АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження Головуючий у 1 інстанції - Богдан О.О.
справа №756/2340/14-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді: Борисової О.В.

суддів: Мазурик О.Ф., Побірченко Т.І.

при секретарі: Мовчан О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 03 вересня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Дочірнього підприємства «А.Е.Т. Джоін ап!» про стягнення моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ДП «А.Е.Т. Джоін ап!» про захист прав споживачів, стягнення збитку та відшкодування майнової та моральної шкоди.

Обґрунтовував свої вимоги тим, що 25 жовтня 2013 року він уклав з директором турагенства «Оса тур» ОСОБА_2. договір про надання туристичних послуг з 03 листопада 2013 року по 10 листопада 2013 року у вигляді бронювання готельного номеру у Pearl BeachHotel 3*, який знаходиться на узбережжі Персидського заливу в еміраті Умм-Аль-Кайвайн.

Крім того, відповідно до умов вказаного договору позивач отримав право на переліт з аеропорту м. Києва «Бориспіль» до аеропорту м. Дубай (ОАЕ) та в зворотному напрямку, а також автобусний трансфер з аеропорту м. Дубай (ОАЕ) до вказаного готелю та в зворотному напрямку. За вказані послуги ОСОБА_1 сплачено 6 414 грн. 29 жовтня 2013 року туроператор А.Е.К. «Join up» на замовлення турагента фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 підтвердив заявку направлення позивача до зазначеного готелю та надано йому ваучер із зазначенням відомостей місця розташування і назви вибраного готелю. В аеропорту м. Дубай (ОАЕ), ОСОБА_1 зустрів представник приймаючої сторони Royl Parkнадав пакет документів і попередив, що у заброньованому готелі, на який виданий ваучер, відсутні вільні номери, а тому приймаюча сторона у односторонньому порядку прийняла рішення поселити його у готелі RedissonBiu, але інформація пре місце розташування готелю надана не була. Наданий, як альтернатива готель не відповідав умовам вищезазначеної угоди про надання туристичних послуг, а саме: знаходження на значній відстані - 300 км, від м. Дубай, в не передбаченому ваучером еміраті - Фуджейра, на іншому побережжі, шо значно збільшило майнові та часові витрати позивача на заплановані екскурсійні послуги та позбавили його можливості здійснити свої наміри по знайомству з м. Дубай та потрапити на змагання Формули 1.

Таким чином, відповідач порушив умови договору про надання туристичних послуг, норми Закону України «Про туризм», Закону України «Про захист прав споживачів».

Враховуючи викладене, ОСОБА_1 просив задовольнити його позовні вимоги.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 03 вересня 2014 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 29 січня 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 03 вересня 2014 року в частині відмови у задоволенні позову щодо стягнення з ДП «А.Е.Т. Джоін ап!» на користь ОСОБА_1 моральної шкоди скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення, яким стягнуто з ДП «А.Е.Т. Джоін ап!» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 3000 грн.

У решті рішення залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційні скарги ОСОБА_1 та ДП «А.Е.Т. Джоін ап!» задоволено частково.

Рішення Апеляційного суду м. Києва від 29 січня 2015 року скасовано в частині стягнення моральної шкоди, справу в цій частині передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції

В решті рішення Апеляційного суду м. Києва від 29 січня 2015 року залишено без змін.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 03 вересня 2014 року в не скасованій рішенням Апеляційного суду м. Києва від 29 січня 2015 року частині залишено без змін.

Оскільки ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 червня 2015 року рішення Апеляційного суду м. Києва від 29 січня 2015 року скасовано в частині стягнення моральної шкоди, справу в цій частині передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, Апеляційний суд міста Києва розглядає скаргу позивача на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 03 вересня 2014 рокулише в частині відмови у задоволенні вимог позивача про стягнення моральної шкоди.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції позивач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції матеріального та процесуального права, просить рішення Оболонського районного суду м. Києва від 03 вересня 2014 року скасувати та ухвалити нове, яким стягнути з ДП «А.Е.Т. Джоін ап!» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 3000 грн.

Зокрема, зазначає, що невиконанням відповідачем умов договору ОСОБА_1 були нанесені моральні збитки, які потягли за собою ушкодження його здоров'я.

Позивач в судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Відповідач ДП «А.Е.Т. Джоін ап!» в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, а тому колегія суддів вважає можливим розглядати справу у відсутності відповідача.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача, з'ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції відмовляючи в задоволенні позовних вимог виходив з того, що відповідач належним чином виконав свої обов'язки щодо надання туристичних послуг, з урахуванням того, що в діях відповідача відсутня вина у завданні збитків позивачу, суд першої інстанції прийшов до висновку, щодо відмови позивачу в задоволенні його позовних вимог до ДП «А.Е.Т. Джоін ап!» про стягнення моральної шкоди.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 01 лютого 2013 року між ДП «А.Е.Т. Джоін ап!» та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 був укладений агентський договір № 3571, відповідно до умов якого турагент зобов'язується за винагороду надати послуги туроператору з реалізації турпродукту шляхом укладення договору на туристичне обслуговування від імені, в інтересах та під контролем туроператора, а також здійснювати фактичні дії, що визначені агентським договором, для забезпечення надання туроператором турпродукту.

Як вбачається з матеріалів справи, 24 жовтня 2013 року ФОП ОСОБА_2, яка діяла від імені та за дорученням туроператора ДП «А.Е.Т. Джоін ап!», з ОСОБА_1 укладено договір про надання туристичних послуг, відповідно до умов якого турагент зобов'язувався, згідно заявки туриста на бронювання, забезпечити надання комплексу туристичних послуг (туристичний продукт), до складу якого входили: перебування в країні ОАЕ, проживання в готелі Pearl Beach Hotel З* у період з 03 листопада 2013 року по 10 листопада 2013 року, готельний номер - SGL, послуги харчування - ВВ, візова підтримка та додаткові послуги (груповий трансфер аеропорт-готель-аеропорт, авіа переліт за напрямом Київ-Дубаї-Київ, страхування).

Згідно з п. 6.8 агентського договору та п. 7.10 договору про надання туристичних послуг туроператор не несе відповідальність щодо відшкодування грошових витрат туриста за оплачені послуги, якщо витрати виходять за межі послуг.

Пунктом 4.20 агентського договору та пунктом 4.18 договору про надання туристичних послуг передбачено, якщо під час виконання договору на туристичне обслуговування турпоретор не в змозі надати значну частину туристичного продукту, щодо якого відповідно до договору на туристичне обслуговування сторони досягай згоди, туроператор повинен з метою продовження туристичного обслуговування, вжити альтернативних заходів без покладення додаткових витрат на туриста, а в разі потреби відшкодувати йому різницю між запропонованими послугами і тими, які були надані.

Також, пунктами 4.20, 4.21. договору про надання туристичних послуг № 44 визначено, що у випадку, якщо турист скористався запропонованою йому альтернативною послугою, претензії щодо ненадання послуг, що обумовлені в листі бронювання та договорі на туристичне обслуговування вважаються необгрунтованими, а послуги за договором наданими належним чином і в повному обсязі. У разі неможливості здійснення альтернативних заходів або відмови туриста від них турагент зобов'язаний надати туристу без додаткової оплати еквівалентний транспорт для повернення до місця відправлення або іншого місця, на яке погодився турист, а також відшкодувати вартість ненаданих туристичних послуг і виплатити компенсацію у розмірі, визначеному в даному договорі.

03 листопада 2013 року в день прибуття ОСОБА_1 до м. Дубай в аеропорту вказаного міста позивача було повідомлено про неможливість надання послуги щодо поселення його у готель Pearl Beach Hotel 3* та запропоновано альтернативний варіант туристичного обслуговування без покладення на туриста додаткових витрат, а саме - проживання з 03 по 10 листопада 2013 року в готелі Redisson Blu 5*.

Відповідно до інформації, поданої відповідачем готель Pearl Beach Hotel 3*, який було замовлено позивачем, розташований у еміраті Умм Аль Кувейт на відстані 89,1 км від м. Дубай, а готель Redisson Blu 5* у еміраті Фуджейра на відстані 141 км від м. Дубай.

03 листопада 2013 року ОСОБА_1 погодився на запропонований альтернативний варіант та його було поселено до готелю Redisson Blu 5* у еміраті Фуджейра.

Згідно з ч.4 ст.338 ЦПК України висновки і мотиви, з яких скасовані рішення є обов'язковими для суду першої чи апеляційної інстанції при новому розгляді справи.

Скасовуючи рішення Апеляційного суду м. Києва від 29 січня 2015 року касаційна інстанція виходила з того, що відповідачем було надано позивачу належний туристичний продукт, який останнім прийнято та використано, а тому апеляційний суд дійшов передчасного висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди, такі висновки не ґрунтуються на вказаних нормах матеріального права.

Частиною 1 ст.23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Згідно з ч.2 ст.23 ЦК України моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону.

Частиною 1 ст.25 Закону України «Про туризм» передбачено, що туристи мають право на відшкодування матеріальних та моральних збитків у разі невиконання або неналежного виконання умов договору.

Як зазначено в п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року із подальшими змінами «Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди» відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні. Особа (фізична чи юридична) звільняється від відповідальності по відшкодуванню моральної шкоди, якщо доведе, що остання заподіяна не з її вини. Відповідальність заподіювача шкоди без вини може мати лише у випадках, спеціально передбачених законодавством.

Як встановлено рішенням Оболонського районного суду м. Києва 03 вересня 2014 року в не скасованій рішенням Апеляційного суду м. Києва від 29 січня 2015 року частині відповідач належним чином виконав свої обов'язки щодо надання туристичних послуг, а тому порушень умов договору про надання туристичних послуг ДП «А.Е.Т. Джоін ап!» не вбачається, неправомірних дій останнього не встановлено та вина відповідача відсутня.

Оскільки факт належного виконання відповідачем своїх зобов'язань перед позивачем встановлено судовим рішення, яке в цій частині набрало законної сили, то відповідно до норми ст.61 ЦПК України вказані обставини не потребують доказування.

Так як нормами спеціальних Законів України «Про захист прав споживачів та «Про туризм» визначено, що підставами для відшкодування моральної шкоди є невиконання або неналежне виконання договору та наявність недоліків в продукції, а судом першої інстанції встановлено, що відповідач не порушував умови договору про надання туристичних послуг, належним чином виконав свої обов'язки щодо надання туристичних послуг, відповідачем було надано позивачу належний тур продукт, який останнім прийнято та використано, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для відшкодування моральної шкоди.

На основі повно та всебічно з'ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ДП «А.Е.Т. Джоін ап!» про стягнення моральної шкоди є законним та обґрунтованим, відповідає вимогам матеріального права, внаслідок чого підстав для його скасування з мотивів викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.

Керуючись ст.ст.218, 303, 304, 307, 308, 313, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 03 вересня 2014 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Дочірнього підприємства «А.Е.Т. Джоін ап!» про стягнення моральної шкоди залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді