Головуючий суду 1 інстанції - Нагорна Н.В.
Доповідач - Заіка В.В.
Справа № 425/1296/13-ц
Провадження № 22ц/782/158/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«15» жовтня 2015 року м.Сєвєродонецьк

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Луганської області у складі:

головуючого Заіки В.В.,

суддів: Лозко Ю.П., Назарової М.В.,

за участю секретаря Козубської А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Апеляційного суду Луганської області в м. Сєвєродонецьку Луганської області апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 на рішення Рубіжанського міського суду Луганської області від 13 лютого 2015 року по цивільній справі за позовом Приватного акціонерного товариства «АІСЕ Україна» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення боргу, -

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2013 року Приватне акціонерне товариство «АІСЕ Україна» (далі ПрАТ «АІСЕ Україна») звернулося до суду з вказаним позовом, пославшись на наступні обставини.

29 січня 2005 року між позивачем та ОСОБА_2 було укладено Угоду №83027 на придбання автомобіля AVEO H4LM51A та підписано Додатки № 1 та 2 до неї, які є невід'ємними частинами Угоди.

Дана Угода укладена в рамках створеної Позивачем в Україні системи надання послуг з придбання автомобілів «Автоплан».

Дана система продажу полягає у створенні групи покупців, які бажають придбати товар високої вартості - наприклад автомобіль - і які стають учасниками системи. Система встановлює відповідні механізми, які забезпечують придбання кожним учасником автомобіля шляхом сплати його вартості та вартості наданих послуг невеликими щомісячними внесками протягом декількох років.

ОСОБА_2 в червні 2005 року отримав у власність автомобіль марки Chevrolet Aveo, 2005 року випуску та зареєстрував його на своє ім'я в МРЕВ м. Лисичанська 23.06.2005р.

Відповідно до ст. 4 Угоди, ОСОБА_2 зобов'язався оплатити вартість автомобіля та вартість наданих йому позивачем послуг шляхом сплати 84 щомісячних повних внесків.

В забезпечення виконання зобов'язань за вказаною Угодою21 травня 2005 року між позивачем, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було укладено договір поруки, за яким вони зобов'язалися відповідати солідарно перед кредитором в повному обсязі за виконання ОСОБА_2 зобов'язань за Угодою № 83027.

ОСОБА_2, починаючи з травня 2010 року сплачував щомісячні внески систематично порушуючи п. 4.2 Додатку №2 до Угоди щодо розміру оплат, виникла заборгованість у розмірі 22 660 грн. 50 коп.

05 листопада 2010 року Позивач в порядку п. 15.3 ст. 15 Додатку №2 до Угоди направив ОСОБА_2 вимогу одноразової сплати заборгованості, яку останній не виконав.

Посилаючись на вказані обставини, а також на вимоги ст. 554 ЦК України позивач просив стягнути солідарно з Відповідачів - ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь Приватного акціонерного товариства «АІСЕ Україна» суму заборгованості за Угодою № 83027 21489, 78 грн. (двадцять одна тисяча чотириста вісімдесят дев'ять гривень 78 коп.). Стягнути солідарно з Відповідачів - ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь Приватного акціонерного товариства «АІСЕ Україна» суму сплаченого судового збору в розмірі 229,40 (двісті двадцять дев'ять гривень 40 коп.).

Справа неодноразово розглядалась судами.

Рішенням Рубіжанського міського суду Луганської області від 13 лютого 2015 року позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «АІСЕ Україна» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення боргу задоволені частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Приватного акціонерного товариства «АІСЕ Україна» суму заборгованості за Угодою №83027 в сумі 21489 (двадцять одна тисяча чотириста вісімдесят дев'ять гривень) 78 копійок, судовий збір в сумі 229 (двісті двадцять дев'ять гривень) 40 копійок, а всього стягнуто 21719 (двадцять одна тисяча сімсот дев'ятнадцять гривень) 18 копійок.

В задоволені іншої частини позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, вважаючи, що судом були порушені норми матеріального та процесуального права, просив скасувати вказане рішення та постановити ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду у зв'язку з необґрунтованістю.

Судова колегія не знайшла підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. ст. 525, 526ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору і у встановлений строк.

Судом встановлено, що сторони 29 січня 2005 року в рамках створеної Позивачем в Україні системи надання послуг з придбання автомобілів «Автоплан» уклали Угоду, за якою Позивач зобов'язався надавати ОСОБА_2 відповідні послуги, спрямовані на формування груп учасників, організацію і проведення Асигнаційних актів щодо надання права на отримання автомобіля, організацію та створення умов для придбання автомобіля учасником системи, здійснення оплати автомобіля та забезпечення його отримання учасником, приймання та перерахування страхових платежів та інші послуги, зазначені в Правилах діяльності Автоплану, а ОСОБА_2 зобов'язався:

Одноразово сплатити:

-вступний внесок в розмірі передбаченого у Додатку №1 до цієї Угоди відсотку від ціни автомобіля, який підлягає сплаті під час підписання Угоди,

-плату за право отримання автомобіля для покриття витрат фірми, пов'язаних з передачею автомобіля учаснику, в розмірі, передбаченого у Додатку №1 до Угоди відсотка від ціни автомобіля.

Щомісячно сплачувати:

-повні внески, включаючи: чисті внески - частина повного внеску, за рахунок якого фірма здійснює оплату ціни автомобіля, та розмір якої визначається шляхом ділення ціни автомобіля на кількість внесків, зазначених у графіку внесків;

-адміністративні витрати - плата за послуги фірми з організації діяльності Автоплану;

-страхові внески - щомісячна плата за договором по страхуванню життя учасника системи, розмір якої складає зазначений у Додатку №1 відсоток від ціни автомобіля, а також платежі щодо страхування автомобіля, які здійснюються після отримання автомобіля учасником.

Дотримуватись Правил діяльності Автоплану;

Отримати автомобіль, придбаний на користь учасника системи, в порядку, передбаченому у Додатку №2;

Укласти з фірмою договір застави автомобіля з метою забезпечення своїх платіжних зобов'язань за цією Угодою.

Виконувати інші зобов'язання, передбачені Правилами діяльності Автоплану.

З матеріалів справи вбачається, що Позивач свої зобов'язання виконав, в червні 2005 року ОСОБА_2 отримав у власність автомобіль марки Chevrolet Aveo.

Також встановлено, що до травня 2010 року ОСОБА_2 належним чином виконував умови договору, однак, починаючи з вказаного часу почав сплачувати внески у меншому розмірі, ніж передбачено п. 4.2 Додатку №2 до Угоди, у зв'язку з чим між сторонами виник спір.

ОСОБА_2 вважав, що він сплатив повну суму вартості автомобіля та наданих послуг, а також вважав, що позивач, в порушення норм статей 525, 654 ЦК України змінив процент чистого з 1,1905% на 0,7685%, що призвело до збільшення періоду сплати та відповідно до заборгованості.

Проте, такий висновок апелянта протирічить доказам, що містяться у справи.

Так, згідно розрахунку платежів (т.1 а.с. 10-12), який сторонами не оспорюється, станом на травень 2010 року вартість автомобіля, який отримав ОСОБА_2 складала 99 360 гривень, а на момент пред'явлення позивачем вимоги, заявленої в порядку п. 15.3 ст. 15 Додатку№2 до Угоди - 104 640 гривень, а тому підстав вважати, що сплативши станом на травень 2010 року 84 337 грн. 03коп. ОСОБА_2 повністю виконав умови Угоди - немає.

Посилання апелянта на п.1.6 Договору застави, укладеного між ним та позивачем 2306.2005 року, яким визначено загальний розмір внесків 82 155 грн. 24 коп., також не дають підстав вважати, що він виконав у повному обсязі умови Угоди, оскільки згідно п. 1.7 вказаного Договору розмір забезпеченого заставною зобов'язання щодо сплати внесків може бути змінений відповідно до ст. 4 Угоди та п.п. 3.1., 3.3., 4.4., 4.5., 4.7., 4.9. Додатку №2 до Угоди в разі зміни ціни автомобіля (т.1. а.с. 87).

Також немає підстав вважати, що сторони не обумовили процент чистого внеску, що на думку апелянта призвело до утворення заборгованості та збільшення періоду сплати внесків, оскільки як вбачається з графіку платежів саме на умовах 0,7685% чистого внеску ОСОБА_2 здійснював платежі, а також після травня 2010 року продовжував частково виконувати зобов'язання (т.1 а.с. 10-12).

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимога бо заперечень.

В порушення вказаної норми апелянт не надав суду доказів тому, що він отримав автомобіль іншої моделі та меншої вартості, ніж вказаної позивачем незважаючи на те, що судом йому була надана така можливість.

З урахуванням наведеного, судова колегія вважає, що оскаржуване рішення відповідає вимогам закону.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Рубіжанського міського суду Луганської області від 13 лютого 2015 року по цивільній справі за позовом Приватного акціонерного товариства «АІСЕ Україна» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення боргу - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, однак її може бути оскаржено шляхом подання касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: