АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2015 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Савчук М.В.

суддів: Бреславського О.Г., Половінкіної Н.Ю.

секретар Тодоряк Г.Д.

за участю представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» на рішення Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 27 серпня 2015 року,

встановила:

В травні 2015 року ПАТ «Ідея Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Посилалося на те, що 23 лютого 2012 року між банком ПАТ «Плюс Банк», який у подальшому 13.10.2013 року змінив назву на ПАТ «Ідея Банк» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № 910.13381 згідно якого останній отримав кредит у сумі 106 049,80 гривень на строк 60 місяців.

З метою забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_3 за кредитним договором між Банком та ОСОБА_1 укладено договір поруки № б/н від 23 лютого 2012 року, відповідно до якого поручитель зобов'язується перед кредитором відповідати за невиконання позичальником усіх його зобов'язань за кредитним договором.

Протягом дії кредитного договору позичальник свої зобов'язання належним чином не виконав, внаслідок чого у ОСОБА_3 виникла заборгованість, яка станом на 13.02.2015 р. становить 232 400,62 гривень.

Позивач просив стягнути солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на його користь заборгованість за кредитним договором, яка станом на 13.02.2015 р. складає 232 400,62 гривень, що складається з наступного: 58 170,99 грн. - сума основного боргу, 38 049,25 грн. - сума простроченого боргу, 42 766,12 грн. - прострочені проценти, 1 124,47 грн. - строкові проценти, 90 554,87 грн. -

_________________________________________________________________

22ц-1377/2015 р. Головуючий у 1нстанції Дячук О.О.

Категорія 27 доповідач Савчук М.В.

пеня. Вирішити питання судового збору.

Рішенням Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 27 серпня 2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Ідея Банк» заборгованість за кредитним договором в сумі 232 400, 62 гривень.

Вирішено питання судового збору.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ «Ідея Банк» просить змінити рішення суду першої інстанції в частині позовних вимог до ОСОБА_1 , відповідно до яких стягнути заборгованість за кредитним договором солідарно з обох відповідачів.

Посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Посилаючись на вимоги ч. 4 ст. 559 ЦК України та з урахуванням строку кредитного договору до 23.02.2017 року вважає поруку не припиненою і такою, що діє до припинення забезпечуваного нею зобов'язання.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду - скасуванню з ухваленням нового рішення по суті позовних вимог, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються ; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Задовольняючи позов частково та відмовляючи позивачу в задоволенні позову в частині стягнення солідарно з позичальника та поручителя заборгованості за кредитним договором, суд першої інстанції виходив з того, що кредитор не звернувся з позовом до поручителя протягом шести місяців з моменту настання строку виконання основного зобов'язання та із заявою про поновлення строку давності щодо стягнення заборгованості з поручителя не звернувся.

Проте, з такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не погоджується.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 23 лютого 2012 року між банком ПАТ «Плюс Банк», який у подальшому 13.10.2013 року змінив назву на ПАТ «Ідея Банк» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № 910.13381 згідно якого останній отримав кредит у сумі 106 049,80 гривень на строк 60 місяців.

У забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором між Банком та ОСОБА_1 укладено договір поруки № б/н від 23 лютого 2012 року, відповідно до якого поручитель зобов'язується перед кредитором відповідати за невиконання позичальником усіх його зобов'язань за кредитним договором.

Внаслідок неналежного виконання взятих на себе зобов'язань за кредитним договором за відповідачем ОСОБА_3 утворилась заборгованість, яка згідно представлених розрахунків станом на 13.02.2015 р. становить 232 400,62 гривень, що складається з наступного: 58 170,99 грн. - сума основного боргу, 38 049,25 грн. - сума простроченого боргу, 42 766,12 грн. - прострочені проценти, 1 124,47 грн. - строкові проценти, 90 554,87 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором (а.с. 14).

У відповідності до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства в установлений строк відповідно до умов договору.

При порушенні зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого зобов'язання боржником.

Згідно з ч.2 ст. 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Як вбачається з матеріалів справи,18 травня 2015 року Банк звернувся до суду з позовом до боржника та поручителя з вимогою про погашення кредитної заборгованості.

Згідно з ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Відповідно до абз. 2 п. 24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30 березня 2012 року № 5 при вирішенні таких спорів суд має враховувати, що згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково.

У п.п.11, 12 Договору поруки зазначено, що цей договір вступає у силу з дня його укладення. Сторони прийшли до згоди, що порука надається строком 10 (десять) років (а.с. 15).

З кредитного договору вбачається, що строк виконання основного зобов'язання встановлено 60 місяців, тобто до 23 лютого 2017 року, а відповідно порука не є припиненою і діє до припинення забезпечуваного нею зобов'язання.

За таких обставин, висновки суду першої інстанції щодо сплину строку давності до вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором солідарно з кредитора та поручителя є помилковими та не ґрунтуються на законі.

Враховуючи зазначені обставини, колегія суддів вважає, що суд неповно з'ясував обставини справи, порушив норми матеріального та процесуального права, що відповідно до п. п. 1,4 ч.1 ст. 309 ЦПК України, є підставою для скасування рішення та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог, стягнувши солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «Ідея Банк» заборгованість за кредитним договором в сумі 232 400, 62 гривень, що складається з наступного: 58 170,99 грн. - сума основного боргу, 38 049,25 грн. - сума простроченого боргу, 42 766,12 грн. - прострочені проценти, 1 124,47 грн. - строкові проценти, 90 554,87 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки позовні вимоги підлягають до задоволення, з відповідачів на користь позивача слід стягнути сплачений судовий збір у розмірі 2440 грн. 20 коп. з кожного.

Керуючись ст. ст. ст.88, 307, 309, 313 ЦПК України, колегія суддів ,-

вирішила :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» задовольнити.

Рішення Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 27 серпня 2015 року скасувати.

Позов задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_1 на користь ПАТ «Ідея Банк» заборгованість за кредитним договором в сумі 232 400, 62 гривень, що складається з наступного: 58 170,99 грн. - сума основного боргу, 38 049,25 грн. - сума простроченого боргу, 42 766,12 грн. - прострочені проценти, 1 124,47 грн. - строкові проценти, 90 554,87 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором.

Стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «Ідея Банк» судові витрати у розмірі 2440 грн. 20 коп. з кожного.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно