АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2015 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області в складі:

головуючої Перепелюк І. Б.

суддів: Савчук М.В., Чупікової В.В.

секретар Окармус О.М.

за участю: позивача, його представників, представника відповідача

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування витрат на будівництво за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 28 жовтня 2015 року

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування витрат на будівництво.

Позовні вимоги обґрунтовував слідуючими обставинами.

У період з 29.10.2006р. по 07.09.2012р. позивач перебував з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу є двоє дітей: ОСОБА_3 30.07.2008р.н. та ОСОБА_4 08.06.2011р.н.

Рішенням Зруб-Комарівської сільської ради № 142-51/2010 від 14.10.2010р. позивач отримав у власність земельну ділянка площею 0,25га для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, де вони разом із відповідачем розпочали будівництво житлового будинку.

У липні 2013 року відповідач звернулась до Сторожинецького районного суду Чернівецької області з позовом про визнання за нею права власності на 1/2 частку будівельних матеріалів та обладнання, які були використані в процесі будівництва житлового будинку та визнання права власності на 1/2 частку земельних ділянок. Після змінених нею позовних вимог рішенням Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 07.10.2013р. визнано за ОСОБА_2 право власності на будівельні матеріали та

22-ц/1794/1659/ 2015 р. Головуючий у 1 інстанції Дячук О.О.

Категорія 5 доповідач Перепелюк І.Б.

обладнання, які були використані в процесі будівництва житлового будинку літ.А, готовності 48%, вартістю 336856грн., який розташований в с.Зруб-Комарівський по вул.Молодіжний, 26- а Сторожинецького району Чернівецької області та визнано за ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку відповідно до Державного акту серії ЯЛ №600341 кадастровий номер :03:001:0142 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка розташована в с.Зруб-Комарівський Сторожинецького району Чернівецької області вартістю 32625грн. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 184749грн., як грошова компенсація за належну йому 1/2 частку спільного сумісного майна подружжя.

В жовтні 2013 року позивач та відповідач вирішили проживати разом та продовжили будівництво будинку.

На момент винесення рішення Сторожинецького районного суду від 7 жовтня 2013 року готовність будинку складала 48% і будинок не був придатним для житла.

В період з листопада 2013 року по квітень 2014 року позивач особисто, за власні кошти придбав будівельні матеріали і обладнання: вікна металопластикові в кількості 5 шт.; підвіконники; пісок; цемент; шпаклівка; фарба; плінтуса; обої; гіпсокартон; багети; точічні світильники; розетки; труби для утеплення підлоги; каналізаційні труби діаметром 50 см; глубинний насос та труби діаметром 32 см; розширітельний бак; труби водопровідні діаметром 20 см; котел ОСОБА_4 і труби діаметром 32 см; насос для котла; керамічну плитку на кухню, ванну кімнату, коридори, комору; сантехніку; вхідні двері; скло для дверей.

В зазначеному житловому будинку були здійснені наступні будівельні роботи: проведена електро- та водопроводка; штукатурка, шпаклівка приміщень на першому поверсі; укладка підлог та підлоги з підігрівом; встановлені вікна та підвіконники; облаштовані керамічною плиткою кухня, ванна кімната, два коридори та комора; влаштовані сходи на вулиці; встановлений бетонний стовб для електропроводки; побудовано сарай.

Кошти на вищезазначені матеріали, обладнання та роботу позивач заробив, перебуваючи на заробітках.

З квітня 2014 року вони разом з відповідачем стали проживати в будинку.

Позивач, збільшуючи під час розгляду справи позовні вимоги, просив стягнути з відповідача ОСОБА_2 на його користь вартість витрат, понесених ним на будівництво споруд та житлового будинку по вул.Молодіжна 26-а в с.Зруб-Комарівський, Сторожинецького району Чернівецькій області в розмірі 150936,83грн., вважаючи, що це безпідставно отримане майно.

Рішенням Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 28 жовтня 2015 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, просить рішення скасувати, задовольнити позовні вимоги.

Апелянт вважає оскаржуване рішення незаконним, необґрунтованим. Посилається на порушення судом норм матеріального, процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи.

Апелянт зазначає, що правовідносини, які виникли між ним та ОСОБА_2 не носили договірний характер. Будівельні матеріали та проведені роботи не були оплачені відповідачем, отже є підстави вважати, що ОСОБА_2 безпідставно отримала зазначене майно.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити, рішення залишити без змін з наступних підстав.

Встановлено, що сторони з 29.10.2006р. по 07.09.2012р. перебували у шлюбі.

Рішенням Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 07.09.2012р. шлюб розірвано.

Рішенням Зруб-Комарівської сільської ради № 142-51/2010 від 14.10.2010р. позивач отримав у власність земельну ділянка площею 0,25га для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, де вони разом із відповідачем розпочали будівництво житлового будинку.

Рішенням Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 07.10.2013р. визнано за ОСОБА_2 право власності на будівельні матеріали та обладнання, які були використані в процесі будівництва житлового будинку літ.А, готовності 48%, вартістю 336856грн., який розташований в с.Зруб-Комарівський по вул.Молодіжний 26-а Сторожинецького району Чернівецької області та визнано за ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку відповідно до Державного акту серії ЯЛ №600341 кадастровий номер :03:001:0142 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка розташована в с.Зруб-Комарівський, Сторожинецького району Чернівецької області вартістю 32625грн. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 184749грн. грошової компенсації за належну йому 1/2 частку спільного сумісного майна подружжя.

Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у

його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Рішенням Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 07.10.2013р. встановлено, що ОСОБА_2 виплатила ОСОБА_1 вартість ? частини вартості спільного майна подружжя в сумі 184740грн., а ОСОБА_1 не заперечував щодо визнання за дружиною права власності на будівельні матеріали та обладнання, які були використані в процесі будівництва житлового будинку Літ. «А» готовності 48%, вартістю 336856грн., який розташований по вул. Молодіжній 26-а в с. Зруб-Комарівський, Сторожинецького району Чернівецької області, що підтверджується заявою ОСОБА_1

Апелянт як на доказ витрачених ним коштів, посилається на наявність накладних, однак, при їх дослідженні встановлено, що вони оформлені на прізвище «Побіжан», однак не вказані ініціали, що унеможливлює встановлення особи, яка вносила кошти за дані будівельні матеріали.

Представник відповідача в судовому засідання зазначив, що відповідачем заперечується факт їх спільного проживання після розірвання шлюбу та витрачення позивачем зазначеної в позові суми коштів на будівництво будинку. Будівельні матеріали були придбані за кошти відповідача.

Встановлено, що сторони після розірвання шлюбу разом не проживали, в будинку проживала відповідач з дітьми, позивач був зареєстрований та проживав у батьків, домовленості або договору про будівництво між ними не було, роботи по будівництву будинку здійснювалися позивачем в рахунок погашення заборгованості по аліментам.

Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи №399 від 26.06-13.08.2015р., проведеної СП «ЗУЕКЦ» вбачається, що відсоток готовності на час проведення експертизи незавершеного будівництвом житлового будинку становить 68%, а вартість робіт по будівництву господарських споруд та житлового будинку з моменту складання процента готовності зазначеного житлового будинку 48% по сьогоднішній день становить 150936,83грн.

В апеляційній скарзі апелянт посилається на те, що ці кошти є безпідставно набуте майно. Однак, такі доводи не підтверджені належними та допустимими доказами.

Згідно ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави

(безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на

якій воно було набуте, згодом відпала.

Відповідно до ст. 1213 ЦК України набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.

Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

При проведенні будівельних робіт за період з 2013р. по 2015р. встановлено, що відсоток готовності будинку збільшився з 48% до 68% готовності. Однак, під час проведення цих робіт, сторони в шлюбі не перебували, оскільки шлюб між ними був розірваний рішенням суду від 07.09.2012р., доказів про те, що вони після цього проживали однією сім»єю суду не надано, не встановлено факт їх спільного проживання після розірвання шлюбу. В незавершеному будівництвом будинку проживала та проживає відповідач із дітьми. Договорів про придбання будівельних матеріалів чи виконання позивачем робіт по будівництву між сторонами не укладено. Належними та допустимими доказами не підтверджені доводи апелянта про те, що ним були придбані будівельні матеріали та виконані роботи по будівництву на суму 150936,83грн. Не знайшло свого підтвердження посилання апелянта на те, що зазначені кошти є безпідставно набутим відповідачем майном.

Доводи апеляційної скарги щодо безпідставного застосування судом першої інстанції норм Закону України «Про власність», який втратив чинність та норми ст.17 Земельного Кодексу в редакції 1990р., який втратив чинність є обґрунтованими. Суд першої інстанції помилково посилався на ці норми, оскільки до правовідносин, що виникли між сторонами зазначені норми не підлягають застосуванню. Однак, це не вплинуло на правильність рішення.

Враховуючи зазначені обставини, підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст.307, 308 ЦПК України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 28 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуюча (підпис)

Судді:(підписи)

З оригіналом вірно :