Справа № 401/3275/15-ц
провадження 2/401/1396/15

16 жовтня 2015 року Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:
головуючого судді - Баранець А.М.
при секретарі - Христенко О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Світловодську Кіровоградської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «ОСОБА_2 та кредит», про захист прав споживача та відшкодування збитків,-
ВСТАНОВИВ:
На виконання п.4 Договору №1 Позивачем 29.12.2014 р. поповнено строковий вклад на 7000,00 грн. згідно квитанції №1 від 29.12.2014 року (додаток №3).
24 грудня 2014 року Позивач уклав із Відповідачем договір №300131/154273/370-14 (далі - Договір №3) про банківський строковий вклад (депозит) Стандарт на 370 днів в національній валюті у відділенні №47 Відповідача .
В період з 06.01.2015 року по 29.01.2015 року Позивач неодноразово намагався отримати нараховані проценти згідно Договорів №№1,2,3,4, але Відповідач постійно відмовляв Позивачу в отримані належних на праві приватної власності нарахованих процентів, пояснюючи тим, що готівкові кошти можна отримати тільки через банкомат та ввівши своїми діями Позивача, якому терміново були потрібні готівкові кошти, в оману змусив його 29.01.2015 року підписати Додаткову угоду до договору про банківський:
- строковий вклад №300131/150801/7-14 від 19.12.2014 (додаток №10) (далі Додаткова угода №1), Додаткову угоду до договору про банківський строковий вклад; №300131/150803/5-14 від 19.12.2014 ( додаток №11) (далі - Додаткова угода №2). Додаткову угоду до договору про банківський строковий вклад №300131/154273/370-14 від 24.12.2014 ( додаток №12) (далі - Додаткова угода №3), Додаткову угоду до договору про банківський строковий вклад №300131/154289/370-14 від 24.12.2014 (додаток №13) (далі - Додаткова угода №4) щодо перерахування нарахованих процентів що підлягають виплаті згідно Договорів №№1-4 на картковий рахунок (далі- Картка).
29 січня 2015 року Відповідач після підписання вищевказаних Додаткових угод до Договорів №№1-4 перерахував нараховані проценти, які необхідно було надати (під Позивачеві у перший робочий день, тобто 06.01.2015 p., згідно Договорів №№1-4 за грудень 2014 року на Картку, що підтверджується випискою з карткового рахунку (далі -
Виписка) за січень 2015 року (копія виписки за січень 2015 року додається, Додаток №14).
02.02.2015 року Відповідач перерахував нараховані проценти згідно Договорів №№1-4 каси за січень 2015 року на Картку, що підтверджується Випискою за лютий 2015 року (Додаток №15)
Позивач неодноразово намагався отримати належні йому готівкові кошти з картки використовуючи чинне законодавство, а саме неодноразово звертався до горячої лінії,та шляхом подачі заяви від 12.02.2015 р.
Відповідачем свідомо та постійно порушувались терміни погашення зобовязань, що підтверджується згідно:
З дня зарахування коштів на Картку Позивачем отримано готівкою відповідно в сумі 5,00 грн. (пять гривень) та 09.02.15 р. в сумі 1045,94 грн. (одна тисяча сорок пять гривень девяносто чотири копійки), що підтверджується Випискою за лютий 2015 року (копія виписки за лютий 2015 року додається, Додаток №15).
На підставі вищевикладеного затримка в отриманні:
нарахованих процентів за грудень 2014 року згідно Договорів №№1-4 склала: з 06.01.2015 р по 08.02.2015 р - 34 дня в розмірі 403,54 грн.
нарахованих процентів за січень 2015 року згідно Договорів №№ 1 -4 склала: з 02.02.2015 р по 08.02.2015 р - 7 днів в розмірі 1226,13 грн.
з 09.02.2015 р по 11.02.2015 р - 3 дня в розмірі 675,61 грн.
З дня зарахування нарахованих процентів на Картку Позивачем отримано готівковими коштами відповідно:
проценти за грудень 2014 року, при терміні отриманні 06.01.2015 у розмірі 403,54 грн.:
09.02.2015 року у розмірі 403,54 грн.;
проценти за січень 2015 року, при терміні отриманні 02.02.2015 у розмірі 1226,13 грн.:
09.02.2015 року у розмірі 550,52 грн.
12.02.2015 року у розмірі 675,61 грн.
що підтверджується Виписками за січень 2015 р.-лютий 2015р. (додатки №№14,15). Індекс інфляції за січень 2015 року склав 103,1 %, який опубліковано в газеті Урядовий курєр №24 від 10.02.2015 р.
Індекс інфляції за лютий 2015 року склав 105,3 %, який опубліковано в газеті Урядовий курєр №44 від 11.03.2015 р.
Інфляційні втрати за прострочення виплати нарахованих процентів за грудень 2014 р. згідно Договорів №№1-4 складають:
Середня заборгованість в розмірі 403,54 грн. (чотириста три грн. 54 коп.) діяла з 06.01.2015 р по 31.01.2015 p., з 01.02.2015 по 08.02.2015 р.
Інфляційні втрати за цей період складають:
403,54 грн. х (105,3% -100%) + 403,54 грн. х (105,3% - 100%) = 21,39 грн. + 21,39 грн. = = 42,78 грн.
Інфляційні втрати за прострочення виплати нарахованих процентів за січень 2015 р. згідно Договорів №№1-4 складають:
Середня заборгованість в розмірі 1060,97 грн. ((1226,13 грн х 7 днів +675,61 грн. х 3 дня): 10 днів) діяла з 02.02.2015 р по 08.02.2015 року
Інфляційні втрати за цей період 1060,97 грн. х (105,3% - 100,00 %) = 56,23 грн.
Сума боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення складає:
42,78 грн. + 56,23 грн. = 99,01 грн.
Розрахунок 3% відсотків від простроченої суми:
Н= Д х 3% : 365 х Дн, де Н - сума нарахувань, Д - прострочена сума,
365 - кількість днів в році, Дн - кількість днів прострочки,
Н = (403,54 грн. х 3% : 365 х 34) + (1226,13 грн. х 3% : 365 х 7) +
+ (675,61 грн х 3% : 365 х 3) = 1,13 грн. + 0,71 грн. + 0,17 грн. = 2,01 грн.
Крім того, Закон України від 12.05.91 №1023-ХІІ Про захист прав споживачів (далі - Закон №1023), із змінами та доповненнями, регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.
Відповідно п. 1 ст. 19 Закону України №1023 нечесна підприємницька практика забороняється. Відповідачем в порушення п.1 ст.19 Закону України №1023 введено в оману Позивача, тим, що в порушення п.З. Договорів №№1-4, пп.4.2.,4.3.2 Основних умов, п. 2.2 розділу 2 та п. 3.5 розділу 3 постанови Правління Національного банку України від 03.12.2003 № 516. в період з з 06.01.2015 року по 29.01.2015 року нараховані проценти за грудень 2014 р. не можливо було отримати, а з 29.01.15 нараховані проценти перераховувались на Картку, які теж неможливо було зняти в необхідній кількості через брак коштів в банкоматах Відповідача.
Відповідач неодноразово повідомляв Позивача, що: в касі Відповідача для отримання готівки обслуговуються тільки пенсіонери; наявність готівки в банкоматах Відповідача розташованих в м..Світловодську; відсутність готівки в касі Відповідача.
Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.04.1996 р №5 Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів (далі - Постанова Пленуму ВСУ №5 ), із змінами та доповненнями, до відносин, які реулюються ЗУ Про захист прав споживачів, належать, зокрема, ті, що, виникають із договорів про надання фінансово-кредитних послуг для задоволення власних побутових потреб громадян.
Згідно із ч.5 ст. 10 Закону, у разі коли виконавець прострочує надання послуги згідно з договором, за кожний день прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості послуги.
Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму ВСУ №5 пеня за порушення договору нараховується і стягується у відсотковому відношенні до суми заборгованості за кожний день прострочки, в тому числі за святкові, неробочі й вихідні дні.
Прострочення виконання зобовязання:
нарахованих процентів за грудень 2014 року згідно Договорів №№1-4 склала: з 06.01.2015 р по 08.02.2015 р - 34 дня в розмірі 403,54 грн.
нарахованих процентів за січень 2015 року згідно Договорів №№1-4 склала: з 02.02.2015 р по 08.02.2015 р - 7 днів в розмірі 1226,13 грн.
з 09.02.2015 р по 11.02.2015 р - 3 дня в розмірі 675,61 грн.
Розрахунок суми пені:
Н= Д х З % х Дн, де Н - сума нарахувань,
Д - сума заборгованості, Дн - кількість днів прострочки Н = (403,54 грн. х 3% : х 34) + (1226,13 грн. х 3% х 7) + (675,61 грн х 3% х 3)=
= 411,61 грн. + 257,49 грн. + 60,80 грн. =729,90 грн.
Крім того, згідно із 4.2 ст.22 Закон №1023 При задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди.
Вважаю, що Позивачеві завдано моральну шкоду, яка полягала в суттєвих емоційних стражданнях, повязаних з невиконанням Договору та недотриманням законодавства, поглиблених відсутністю будь-якої інформації про причини невиконання своїх зобовязань за Договором зі сторони Відповідача. Моральні страждання збільшувалися тоді, коли працівники Відповідача неодноразово, протягом майже півтора місяця, відмовляли Позивачу в поверненні грошей в повному обсязі, відмовлялись перерахувати власні кошти Позивача на інший рахунок в іншому Банку, відправляли Позивача з відділення №47 Відповідача до інших відділень Відповідача, до банкоматів Відповідача розташованих як в м. Світловодську, так і в іншому місті України, а саме в м. Кременчук,
-503,43 грн. сума боргу з урахуванням індексу інфляції;
-10,71 грн.,-3% річних від простроченої суми;
-3914,08 грн., пеня за весь період простроченої суми;
Моральну шкоду позивач обґрунтовує суттєвими емоційними стражданнями.
В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі просить суд їх задовольнити. Проти внесення заочного рішення у відсутності представника позивача не заперечує.
Представник відповідача в судове засідання не з» явився, про час розгляду справи повідомлений належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи.
Згідно ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення у справі, оскільки позивач проти цього не заперечує.
Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.
Відповідно до частини першої статті 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобовязується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.
З огляду на визначення договору банківського вкладу, що закріплене в ЦК України та інших нормативно-правових актах, банківський вклад (депозит) це кошти в готівковій або безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку, які підлягають виплаті вкладнику відповідно до законів України та умов договору (стаття 2 Закону України від 7 грудня 2000 року № 2121-III "Про банки і банківську діяльність").
Договір банківського вкладу є реальним, оплатним договором і вважається укладеним з моменту прийняття банком від вкладника або третьої особи на користь вкладника грошової суми (вкладу).
На виконання п.4 Договору №1 Позивачем 29.12.2014 р. поповнено строковий вклад на 7000,00 грн. згідно квитанції №1 від 29.12.2014 року (додаток №3).
24 грудня 2014 року Позивач уклав із Відповідачем договір №300131/154273/370-14 (далі - Договір №3) про банківський строковий вклад (депозит) Стандарт на 370 днів в національній валюті у відділенні №47 Відповідача .
Згідно ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Укладеним між сторонами договором не передбачено відшкодування моральної шкоди в разі порушення його умов, як не передбачено таке відшкодування й законодавством щодо банківської діяльності. Відтак правові підстави для задоволення позовних вимог позивача про відшкодування моральної шкоди відсутні.
Відповідно до ст.. 1 Закону України " Про захист прав споживачів", послуга - діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб.
Статтею 4 Закону України " Про захист прав споживачів" передбачено, що споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на захист своїх прав державою.
Відповідно до ст..ст. 626, 638, 640 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов"язків. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.
Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини,на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень,крім випадків,встановлених ст.61 цього Кодексу.
Відповідно до п.3 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів» - споживачі звільняються від сплати державного мита за позовами,що пов»язані з порушенням їх прав.
Виходячи з вищезазначеного та керуючись ст.ст.3,15-16,23,599,1166 ЦК України, ст.ст.10,11,15,60,61,88,209,212-215,218, 294 ЦПК України, суд,-

Позов задовольнити частково.
В решті позовних вимог відмовити.
Стягнути на користь держави на відповідний бюджетний рахунок з ПАТ «ОСОБА_2 та кредит» судовий збір в сумі 551,28 грн.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано до Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області протягом 10 - ти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції може бути подано до Апеляційного суду Кіровоградської області через Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області в десятиденний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя Світловодського міськрайонного суду
Кіровоградської області ОСОБА_3