Овруцький районний суд Житомирської області
Справа № 286/4314/14-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
22 січня 2015 року м. Овруч
Овруцький районний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді Вачко В. І.
з секретарем Мінич Ю. М.,
за участю представника позивача ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Овручі справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної і моральної шкоди , -
Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи відповідно до вимог ст.74 ЦПК України, оскільки судові повістки з іншими документами були завчасно надіслані відповідачу за зареєстрованим місцем його проживання, зазначеним у наданих на вимогу суду відомостях адресно-довідкового підрозділу територіального органу ДМС України в Житомирській області, однак повернулись до суду з відміткою пошти «за закінченням терміну зберігання»; про причини неявки відповідач суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав.
В судовому засіданні представник позивача погодився на заочий розгляд справи, позовні вимоги підтримав, просив їх задоволити в повному обсязі.
Відповідно до ст.ст.224, 225 ЦПК України суд здійснює заочний розгляд справи на підставі наявних у справі даних та доказів, що відповідає положенням ч.4 ст.169 ЦПК України.
Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши та перевіривши докази у справі, суд дійшов наступних висновків.
Згідно з ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
У відповідності до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути зокрема відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди.
Згідно з ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є зокрема витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.
Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної, а також шкода, завдана майну фізичної, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я відшкодовується у випадках, встановлених цим Кодексом та іншими законами.
Вироком Овруцького районного суду Житомирської області від 15.11.2013 року у справі № 286/5686/13-к , який набрав законної сили 29.01.2014 року, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, а саме заподіянні потерпілій ОСОБА_2 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди за його участю тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, та призначено йому покарання у вигляді 3-х років обмеження волі без позбавлення права керування транспортними засобами, на підставі ст.75 КК України обвинуваченого ОСОБА_3 звільнено від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 роки, стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_3 130,18 грн. витрат на користь Овруцької ЦРЛ та 4633,20 грн. витрат на користь Житомирської обласної лікарні ім.Горбачевського на лікування потерпілої ОСОБА_4, стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь потерпілої ОСОБА_4 5488,29 грн. матеріальної та 50000 грн. моральної шкоди.

Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, обов'язковий для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Вироком Овруцького районного суду Житомирської області від 15.11.2013 року у справі № 286/5686/13-к, який набрав законної сили 29.01.2014 року, і має преюдиційний характер, встановлено, що дорожньо-транспортна пригода відбулось внаслідок неправомірних дій ОСОБА_3, якими завдано шкоди потерпілій ОСОБА_4, та з його вини, а тому ці обставини не потребують доведення у цій цивільній справі.

Зокрема вироком встановлено, що 23 червня 2013 року, біля 22 год. 25 хв., в с.Гошів Овруцького району, ОСОБА_3, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, не маючи посвідчення і відповідних документів на право керування транспортним засобом категорії «А», керуючи власним мотоциклом марки «ИЖ Юпитер-5», без д.н.з., та рухаючись по проїзній частині вулиці села, в порушення вимог пунктів 2.1, 2.9, 11.2, 11.3, 12.3, 12.1, 13.1, 13.3 Правил дорожнього руху України (ПДР) не обрав безпечну швидкість руху з урахуванням свого стану (алкогольне сп'яніння) та своїх навиків керування транспортним засобом, внаслідок чого не впорався з керуванням, допустив виїзд на смугу зустрічного руху, де скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_2, яка рухалась понад лівим узбіччям в зустрічному напрямку та яку він (ОСОБА_5) завчасно виявив, внаслідок чого ОСОБА_2 отримала тілесні ушкодження у вигляді перелому правої великогомілкової кістки зі зміщенням відломків, закритого перелому лівої великогомілкової кістки зі зміщенням відломків, які (тілесні ушкодження) за ступенем тяжкості відносяться до категорії середніх по критерію тривалого розладу здоров'я та при відсутності ознак небезпеки для життя. Порушення водієм ОСОБА_3 вимог пунктів 2.9, 11.2, 11.3, 12.1, 12.3, 13.1, 13.3 ПДР України знаходиться в прямому причинному зв'язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та наставшими наслідками, тобто отриманням ОСОБА_4 середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є зокрема діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Як встановлено вироком Овруцького районного суду Житомирської області від 15.11.2013 року у справі № 286/5686/13-к, ОСОБА_3 є власником мотоцикла марки «ИЖ Юпитер-5», д.н. НОМЕР_1, який він придбав на початку липня 2012 року у знайомого, але документів на цей мотоцикл на себе не переоформив. А відтак, ОСОБА_3 є належним відповідачем у справі.

У пункті 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» вказано, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Статтею 1196 ЦК України встановлено способи відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я. Зокрема ч.1 ст.1196 ЦК України передбачено, що фізична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я фізичній особі, зобов'язана відшкодувати потерпілому додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема з копій виписки із медичної картки стаціонарного хворого, довідки до акту огляду МСЕК, квитанцій та фіскальних чеків, позивач у зв'язку з отриманими травмами ніг продовжує лікуватись і після ухвалення вироку, внаслідок чого на придбання медичних препаратів в період стаціонарного лікування та проїзд у лікарню було витрачено кошти в загальній сумі 2757,31 грн. Тому з огляду на викладене та виходячи з того, що обставини неправомірності дій відповідача та його вина у вчиненні ДТП, наявність безпосереднього причинного зв'язку між неправомірними винними діями відповідача і завданою позивачу шкодою ушкодженням здоров'я, згідно з ч.3 ст.61 ЦПК України, з огляду на вирок Овруцького районного суду Житомирської області від 15.11.2013 року у справі № 286/5686/13-к, як уже зазначалось вище, є встановленими і не потребують доведення у цій цивільній справі, позовна вимога про стягнення з відповідача матеріальної шкоди в сумі 2757,31 грн. є правомірною і підлягає задоволенню.

Згідно з ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає зокрема у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Моральна шкода вішкодовується незалежно від вини фізичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Згідно з ч.1 ст.1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення місячних платежів.

Вироком Овруцького районного суду Житомирської області від 15.11.2013 року у справі № 286/5686/13-к, який набрав законної сили 29.01.2014 року, було частково задоволено цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 до обвинуваченого ОСОБА_3 про стягнення 70000 грн. моральної шкоди і стягнуто із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 50000 грн. моральної шкоди. А тому, виходячи з наведеної обставини та приписів ст.23 та ч.1 ст.1168 ЦК України щодо одноразовості відшкодування моральної шкоди, суд вважає, що правові підстави для повторного стягнення з відповідача моральної шкоди в сумі 30000 грн. відсутні, а тому в цій частині в позові слід відмовити за безпідставністю.

Позивач звільнена відсплати судового збору на підставі п.п.3, 6, 9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», а тому відповідно до ст.88 ЦПК України він підлягає стягненню з відповідача пропорційно до задоволених позовних вимог.

Тому керуючись ст.ст.10, 11, 60, 61, 79, 88, 169 ч.4, 212-215, 224-226 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2) 2757,31 грн. матеріальної шкоди.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1) на користь держави судовий збір в сумі 243,60 грн.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана через Овруцький районний суд в апеляційний суд Житомирської області позивачем протягом десяти днів з дня його проголошення, відповідачем - в цей же строк з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення (крім відповідача), можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: В. І. Вачко