Справа № 740/4768/15-ц
Провадження № 2/740/1511/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2015 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області

в складі : головуючого - судді Кобилецького І.Ф.,

при секретарі - Кубрак Н.М.,

за участю: представника позивача адвоката Приходька С.О.,

представника відповідача Дубініної І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства «Ніжинський завод сільськогосподарського машинобудування» про стягнення індексації заробітної плати, компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати та середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернулася в суд з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства «Ніжинський завод сільськогосподарського машинобудування» в якій просить стягнути з відповідача на її користь індексацію заробітної плати за червень 2015 року, компенсацію втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків її виплати за квітень і травень 2015 року, та середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати по день фактичного розрахунку в розмірі 10575 гривень 18 коп.

До початку судового розгляду представник позивачки Приходько С.О. подав до суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій просить стягнути з відповідача на користь позивачки 281 грн. 41 коп. індексації заробітної плати за червень 2015 року, 283 грн. 65 коп. компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати, та 13932 грн. 38 коп. середнього заробітку за час затримки на день фактичного розрахунку.

В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що рішенням Ніжинського міськрайонного суду від 06.10.2015 року її позов про стягнення заробітної плати задоволено і стягнуто з ПАТ "Ніжинський завод сільськогосподарського машинобудування" 5875 грн. 10 коп. середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні та 500 грн. моральної шкоди. Остаточний розрахунок, згідно рішення суду, відбувся 28 липня 2015 року.

Вона вважає, що відповідач не розрахувався з нею та не виплатив усіх належних коштів при звільненні, оскільки не нараховувалась та не була виплачена індексація заробітної плати за червень 2015 року, та не виплачена компенсація частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати за квітень і травень 2015 року.

У зв'язку з цим, відповідач повинен сплатити: 281 грн. 41 коп. індексації заробітної плати за червень 2015 року; 283 грн.65 коп. компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати; 13932 гривні середнього заробітку за весь час затримки розрахунку виходячи з того, що з 28 липня 2015 року по 25 листопада 2015 року робочих днів 83, а її середньоденний заробіток становив 167 грн. 86 коп.

У судовому засіданні представник позивачки Приходько С.О. повністю підтримав уточнені позовні вимоги і пояснив, що на час розгляду справи відповідач не виплатив позивачці 281 грн. 41 коп. індексації заробітної плати та 283 грн. 65 коп. компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати заробітної плати. Ці суми відповідачем не оспорюють ся. Тому просив у повному обсязі задовольнити позовні вимоги позивачки.

Представник відповідача Дубініна І.М. в судовому засіданні позовні вимоги позивачки визнала частково і пояснила, 6 жовтня 2015 року Ніжинським міськрайонним судом була розглянута справа за позовом ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства «Ніжинський завод сільськогосподарського машинобудування» про стягнення середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати, і було стягнуто з підприємства на користь позивачки середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні. На час розгляду попередньої справи позивачка не заявляла до відповідача вимог про стягнення індексації заробітної плати та компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати заробітної плати. Тому просила задовольнити позовні вимоги позивачки частково, і стягнути з відповідача на користь позивачки заборгованість по індексації заробітної плати та компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків її виплати, а розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку зменшити з урахуванням принципів співмірності і справедливості.

Вислухавши пояснення представників сторін у справі, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків.

В судовому засіданні встановлено, що на час розгляду справи відповідачем не виплачено позивачці 281грн. 41 коп. індексації грошових доходів за червень 2015 року, та 283 грн. 65 коп. компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати заробітної плати.

І про це пояснили в судовому засіданні представники сторін у справі.

Це підтверджується довідками від відповідача про розрахунок індексації заробітної плати та компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати заробітної плати ( а.с. 15- 16).

Відповідно до ст.ст. 1 Закону України «Про оплату праці» заробітною платою є винагорода у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану роботу.

Відповідно до ст.33 Закону України «Про оплату праці» в період між переглядом розміру мінімальної заробітної плати індивідуальна заробітна плата підлягає індексації згідно з чинним законодавством. Індексація заробітної плати здійснюється на підставі Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» (в редакції від 1 січня 2003 року).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів й послуг.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» об'єктом індексації грошових доходів населення є оплата праці (грошове забезпечення) як грошовий дохід громадян, одержаний ними в гривнях на території України і який не має разового характеру.

Структуру заробітної плати визначено у ст. 2 Закону України «Про оплату праці», якою передбачено існування основної заробітної плати, додаткової заробітної плати та інших заохочувальних та компенсаційних виплат.

Ст. 2 Закону України «Про оплату праці» визначено, що додаткова заробітна плата це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці, яка включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством.

Суми виплат, пов'язаних з індексацією заробітної плати працівників, входять до складу фонду додаткової заробітної плати згідно з п. п. 2.2.7 «Інструкції зі статистики заробітної плати», затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 13 січня 2004 року № 5.

Таким чином, суми індексації заробітної плати та компенсація втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати є складовими частинами заробітної плати (додатковою заробітною платою).

Відповідно до ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата усіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться у день його звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимог про розрахунки.

Згідно ст.117 КЗпП України у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у ст.116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір, підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки на день фактичного розрахунку.

Пунктом 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №13 від 24.12.1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» передбачено, що установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст.117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.

Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України в постанові від 20 листопада 2013 року в справі №6-114цс13, яка, відповідно до ст.360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права, і яка має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосування таких норм права, згідно зі ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

За наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору, і відповідно до вищезазначених вимог закону можливість зменшення судом таких сум може мати місце лише у разі наявності спору між сторонами про розмір належних до виплати коштів при звільненні працівника.

Відповідно до рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 06 жовтня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства «Ніжинський завод сільськогосподарського машинобудування» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та моральної шкоди, копія якого є в матеріалах справи ( а.с.5-6 ) позовні вимоги позивачки, в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, були задоволені в повному обсязі, і було стягнуто з відповідача на її користь 5875 гривень середнього заробітку за період з 09 червня 2015 року по 28 липня 2015 року.

З урахуванням вищенаведеного суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги позивачки в повному обсязі, і стягнути з відповідача на її користь 281 грн. 41 коп. індексації заробітної плати, 283 грн. 65 коп. компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати заробітної плати, та стягнути 13932 грн. 38 коп. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 28 липня 2015 року по час розгляду справи в суді, за 83 робочі дні, за урахуванням середньоденної заробітної плати позивачки у розмірі 167 гривень 86 коп. ( 83 дн.х167,86 грн.).

Керуючись ст. 213-215 ЦПК України, ст. 116, 117 КЗпП України ,-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Ніжинський завод сільськогосподарського машинобудування» на користь ОСОБА_3 281 гривню 41 коп. індексації заробітної плати, 283 гривні 65 коп. компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати заробітної плати, 13932 гривні 38 коп. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 28 липня 2015 року по 25 листопада 2015 року, за 83 робочих днів, а всього стягнути з Приватного акціонерного товариства «Ніжинський завод сільськогосподарського машинобудування» на користь ОСОБА_3 14497 (чотирнадцять тисяч чотириста дев'яносто сім ) гривень 44 коп.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Ніжинський завод сільськогосподарського машинобудування» в дохід держави 1218 гривень судового збору.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя : Кобилецький І.Ф.