АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження
Доповідач - Українець Л.Д.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2015 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого - Українець Л.Д.

суддів - Оніщука М.І.,

- КорчевногоГ.В.,

за участю секретаря - Троц В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, подану представником ОСОБА_3 на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 14 серпня 2015 року в справі за поданням старшого державного виконавця про надання дозволу державному виконавцю Відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції в м. Києві на примусове проникнення до житла боржника,-

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2015 року державний виконавець звернувся в суд із поданням про примусове проникнення до квартири АДРЕСА_1 для проведення виконавчих дій, передбачених Законом України «Про виконавче провадження».

У мотивування вимог посилався, що на виконанні у Відділі державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції м. Києва перебуває зведене виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого листа №2-24602/14, виданого 10.02.2015 року Дарницьким районним судом м. Києва, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПрАТ «Фармацевтична фірма «Дарниця» боргу в розмірі 173 772,70 грн.

Боржник добровільно рішення суду не виконав.

Були зроблені запити у ВРЕР №11, ПФУ, ДФСУ, Державної агенції сільського господарства в м. Києві, але відповіді не отримано.

13.07.2015 року було винесено постанову про арешт майна.

Згідно Інформаційної довідки від 30.07.2015 року за боржником зареєстрована квартира АДРЕСА_1.

13.07.2015 року та 27.07.2015 року здійснено вихід за адресою: АДРЕСА_1, але двері ніхто не відчинив, у дверях квартири було залишено виклик боржника для надання пояснень з приводу невиконання рішення суду, проте боржник не з'явився.

Оскільки боржник добровільно протягом місяця не виконав виконавчий документ, а строк добровільного виконання рішення пройшов і не надає можливості державному виконавцю провести опис майна для його реалізації в рахунок погашення боргу, та з метою своєчасного та повного виконання виконавчих документів, просив суд надати дозвіл на примусове проникнення до квартири АДРЕСА_1 для проведення виконавчих дій, передбачених Законом України «Про виконавче провадження».

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 14 серпня 2015 року надано дозвіл державному виконавцю Відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції в м. Києві на примусове проникнення в квартиру АДРЕСА_1, де проживає ОСОБА_2, що будуть полягати в проведенні опису та арешту майна боржника.

Не погоджуючись з ухвалою, представник боржника ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволенні подання.

Зазначає, що за змістом статті 376 ЦПК України вирішення питання про примусове проникнення до житла за поданням державного виконавця за відсутності останнього не є виправданим, оскільки він зобов'язаний довести суду з наданих відповідних матеріалів виконавчого провадження необхідність обмеження конституційного права боржника у виконавчому провадженні.

Однак, суд розглянув подання без участі державного виконавця.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню.

Задовольняючи подання про примусове проникнення до житла, суд першої інстанції підставно виходив з його доведеності та обґрунтованості.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Судом встановлено, що 10.02.2015 року Дарницьким районним судом м. Києва видано виконавчий лист у справі №2-4602/14 про стягнення з ОСОБА_2. ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь ПАТ «Фармацевтична фірма «Дарниця» заборгованість за договором купівлі-продажу квартири - 173 772,70 грн (а.с.4-5).

08.07.2015 року державним виконавцем Харченко О.С. Відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (а.с. 12-13).

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на рухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта НОМЕР_1 від 30.07.2015 року ОСОБА_2 є власником АДРЕСА_1 (а.с.9-11).

13.07.2015 року на зазначену вище квартиру був накладений арешт, що підтверджується постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 13.07.2015 року ВП №48054343 (а.с.8).

13.07.2015 року та 27.07.2015 року державним виконавцем був вчинений вихід за адресою: АДРЕСА_1, але двері ніхто не відчинив, у дверях квартири було залишено виклик боржника для надання пояснень з приводу невиконання рішення суду, проте боржник не з'явився (а.с. 6-7).

У зв'язку з цим державний виконавець і звернувся до суду з поданням про примусове проникнення до житла.

Згідно положень ч. 1 ст. 11, ч. 7 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачені заходи примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, а особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов'язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

Відповідно до п. 10 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду з поданням про розшук боржника - фізичної особи або дитини чи про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання.

Згідно ст. 376 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи за поданням державного виконавця.

Суд негайно розглядає подання без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Відповідно до ст. 30 Конституції України кожному гарантується недоторканість житла. Не допускається проникнення до житла чи іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку як за вмотивованим рішенням суду.

Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема, для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на недоторканність житла, яке визначено в Конституції України й міжнародно-правових актах, визнається легітимним втручанням держави в права людини з метою забезпечення загального блага.

Аналіз положень Закону України «Про виконавче провадження» та процесуальних норм дає підстави для висновку, що законодавець збалансував права як особи, що ініціює питання звернення з поданням до суду про примусове проникнення до житла, так і особи, щодо якої такі заходи застосовано. При цьому питання про примусове проникнення до житла вирішується не інакше як шляхом прийняття вмотивованої ухвали суду з додержанням принципу верховенства права.

Отже, державний виконавець у порядку визначеному законом звернувся в суду з поданням про примусове проникнення до житла боржника, оскільки, в даному випадку, єдиним можливим засобом виконання судового рішення є примусове проникнення до житла боржника для опису та арешту майна з метою подальшої його реалізації в рахунок погашення заборгованості.

Також слід зазначити, що строк для самостійного виконання виконавчого документа минув, а боржником не надано доказів про добровільне виконання рішення суду.

Не заслуговують на увагу посилання апелянта, що суд розглянув подання без участі державного виконавця, що є порушенням ст. 376 ЦПК України, а тому ухвала підлягає скасуванню, оскільки в поданні державний виконавець просив розглядати подання без його виклику. Крім того, відсутність державного виконавця в судовому засіданні не є підставою для відмовив в задоволенні подання.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Ухвала суду відповідає вимогам закону, наданим доказам, обставинам справи і підстав для її скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 312,313,315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, подану представником ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 14 серпня 2015 рокузалишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з часу її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: