Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

19 травня 2015 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі :

головуючої : Готра Т.Ю.,

суддів : Леско В.В., Кожух О.А.,

при секретарі : Марчишак Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12 лютого 2015 року в справі за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Ужгородської міської ради, 3-ї особи ОСОБА_2 про скасування рішення виконавчого комітету Ужгородської міської ради,-

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом, в якому просила скасувати рішення виконавчого комітету Ужгородської міської ради №272 від 23.07.2014 року «Про встановлення порядку зустрічі» - в частині встановлення порядку зустрічі ОСОБА_2 з його малолітніми доньками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, - посилаючись на те, що таке прийнято з порушенням вимог п.73 Постанови Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 р., №866 «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов'язаної із захистом прав дитини», а саме без з'ясування питань, передбачених даною Постановою.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 12 лютого 2015 року у позові ОСОБА_1 відмовлено.

У апеляційній скарзі позивачка ОСОБА_1 просить скасувати зазначене рішення, як постановлене з порушенням норм матеріального і процесуального права, і постановити нове рішення про задоволення позову.

У судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_5 апеляційну скаргу підтримав.

ОСОБА_2 апеляційну скаргу не визнав, просив таку відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Позивачка ОСОБА_1 та представник відповідача виконавчого комітету Ужгородської міської ради у судове засідання не з'явилися, хоча про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, а тому їх неявка згідно ч.2 ст.305 ЦПК України не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши доповідача, пояснення представника позивачки ОСОБА_5, третьої особи ОСОБА_2, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи у позові ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив із того, що позовні вимоги позивачки є безпідставними, так як спірне рішення виконкому Ужгородської міської ради носить рекомендаційний характер, а тому ніяким чином не порушує її прав та не створює для неї правових наслідків.

Проте, колегія суддів із висновком суду першої інстанції погодитись не може з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 і ОСОБА_2 з 02.10.2003 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох доньок ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають разом із позивачкою ОСОБА_1

Рішенням виконавчого комітету Ужгородської міської ради №272 від 23.07.2014 року «Про встановлення порядку зустрічі» встановлено порядок зустрічі ОСОБА_2 з його малолітніми доньками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Вказане рішення прийнято на підставі ст.ст.158,177 Сімейного кодексу України, ст.12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей», та Постанови Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 р., №866 «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов'язаної із захистом прав дитини».

Так, згідно п.73 Постанови Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 р., №866 «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов'язаної із захистом прав дитини», у разі виникнення спору між батьками щодо участі у вихованні дитини один з батьків, що проживає окремо від дитини, подає службі у справах дітей за місцем проживання дитини заяву, копію паспорта, довідку з місця реєстрації (проживання), копію свідоцтва про укладення або розірвання шлюбу (у разі наявності), копію свідоцтва про народження дитини.

Як вбачається з надісланих виконавчим комітетом Ужгородської міської ради на адресу апеляційного суду Закарпатської області документів, на підставі яких було прийнято спірне рішення, на виконання ухвали суду від 28.04.2015 року, то вказані вимоги заявником ОСОБА_2 у повному обсязі дотримані не були, а саме ним не було надано органу опіки та піклування довідку з місця його реєстрації (проживання).

Відповідно до підпунктів 2, 3, 4 п.73 названої Постанови працівник служби у справах дітей проводить бесіду з батьками, а у разі потреби, також з родичами дитини. До уваги береться ставлення батьків до виконання батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, стан здоров»я дитини та інші обставини, що мають істотне значення

Після з'ясування обставин, що призвели до виникнення спору між батьками щодо участі у вихованні дитини, служба у справах дітей складає висновок.

Участь у вихованні дитини та у разі потреби побачення з дитиною того з батьків, який проживає окремо від неї, встановлюється рішенням районної, районної у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті ради - з урахуванням висновку служби у справах дітей.

Однак, з наданих виконавчим комітетом Ужгородської міської ради документів слідує, що працівником служби у справах дітей не була врахована особиста прихильність дітей до кожного з батьків, стан здоров»я дітей, а також у наданих матеріалах відсутній відповідний висновок, який служба у справах дітей повинна складати після з'ясування обставин, що призвели до виникнення спору між батьками щодо участі у вихованні сторонами їхніх дітей, та який є підставою для прийняття відповідного рішення.

Таким чином встановивши, що спірне рішення виконавчим комітетом Ужгородської міської ради №272 від 23.07.2014 року прийнято з порушенням вимог п.73 Постанови Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 р., №866 «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов'язаної із захистом прав дитини», тому колегія суддів дійшла висновку, що таке на підставі ст.21 ЦК України підлягає скасуванню.

Відповідно до положень ч.1 та ч.5 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню сплачений нею судовий збір в розмірі 365,40 грн.

Таким чином, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції у відповідності до ст.309 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням по справі нового рішення, яким позов та апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід задовольнити, так як рішення судом першої інстанції ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 313, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12 лютого 2015 року - скасувати.

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати рішення виконавчого комітету Ужгородської міської ради №272 від 23.07.2014 року «Про встановлення порядку зустрічі» - в частині встановлення порядку зустрічі ОСОБА_2 з його малолітніми доньками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 365 гривень 40 копійок.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі двадцяти днів з дня набрання ним законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуюча :

Судді :