З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 травня 2015 року м. Дергачі
Дергачівський районний суд Харківської області в складі:
головуючого - судді Овсяннікова В.С.,
при секретарі судового засідання - Гомон Р.Л.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дергачі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, -
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування квартирою АДРЕСА_1.
В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначила, що згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого 01.12.1994 року комісією по приватизації державного житлового фонду Солоницівського АТП-20, їй на праві приватної власності належить квартира за адресою: АДРЕСА_1. В зазначеній квартирі прописана вона та її брат ОСОБА_2
Оскільки з 1997 року ОСОБА_2в будинку не проживає, тому він втратив право користування житловим будником. Вона є інвалідом ІІ групи по зору. У зв'язку з тим, що ОСОБА_2 прописаний в належній їй на праві приватної власності квартирі вона не може оформити субсидію.
В судове засідання позивач не з'явилась, але надала суду заяву, в якій свої позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить розглядати справу в її відсутність.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про поважні причини неявки суд не повідомив, про час та місце проведення судового засідання повідомлявся заздалегідь та належним чином.
Згідно ч.2 ст. 77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні ним правовідносини.
Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що квартира за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві власності позивачу по справі ОСОБА_1 згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого 01.12.1994 року комісією по приватизації державного житлового фонду Солоницівського АТП-20 (а.с.9-13).
В квартирі зареєстровані: ОСОБА_1 - позивач по справі, ОСОБА_2 - відповідач по справі (а.с.18).
Позивач вказує, що ОСОБА_2 не проживає в квартирі з 1997 року.
Відповідно до вимог ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.
Згідно вимог ч. 1 ст. 321, ч. 1 ст. 383, ст. 391 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Як вбачається з акту депутата Солоницівської селищної ради Дергачівського району Харківської області від 04.03.2015 року ОСОБА_2був прописаний за адресою: АДРЕСА_1, але за зазначеною адресою не проживав та не проживає з 1997 року, будь-які речі його в будинку відсутні, комунальні платежі не сплачував (а.с.4).
Дані обставини свідчать про те, що ОСОБА_2 втратив право користування спірною квартирою, оскільки більше, ніж шість місяців без поважних причин не проживає в будинку; вселитись протягом цього часу не намагався; ніхто його право на проживання у будинку не порушував, а тому позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 321, 383, 391 ЦК України, ст. 71 ЖК України, ст.ст. 10, 11, 15, 30, 60, 61, 208, 213, 215, 224, 228 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави витрати по сплаті судового збору у розмірі 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня ухвалення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя В.С. Овсянніков