки на ім'я позивача від 04 серпня 2004 року.

Відповідно до п.п. 1 п. 1 розпорядження правління AT "Райффайзен Банк Аваль" від 25.06.2014р. постановлено виключити з організаційної структури банку датою звільнення /переведення/ останнього працівника відділ стягнення (м. Одеса) управління проблемних кредитів Одеської обласної дирекції Департаменту проблемних кредитів.

Згідно Наказу № 2111-к від 02 липня 2014 року, ОСОБА_3 було звільнено з займаної посади у зв'язку із скороченням чисельності або штату працівників на підставі ст. 40 ч. 1 п. 1 КЗпП України, підстава звільнення - наказ № 223-к від 14.01.2014р., протокол засідання профкому ППО Одеської ОД АТ " Райффайзен Банк Аваль " № 8 від 12.07.2014р.

Директор департаменту персоналу ПАТ " Райффайзен Банк Аваль " наказом № 223-к від 14 січня 2014 року, попередив працівників департаменту проблемних питань, вказаних у Додатках 1-2 до цього наказу про наступне звільнення за скороченням чисельності та штату працівників у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці, а саме: скорочення чисельності та штату працівників (п. 1 ст. 40 КЗпП України), через два місяця з дня ознайомлення з цим наказом.(а.с. 13, 39, 42)

В наказі зазначено запропонувати працівникам іншу роботу в Банку відповідно до чинного законодавства.

У випадках згоди переведення на іншу роботу за запропонованими посадами, працівникам передати до департаменту персоналу банку заяви про переведення на обрану посаду. Не надання заяви буде вважатися відмовою від запропонованих посад.

У разі відмови працівника від переведення на запропоновані посади, здійснити їх звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці, а саме: скорочення чисельності та штату працівників, за п. 1 ст. 40 КЗпП України.

Відповідно до Додатку № 2 до Наказу №223-к від 14.01.2014р. перелік працівників що попереджаються про наступне звільнення за п. 1 ст.40 КЗпП України.

З матеріалів справи вбачається, що даний наказ та Додаток № 2, відповідачу надавалися для ознайомлення яке відбувалося у відповідності із переліком працівників, вказаний факт підтверджується черговістю ознайомлення, який здійснено у відповідності до вказаного додатку. (а.с. 14)

Крім того, матеріалами справи, 1.07.2О14р. підтверджується, що позивач повторно був ознайомлений з пропозиціями вакансій AT "Райффайзен Банк Аваль" станом на 01 липня 2014 року, однак жодної вакансії не обрав і з цього приводу із заявами про переведення на будь-яку запропоновану вакансію не звертався.

Адміністрація Одеської обласної дирекції " Райффайзен Банк Аваль " звернулася із поданням до голови профспілкового комітету організації.

Відповідно до подання, ПАТ " Райффайзен банк Аваль " звернувся у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці, а саме: скороченням чисельності та штату працівників управління проблемних кредитів Одеської області структуру Департаменту проблемних кредитів у відділі скорочується посада начальника управління підрозділу управління проблемних кредитів Одеської ОД та просив надати згоду профкомітету на звільнення ОСОБА_6 за п.1 ст. 40 КЗпП України (скороченням штату) та обґрунтовував тим, що ОСОБА_6 ознайомлений з постановою на скорочення, йому були запропоновані вільні вакансії, від яких останній відмовився.

Як вбачається з Витягу із протоколу № 9 від 02 липня 2014 року профспілки Одеської Обласної дирекції " Райффайзен Банк Аваль " надано згоду профкому Одеської Обласної дирекції на звільнення ОСОБА_6 з посади начальника управління проблемних кредитів Одеської ОД за п.1 ст. 40 КЗпП України (скороченням штату). ОСОБА_6 був присутній за засіданні профспілкового комітету, що підтверджується змістом протоколу, де відображено думку позивача щодо скорочення цієї посади та його наступного звільнення

Згідно п.1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідація, реорганізація, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Частиною 2 ст. 40 КЗпП України передбачено, що звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2, і 6 ст. 40 КЗпП України, допускається, якщо неможливо перевести працівника за його згодою, на іншу роботу.

Відповідно до пункту 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 року № 9 "Про практику розгляду судами трудових спорів" розглядаючи трудові спори, пов'язані зі звільненням за скороченням штату, суди зобов'язані з'ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, скорочення (чисельності або штату працівників; чи додержано роботодавцем норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника; які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що роботодавець не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі, чи був попереджений працівник за 2 місяці про наступне вивільнення.

На підставі наведеного суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що порушень діючого трудового законодавства України в діях відповідача стосовно звільнення працівника ОСОБА_6 у зв'язку зі скороченням штату працівників не встановлено.

Суд першої інстанції обґрунтовано не взяв до уваги ствердження позивача стосовно того, що 16.01.2014 року він був ознайомлений з наказом директора департаменту персоналу ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" від 14.01.2014р. "Про - попередження, про наступне звільнення за скороченням чисельності та штату працівників" та запропонованими вакансіями, однак не був ознайомлений з Додатком № 2 до вказаного наказу (працівники ЦО, робочі місця яких знаходяться в Одеській обласній дирекції), на електронну пошту позивача вказаний додаток не надсилався та особисто вручений не був, а також у список наданих йому вакансій не були включені всі вільні вакансії, зокрема посада начальника відділу стягнення (м.Одеса) управління проблемних кредитів Одеської обласної дирекції, оскільки сам позивач стверджував і це підтверджується матеріалами справи, що 1.07.2О14р. він повторно був ознайомлений з пропозиціями вакансій AT "Райффайзен Банк Аваль" станом на 01 липня 2014 року, однак жодної вакансії позивач не обрав і з цього приводу із заявами про переведення на будь-яку запропоновану вакансію не звертався.

Крім того позивач зазначав, що не він був персонально повідомлений про наступне звільнення за скороченням оскільки наказ від 14.01.2014 року не містить конкретного переліку посад та прізвищ працівників, які будуть звільнені, у переліку вакантних посад (станом на 01.07.2014р.), не було зазначено наявні посади Начальника відділу стягнення Управління проблемних кредитів Одеської ОД, начальника відділу стягнення (м. Херсон) Управління проблемних кредитів Одеської ОД, та інших зокрема посади Управління продаж МСБ, Департаменту проблемної заборгованості роздрібних клієнтів та ряду інших, в день звільнення не було проведено повний розрахунок, а частина коштів не виплачена, при звільнені йому не було своєчасно видана копія наказу про звільнення, підприємством не були виплачені всі суми, що належали йому від відповідача.

Наведені фактичні обставини та матеріали справи спростовують посилання позивача на порушення стороною відповідача вимог і норм трудового законодавства щодо ознайомлення працівника наказом про звільнення, видачі належно оформленої трудової книжки та виплати всіх сум, належали йому від підприємства.

Сам позивач в суді зазначав, що йому 02.07.2014р. у відділі кадрів вручили трудову книжку, а 26.07.2014р. він отримав наказ про своє звільнення.

Крім того, як вбачається з копії наказу про звільнення, який є в матеріалах справи, 27.08.2014р. позивач отримав копію наказу про звільнення від 02.07.2014р., про що є підпис на самому наказі.

Перевіряючи обґрунтованість даних тверджень, суд встановив, що позивача було звільнено з роботи на підставі наказу про звільнення № 2111-к від 02.07.2014р., виплати були здійснені в день звільнення, а саме: виплати за відпрацьовані дні, грошової компенсації за невикористану відпустку, індексації доходів, вихідної допомоги при звільненні та оплати листків непрацездатності було оплачено рахунок коштів Банку перші п'ять днів тимчасової непрацездатності за листками непрацездатності, виплата допомоги при тимчасовій непрацездатності за інші дні за остатками непрацездатності була здійснена пізніше (після отримання фінансування від Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності) (а.с. 43, 44, 51-54)

Що стосується стверджень позивача, що на момент звільнення була вакантна посада начальника відділу стягнення (м.Одеса) управління проблемних кредитів Одеської обласної дирекції, на яку він претендував, то з матеріалів справи видно, що в переліку вакансій, як станом на 14.01.2014р. так і станом на 01.07.2014р. вказана посада була відсутня.

Оскільки суд відмовив у позовних вимогах про поновлення на роботі, то відсутні правові підстави стягнення середнього заробітку за час після звільнення позивача.

Стосовно позовної вимоги щодо внесення відповідних змін у штатний розклад ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" суд першої інстанції обґрунтовано вважав, що правових підстав для її задоволення не має, оскільки в судовому засіданні не знайшли свого підтвердження позовні вимоги щодо незаконного звільнення позивача з посади начальника управління проблемних кредитів м. Одеса) Одеської обласної дирекції Департаменту проблемних кредитів AT "Райффайзен Банк Аваль", а відтак такі вимоги задоволенню не підлягають.

Згідно ст.ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Що стосується позовних вимог позивача про стягнення з відповідача на його користь у відшкодування моральної шкоди 50 000 грн. тому, що у зв'язку зі звільненням він переніс фізичні та душевні страждання, які привели до порушення стану душевної рівноваги, то суд першої інстанції обґрунтовано зазначив, що вказані позовні вимоги не знайшли підтвердження в судовому засіданні, є необґрунтованими, недоведеними та задоволенню не підлягають, будь-які докази спричинення позивачеві моральної шкоди відсутні.

Враховуючи все вищевикладене колегія вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 312, 313, ч. 1 п. 4 ст. 314, ст. ст. 315, 317, 319 ЦПК України колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 12 березня 2015 року по справі за позовною заявою ОСОБА_3 до ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом 20 днів з дня набрання законної сили до суду касаційної інстанції.

Судді апеляційного суду Одеської області В.А. Станкевич

А.П. Бабій

О.Д. Варикаша