Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/1710/15 Головуючий у суді І-ї інстанції Голосеніна Т.В.
Доповідач Фомічов С. Є.
УХВАЛА

19.08.2015 колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді - Фомічова С.Є.

суддів Карпенка О.Л.

Голованя А.М.

при секретарі - Діманова Н.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення боргу, за апеляційною скаргою ОСОБА_5, представника ОСОБА_4 на ухвалу Олександрійського міськрайонного Кіровоградської області від 29 травня 2015 року і

В С Т А Н О В И Л А:

3 травня 2015 року ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_4 про стягнення боргу на загальну суму 8 694 045 грн. 10 коп.

29 травня 2015 року представник ОСОБА_3 - ОСОБА_6 звернувся до суду з заявою про забезпечення позову.

В обгрунтування своїх вимог зазначав, що в провадженні Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області розглядається цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення боргу. Підставою для звернення до суду з позовом стало те, що відповідач позичив у позивача 300 000 доларів США, у визначений час гроші не повернув та ухиляється від повернення позики. На підтвердження факту отримання відповідачем позики заявник надав оригінал розписки. До заяви долучено висновок спеціаліста № 945 від 22 травня 2015 року щодо написання розписки та підписання її безпосередньо відповідачем. Заявник стверджує, що між ним та відповідачем виник спір з приводу неповернення останнім позичених грошей, оскільки факт наявності у позивача боргової розписки свідчить про те, що до цього часу боргові зобов'язання не погашені. Як вказує заявник, йому стало відомо, що відповідач у терміновому порядку намагається відчужувати належне йому майно. До заяви додано газету «Аviso НЕРУХОМІСТЬ» № 39 від 26 травня 2015 року з оголошенням про продаж будинку АДРЕСА_1 у с. Софіївська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області. Заявник стверджує, що будинок належить відповідачу на праві приватної власності та надав Інформаційну довідку № 38181242 від 27 травня 2015 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, отриманою у відповідності до пунктів 28-32 Порядку надання фізичним та юридичним особам інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого Постановою кабінету міністрів України від 24 грудня 2014 року №722. Згідно цієї Інформаційної довідки загальна вартість нерухомого майна становить 209 461, 00 грн., загальна площа - 408 кв.м. Належність ОСОБА_4 житлового будинку площею 408 кв.м. підтверджується і Декларацією про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2014 рік ОСОБА_4. Загальна вартість будинку не перевищує суми позовних вимог. На думку представника заявника, намагання відповідача відчужити належне йому майно унеможливить виконання судового рішення та завдасть позивачу значних збитків у сумі 8 694 045,10 грн., а тому він просить накласти арешт на домоволодіння по АДРЕСА_1 Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області, що належить ОСОБА_4 на праві приватної власності.

Посилаючись на зазначені обставини просив суд накласти арешт на майно відповідача, а саме на належний їй будинок АДРЕСА_1

Ухвалою Олександрійського міськрайонного Кіровоградської області від 29 травня 2015 року Ленінського районного суду м. Кіровограда від 29 травня 2015 року заяву ОСОБА_6, представник ОСОБА_3, про забезпечення позову задоволено. Накладено арешт на домоволодіння по АДРЕСА_1 Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області, що належить ОСОБА_4 на праві приватної власності.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування ухвали суду у зв'язку з порушенням норм процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції відповідно ст.303 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції зазначив, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, а тому суд вважає за необхідне задовольнити дане клопотання, при цьому суд послався на ст. 151 ЦПК України.

Колегія суддів приймаючи до уваги встановлені обставини дійшла висновку, що висновки суду відповідають вимогам процесуального права.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: 1) причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; 2) вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам (п.4 постанови № 9 Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»).

З матеріалів справи вбачається, що що ОСОБА_4 позичив у ОСОБА_3 кошти в сумі 300 000 доларів США, про що написав розписку, оригінал якої додано до заяви про забезпечення позову.

Як вбачається з інформаційної довідки №38181242 від 27 травня 2015 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, відповідачу на праві приватної власності належить домоволодіння по вулиці Печерській, 31 в с. Софіївська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області, загальною площею 408 кв.м. вартістю 209 461 грн.

На підтвердження факту намагання відповідача відчужити належне йому майно, а саме, вказаний вище будинок, заявник надав газету «Аviso НЕРУХОМІСТЬ» №39 від 26 травня 2015 року з оголошенням на сторінці 104 про продаж будинку АДРЕСА_1

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, задовольняючи заяву про забезпечення позову, оскільки невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

З матеріалів справи вбачається, що права відповідача щодо користування майном не порушено, а лише обмежено її право на відчуження вказаного будинку. Вид забезпечення позову є співмірним із заявленими позивачем вимогами. Відповідачем по справі не надано доказів щодо наявності у нього іншого майна, вартість якого відповідає сумі позову.

Доводи викладені в апеляційній скарзі не знайшли свого підтвердження, оскільки не ґрунтуються на належних доказах.

Колегія суддів, приймаючи до уваги встановлені обставини, дійшла висновку, що ухвала суду першої інстанції постановлена відповідно до норм процесуального права, а тому підстави для зміни або скасування ухвали відсутні.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 312 ЦПК України колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5, представника ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу Олександрійського міськрайонного Кіровоградської області від 29 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: