Справа № 463/848/15 Головуючий у 1 інстанції: Лакомська Ж.І.
Провадження № 22-ц/783/7272/15 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Т. Г.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого Мусіної Т.Г.

суддів Левика Я.А., Савуляка Р.В.

за участі секретаря Фейір К.О.

з участю: представника позивача ОСОБА_2 ОСОБА_3,

відповідача ОСОБА_4 та її представника адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 та апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Личаківського районного суду м. Львова від 13 жовтня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, третя особа Личаківська районна адміністрація Львівської міської ради, про приведення горища до попереднього стану, усунення перешкод в користуванні горищем, встановлення сервітуту на право користування приміщенням,-

в с т а н о в и л а :

У лютому 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом. уточненим у червні 2015 року, до ОСОБА_4, третя особа Личаківська районна адміністрація Львівської міської ради, про приведення горища до попереднього стану, усунення перешкод в користуванні горищем, встановлення сервітуту на право користування приміщенням, в якму просив:

- зобовязати ОСОБА_4 привести горище та приміщення № 2-6 площею 8,3 кв.м. у будинку № 8 по вул. Самійленка у м. Львові до попереднього стану шляхом закладання самовільно влаштованого люку виходу на горище та відновлення дверного прорізу виходу на горище у приміщенні № 2-6 площею 8,3 кв.м. у будинку № 8 по вул. Самійленка у м.Львові;

- зобовязати ОСОБА_4 не чинити будь-які перешкоди ОСОБА_2 та іншим законним володільцям квартири АДРЕСА_1 у володінні та користуванні горищем у будинку № 8 по вул. Самійленка у м. Львові;

- встановити сервітут, яким надати позивачу та іншим законним володільцям квартири АДРЕСА_1 право безстрокового, безоплатного користування приміщенням № 2-6 площею 8,3 кв.м. у будинку № 8 по вул. Самійленка у м.Львові.

Свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що він є власником квартири № 1 у будинку №8, будинок є двокартирним, власником квартири № 2 вказаного будинку є відповідачка ОСОБА_4. Будинок складається з підвалу, мезоніну та горища. Вхід на горище, яке є місцем спільного користування здійснювався власниками через двері, проріз яких розташований на мезоніні. Вхід відбувався через приміщення позначені на плані під №2-6 площею 8.3 кв.м, яке перебуває у власності відповідачки. У жовтні 2014 року відповідачка самовільно, без згоди позивача влаштувала люк виходу на горище у несучій стіні, а існуючий вихід на горище, що здійснювався через приміщення 2-6 замурувала, шляхом встановлення цегляних стін у дверних прорізах. Зазначає, що перепланування було проведено без його згоди, з порушенням вимог державних будівельних норм, без затвердженого та погодженого у встановленому законом порядку проекту, без дозволів відповідних служб. Посилаючись на вказане, просив задовольнити його позов.

Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 13 жовтня 2015 року позов ОСОБА_2 задоволено частково та:

-зобовязано ОСОБА_4 привести горище та приміщення № 2-6 площею 8,3 кв.м. у будинку № 8 по вул. Самійленка в м. Львові до попереднього стану шляхом закладання самовільно влаштованого люку виходу на горище та відновлення дверного прорізу виходу на горище у приміщенні № 2-6 площею 8,3 кв.м. у будинку № 8 по вул. Самійленка в м. Львові;

-зобовязано ОСОБА_4 не чинити ОСОБА_2 перешкод у володінні та користуванні горищем в будинку № 8 по вул. Самійленка в м. Львові.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішення суду оскаржили представник позивача ОСОБА_2 ОСОБА_3 та відповідач ОСОБА_4.

В апеляційній скарзі представник позивача зазначає, що рішення суду в частині відмови у задоволенні позовної вимоги про встановлення сервітуту є незаконним та не обґрунтованим. Зокрема вказує, що доступ позивача до горища у будинку можливий лише через приміщення №2-6 у будинку № 8 по вул. Самійленка у м. Львові, яке належить відповідачці на праві власності, тому без встановлення сервітуту позивач не зможе потрапити на горище, оскільки в рішенні суду нічого не вказаного про можливість користування чужим приміщенням для проходу позивача. Просить рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позову.

В апеляційній скарзі відповідач зазначає, що оскаржуваним рішенням суду порушені її права як власника АДРЕСА_2, а також приміщення № 2-6 у вказаному будинку. Вказує, що рішенням суду позивачеві фактично надано право використовувати її квартиру для проходу до горища, а вона зобовязана надавати позивачеві доступ до своєї квартири незалежно від особистих, сімейних та інших обставин. Крім цього зазначає, що позивач має можливість обладнати доступ до горища у спосіб, який не стосується порушення її права власності на приміщення № 2-6. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши доводи осіб, які зявились в судове засідання, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, передбачених ст. 303 ЦПК України, колегія судів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_4 підлягає відхиленню, апеляційна скарга представника позивача ОСОБА_2 підлягає задоволенню частково: рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про встановлення сервітуту на право користування приміщенням підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового рішення про часткове задоволення позову у цій частині, виходячи з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_2 відповідно до реєстраційного посвідчення від 07 жовтня 1998р. серія КММ № 020134, виданого ЛОДК Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки є власником квартири АДРЕСА_3 на підставі договору купівлі-продажу від 18.07.1998р. (а.с. 4).

Відповідно до свідоцтва про право власності на квартиру від 06 листопада 2003р. №Л156866 відповідач ОСОБА_4 є власником АДРЕСА_4 (а.с. 15, 16).

Наказом Департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради № 1 від 11.01.2008р. на підставі заяви ОСОБА_2 та ОСОБА_4 будинок № 8 по вул. Самійленка у м. Львові знятий з балансу міської ради та передано у власність вказаним громадянам (а.с. 79).

Будинок є памяткою архітектури.

Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 29.04.2015р. ухвалено: визначити ідеальні частки співвласників будинку № 8 на вул. Самійленка у м. Львові та визнати за ОСОБА_2 право власності на 67/100 частки будинку № 8 на вул. Самійленка у м. Львові з врахуванням належності приміщень: коридор 3,1 кв.м., коридор 2,1 кв.м., кухня 11,5 кв.м., санвузол 4,1 кв.м., житлова 21,6 кв.м., житлова 19,8 кв.м., житлова 19,1 кв.м., підвал 20,9 кв.м., підвал 19,0 кв.м., а також спільної із ОСОБА_4 належності приміщення підвалу 18,5 кв.м.

Визнати за ОСОБА_4 право власності на 33/100 частки будинку № 8 на вул. Самійленка у м. Львові з врахуванням належності приміщень: коридор, 2,5 кв.м, санвузол 4,3 кв.м., кухня 10,5 кв.м., житлова 21,8 кв.м., житлова 19,7 кв.м., кладова 8,3 кв.м., підвал 19,5 кв.м., а також спільної із ОСОБА_2 належності приміщення підвалу 18,5 кв.м.

Вказане рішення суду набрало законної сили.

Згідно технічного паспорту на будинок № 8 по вул. Самійленка у м. Львові та експлікації площ до плану житлового садибного будинку коридор І пл. 1,2 кладова ІІ пл. 0,8 кв.м., ІІІ сходова пл. 6,5 кв.м. на першому поверсі та Г сходова пл. 9,9 кв.м є в загальному користуванні співвласників.

До кладової під № 2-6 пл. 8,3 кв.м., що є власністю відповідача ОСОБА_4 та є складовою її квартири, впритул прилягає горище (площа якого на плані не визначена), що розташоване над кімнатою під літ. 1-7 пл. 19,1 кв.м. на першому поверсі квартири № 1, яка є власністю позивача ОСОБА_2 Вхід на горище, яке є у спільному користуванні співвласників, здійснюється по сходовій, що є у спільному користуванні, через кладову під № 2-6 пл. 8,3 кв.м., що є власністю ОСОБА_4 (а.с. 60).

Розпорядженням Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради № 41 від 08.02.2013р. з врахуванням висновку міжвідомчої комісії від 11.12.2012р. (протокол № 5 - 45 § 5) дозволено власнику ОСОБА_4 здійснити перепланування кв. № 2 в буд. № 8 на вул. В.Самійленка згідно з поданою проектною документацією без врахування приєднання частини коридору загального користування площею 1,7 кв.м. та влаштування люку виходу на горище у звязку з відсутністю згоди власників кв. № 1.

Після перепланування квартира № 2 буде складатись з коридору пл. 1,5 кв.м., кухні пл. 8 кв.м., санвузла пл. 7,8 кв.м., житлових кімнат пл. 21,8 кв.м., пл. 19,7 кв.м., комори пл. 8,3 кв.м. загальна площа становитиме 67,1 кв.м., житлова площа 41,5 кв.м. комора в підвалі площею 19,4 кв.м. (а.с. 37).

Судом встановлено, що фактично власником кв. № 2 закрито дверний отвір для виходу на горище у приміщенні № 2-6 площею 8,3 кв.м. та влаштовано люк для виходу на горище без згоди Личаківської районної адміністрації та іншого власника, чим створені перешкоди співвласнику будинку ОСОБА_2 у користуванні горищем у разі такої необхідності.

З врахуванням наведеного суд першої інстанції правильно задовольнив позов ОСОБА_2 у цій частині та зобовязав відповідача ОСОБА_4 відновити вхід на горище до попереднього стану.

Проте колегія суддів вважає, що не можна погодитись з висновком суду про те, що підстави для встановлення сервітуту на користування приміщенням пл. 8,3 кв.м. повністю відсутні з підстав відновлення права позивача на користування горищем шляхом усунення перешкод, оскільки це призводить о порушення прав власника ОСОБА_4

Відповідно до положень ч.1 ст. 401, ч.1 ст. 403 ЦК України право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом. Сервітут визначає обсяг прав щодо користування особами чужим майном.

Оскільки вхід на спільне горище можливий лише через приміщення № 2-6 площею 8,3 кв.м, позивач ОСОБА_2 просив встановити сервітут, яким надати право безстрокового, безоплатного користування приміщенням № 2-6 площе 8,3 кв.м. у будинку № 8 по вул. Самійленка у м. Львові Рущишину ОСОБА_6 та іншим законним володільцям кв. 1 у цьому будинку.

Колегія суддів вважає, що позов в частині встановлення сервітуту підлягає задоволенню частково.

З врахуванням того, що зазначене приміщення площею 8,3 к.м. є власністю відповідача ОСОБА_4 із визначеним цільовим призначенням як кладова і власник має право та використовує його для задоволення своїх потреб, колегія суддів вважає, що правові підстави для встановлення сервітуту на право користування позивача та невизначених інших осіб повністю цим приміщенням без зазначення цілей використання та без обмеження кількістю разів відсутні і такий може бути встановлений лише для проходу на горище для обслуговування даху та коминів у разі такої необхідності двічі на рік за попереднім погодженням із власником приміщення ОСОБА_4 до зміни цільового призначення цього приміщення.

В протилежному випадку запропонований позивачем варіант сервітуту суттєво обмежує права власника ОСОБА_4 та створює їй перешкоди у користуванні її власністю за цільовим призначенням та фактично перетворює її квартиру у прохідну для невизначеного кола осіб.

Керуючись п.2 ч.1 ст.307, п.2,4 ч.1 ст. 309, ч.2 ст. 314, ст.ст. 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Личаківського районного суду м. Львова від 13 жовтня 2015 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення.

Позов ОСОБА_2 про встановлення сервітуту на право користування приміщенням задовольнити частково.

Встановити сервітут, яким надати право двічі на рік безоплатного користування приміщенням комори під літ. 2-6 площею 8,3 кв.м. у будинку № 8 по вул. Самійленка у м.Львові, що належить на праві власності ОСОБА_4 для проходу ОСОБА_2, власнику квартири АДРЕСА_5, на горище будинку № 8 по вул. Самійленка у м. Львові за попереднім погодженням з власником приміщення під літ. 2-6 площею 8,3 кв.м. у будинку № 8 по вул. Самійленка у м.Львові до зміни його цільового призначення.

В решті рішення суду залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_4 в користь представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 267 гр. 96 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, може бути оскаржене в касаційному порядку протягом 20-ти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ з дня набрання рішенням апеляційного суду законної сили.

Головуючий Т.Г. Мусіна

Судді: Я.А. Левик

ОСОБА_7