Провадження № 22-ц/779/852/2015
Головуючий у 1 інстанції Бородовський С. О.
Суддя-доповідач Ковалюк Я.Ю.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2015 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Ковалюка Я.Ю.

суддів: Матківського Р.Й., Фединяка В.Д.

секретаря Капущак С.В.

з участю: апелянта ОСОБА_2, відповідачів - ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Івано-Франківського міського суду від 12 лютого 2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_8, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про захист честі, гідності і ділової репутації та стягнення моральної шкоди,-

в с т а н о в и л а :

Позивач звернувся в суд із зазначеним позовом, посилаючись на те, що на адресу голови ОДА 22.09.2014 року на бланку Івано-Франківського обласного відділення Всеукраїнського об'єднання ветеранів надійшов лист, в якому викладена інформація, яку позивач вважає неправдивою та такою, що завдає шкоди його репутації. Просив суд визнати відомості, вказані в листі такими, що не відповідають дійсності, зобов'язати відповідачів спростувати поширені відомості, публічно перед ним вибачитись та стягнути з відповідачів завдану йому моральну шкоду, яку він оцінює у розмірі 80000грн. Уточнивши позовні вимоги, позивач просив визнати відомості, поширені в листі від 22.09.2014 року №62 до голови облдержадміністрації такими, що не відповідають дійсності; зобов'язати відповідачів звернутися до голови Івано-Франківської облдержадміністрації з листом щодо спростування поширених недостовірних відомостей та принести публічне вибачення; стягнути з ОСОБА_3 на його користь 1500грн., з ОСОБА_6 - 500грн., з ОСОБА_4 - 1500грн., з ОСОБА_5 - 1500грн., з ОСОБА_8 - 500грн., з ОСОБА_7 - 500грн. моральної шкоди.

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 12 лютого 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

На дане рішення ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом норм матеріального і процесуального права та невідповідність висновків суду обставинам справи.

Апелянт зазначає, що судом першої інстанції не взято до уваги той факт, що моральна шкода нанесена йому направленням до голови ОДА неправдивої та недостовірної інформації, викладеної в листі, внаслідок чого він пережив душевні страждання, оскільки його безпідставно звинуватили у вчиненні злочинних діянь та інших ганебних вчинків.

Апелянт також вказує, що він, працюючи в Івано-Франківській ОДА, у службовій діяльності завідувача сектора з оборонної роботи апарату суттєвих недоліків не допускав, за 10 років роботи в облдержадміністрації значних зауважень не мав. Наведені у листі відомості відповідачів є припущеннями і неправдивою інформацією, яка порочить його ділову репутацію, як керівника підрозділу, оскільки вона не відповідає дійсності.

Вважає висновок суду про недоведеність заподіяння йому відповідачами душевних страждань і переживань необгрунтованим. Розмір моральної шкоди вважає підставним, оскільки відповідачі звинуватили його у злочинних діяннях, яких він не вчиняв, яку оцінює в розмірі 6000грн.

На думку апелянта, суд даним обставинам не дав належної оцінки та ухвалив рішення з порушенням вимог закону.

З вище наведених підстав просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному об'ємі.

В судовому засіданні апелянт підтримав доводи апеляційної скарги, просив про їх задоволення.

Відповідачі доводи апеляційної скарги заперечили, вважають її безпідставною, а рішення суду законним та обґрунтованим, яке просили залишити в силі.

Відповідач ОСОБА_8 в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду даної справи, що у відповідності до ч.2 ст. 305 ЦПК України, не перешкоджає розглядові справи.

Вислухавши доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що позивач просив стягнути моральну шкоду з відповідачів за інформацію яка була викладена відповідачами в листі, адресованому голові ОДА 22.09.2014 року на бланку Івано-Франківського обласного відділення Всеукраїнського об'єднання ветеранів (а.с. 9-11). Дану інформацію позивач вважає неправдивою та такою, що шкодить його репутації, яку також просив спростувати та принести йому публічне вибачення.

У відповідності до ст. 34 Конституції України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань.

Судом першої інстанції, на підставі досліджених в судовому засіданні доказів, правильно встановлено, що позивачем не доведено обставини втручання в його особисте життя, дії відповідачів були формою реакції на діяльність Івано-Франківської ОДА, доказів про заподіяння моральної шкоди позивачем суду не надано і зазначена вимога в судовому засіданні не доведена, про що зазначено в рішенні суду першої інстанції.

Стаття 297 ЦК України передбачає, що кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі.

Проте матеріали справи не свідчать, що ОСОБА_2 згідно ст.ст. 58, 59, 60 ЦПК України було доведено належними та допустимими доказами поширення з боку відповідачів неправдивої інформації та здійснення інших дій, які б принижували його честь, гідність, ділову репутацію і тому неможливо визнати, що останніми було завдано моральної шкоди позивачу по справі.

Крім того оцінюючи судження осіб, які звернулися з листом до Івано-Франківської ОДА з привіоду організації роботи ОДА, не є поширенням проти позивача недостовірної інформації.

Відповідно до п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 року "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи" недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації.

Всупереч зазначеним нормам законодавства, позивач належним чином не довів, в чому полягає недостовірність інформації особисто проти нього та як саме порушені його особисті немайнові права.

Із змісту спірного листа вбачається, що відповідачі звернулись до керівника позивача з приводу оцінки ними роботи ОДА та позивача, в порядку передбаченому ЗУ «Про інформацію».

Колегія суддів зауважує, що в перших трьох пунктах даного листа міститься інформація, яка не стосується позивача, а виключно роботи Івано-Франківської ОДА.

Згідно ст. 30 зазначеного Закону, ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлювання оціночних суджень. Оціночними судженнями є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, не можуть бути витлумачені, як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

За таких обставин, позовні вимоги про визнання відомостей, вказаних в листі такими, що не відповідають дійсності, зобов'язання відповідачів спростувати поширені відомості, публічно перед ним вибачитись є безпідставними.

В силу вимог ст. 60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виник спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до вимог ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до роз'яснень даних в п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди обов'язковому з'ясуванню підлягають і наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань чи втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями вони заподіяні.

Оскільки відповідачі не завдали шкоди немайновим правам позивача, а позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди є похідними, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що факту заподіяння йому відповідачами моральної шкоди не доведено, тому підставно відмовив у задоволенні позовних вимог.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції обставини справи з'ясовано всесторонньо і повно та ухвалено рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, обґрунтованості якого доводи апеляційної скарги не спростовують.

Посилання апелянта на те, що його здоров'ю було завдано шкоди через висловлювання у листі відповідачів суд сприймає критично, оскільки це прямо не підтверджує вимог щодо заподіяння йому моральної шкоди.

Виходячи із змісту ч. 2 ст. 303 ЦПК України, суд апеляційної інстанції не вправі переоцінювати докази, які судом першої інстанції досліджені у встановленому законом порядку, а апеляційна скарга не містить посилання на нові докази, що давало б підставу для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового або зміни рішення.

Розглянувши справу в межах заявленого позову та доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що рішення судом ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 218, 307, 308, 313- 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Івано-Франківського міського суду від 12 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий Я.Ю. Ковалюк

Судді: Р.Й. Матківський

В.Д. Фединяк