АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження Головуючий у 1 інстанції - Волокітіна Н.Б.
№ 22-ц/796/1797/2015 Доповідач - Борисова О.В.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді: Борисової О.В.

суддів: Ратнікової В.М., Гаращенка Д.Р.

при секретарі: Шалапуда Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 05 серпня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат на дітей,-

В С Т А Н О В И Л А:

В червні 2014 року позивач ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення додаткових витрат на дітей.

Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що вона з січня 2014 року по квітень 2014 року понесла додаткові витрати на дітей на оплату за навчання та на придбання авіаквитків в розмірі 21893 грн., а тому просила стягнути з відповідача 1/2 частину понесених нею витрат в розмірі 10946,50 грн.

Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 05 серпня 2014 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат на дітей задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 додаткові витрати на дітей в розмірі 10946,50 грн. та судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 03 листопада 2014 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 05 серпня 2014 року залишено без задоволення.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу та посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить скасувати вказане рішення суду та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Зазначає, що звертаючись з позовом до суду про стягнення додаткових витрат на дітей, позивач просила стягнути 1/2 розміру понесених витрат на навчання ОСОБА_4, оплати авіаквитки для ОСОБА_4 та ОСОБА_5 На підтвердження заявлених позовних вимог позивач надала до суду квитанції про оплату за навчання ОСОБА_4 в Київській дитячій музичній школі №32 на загальну сум 320 грн. та за навчання в ТОВ «І&І LTD» на загальну суму 9000 грн., проте надані позивачем квитанції не підтверджують належним чином здійснення таких витрат, а також з наданих доказів не вбачається коли саме та в які місяці дитина відвідувала Київську дитячу музичну школу №32 та заклад ТОВ «І&І LTD».

Крім того, позивач також просила суд стягнути з відповідача витрати на придбання авіаквитків на загальну суму 12573 грн., проте такі витрати не можуть розглядатися як додаткові витрати на дітей в розумінні положень ст.185 СК України.

Представник відповідача в судовому засіданніпідтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити.

Позивач та її представник в судовому засіданні заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили її відхилити.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з'явились, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги та стягуючи на користь позивача додаткові витрати на дітей в розмірі 10946,50 грн. суд першої інстанції виходив з того, що оскільки батьки зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину то такий обов'язок є рівною мірою обов'язком як матері так і батька.

Проте, колегія суддів не погоджується в повній мірі висновком суду першої інстанції щодо стягнення з відповідача понесених позивачем додаткових витрат на дітей в розмірі 10946,50 грн. з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 09 грудня 1995 року по 07травня 2009 року. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 19жовтня 2010 рокупозов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 3/10 частини від його заробітку, щомісячно, по 3/20 частини на кожну дитину, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку починаючи з 15 лютого 2010 року та до їх повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на її утримання 1/10 частини його доходу щомісячно, починаючи з 15 лютого 2010 року та до досягнення ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 трьохрічного віку.

Як вбачається з матеріалів справи неповнолітні діти проживають разом з матір'ю.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно з ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язанівиховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.1 ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

У п.18 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства га стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року роз'яснено, що участь у додаткових витратах на утримання дитини, можна притягати лише батьків, у цих випадках йдеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Як вбачається з матеріалів справи позивачем понесені додаткові витрати, пов'язані з розвитком здібностей дитини ОСОБА_4, а саме на освітні послуги за навчання в дошкільному закладі «Окешка», що підтверджується договором №31 про надання послуг від 10вересня 2012 року, укладеного між ОСОБА_3 та ТОВ «I&I LTd» та квитанціями до прибуткового касового ордера від 31 січня 2014 року на суму 3000 грн., від 03 березня 2014 року на суму 3000 грн. та від 31 березня 2014 року на суму 3000 грн.; витрати за навчання ОСОБА_4 в Київській дитячій музичній школі №32, що підтверджується квитанціями від 28 березня 2014 року на суму 160 грн. та від 15 квітня 2014 року на суму 160 грн.

Загальна сума понесених позивачем додаткових витрат на навчання ОСОБА_4 становить 9320 грн., а тому колегія суддів вважає, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 1/2 частина понесених нею додаткових витрат в сумі 4660 грн.

Разом з тим колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог про стягнення витрат за придбання авіаквитків для ОСОБА_4 та ОСОБА_5, оскільки позивачем не доведено, що вищезазначені авіаквитки були придбані з метою проведення відповідного оздоровлення дітей на підставі рекомендації лікувальної установи.

А тому вказані витрати не є додатковими витратам на дітей, що викликані особливими обставинами і відшкодуванню на підставі ст.185 СК України не підлягають.

На основі повно та всебічно з'ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, колегія суддів приходить до висновку про скасування рішення суду з ухваленням нового про часткове задоволення позовних вимог.

Згідно з ст.88 ЦПК України колегія судців вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 103,70 грн.

Керуючись ст.ст.218, 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 05 серпня 2014 року скасувати та ухвалити нове рішення наступного змісту.

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат на дітейзадовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь ОСОБА_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 додаткові витрати на дітей в розмірі 4660 грн.

Стягнути з ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь ОСОБА_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 судовий збір в розмірі 103 грн. 70 коп.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді