Справа №478/548/15-ц
пров. №2/478/162/2015
Р і ш е н н я

І м е н е м У к р а ї н и

30.07.2015 року Казанківський районний суд Миколаївської області

в складі головуючої судді Сябренко І.П.

з участю: секретаря Поліщук С.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду смт. Казанка цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до дочірнього підприємства «Миколаївський облавтодор» відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди,

В с т а н о в и в:

07.04.2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ДП «Миколаївський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» про відшкодування майнової та моральної шкоди в якій зазначив, що 05 березня 2015 року близько 11 год. 00 хв. рухаючись на автомобілі марки "Volkswagen Touareg" д. номер НОМЕР_4 по автодорозі Н-11 Миколаїв-Дніпропетровськ із швидкістю 50-60 км/год. в с. Великоолександрівка Казанківського району правим переднім колесом попав у яму від чого шина отримала пошкодження (розрив). Посилаючись на незадовільне експлуатаційне утримання автомобільної дороги Н-11 «Миколаїв-Дніпропетровськ» та бездіяльність відповідача, просив стягнути з відповідача ДП «Миколаївський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» на його користь в рахунок відшкодування майнової шкоди 8500 грн., в рахунок відшкодування моральної шкоди 2000 грн. та судові витрати.

В судовому засіданні, яке відбувалося 13.05.2015 року, представник відповідача ОСОБА_3 позовні вимоги не визнала і посилаючись на те, що розмір збитків, заподіяних позивачеві внаслідок ДТП, може визначити лише незалежний судовий експерт, заявила клопотання про проведення судової автотоварознавчої експертизи автомобіля "Volkswagen Touareg" д. номер НОМЕР_4.

Ухвалою Казанківського районного суду від 13.05.2015 року було призначено у справі судову автотоварознавчу експертизу.

Ухвалою суду від 16.07.2015 року у зв'язку надходженням цивільної справи разом з експертним висновком №480 від 30.06.2015 року відновлено провадження у справі та призначено до судового розгляду.

20.07.2015 року позивачем ОСОБА_1 подано письмову заяву про збільшення позовних вимог в якій посилаючись на те, що згідно висновку судової автотоварознавчої експертизи транспортного засобу №480 від 30 червня 2015 року колесо автомобіля має пошкодження у вигляді розриву боковини шини, деформації диску зі зміною діаметра до 2 см. в кількох місцях, подряпин, задирів та зчосів на ободі диску в місці кріплення шини; вартість відновлювального ремонту та сума матеріального збитку завданого власнику автомобіля Volkswagen- Touareg д. номер НОМЕР_4, з врахуванням факторів викладених в дослідницькій частині рівнозначні, та складають 29183, 24 грн., просив стягнути з відповідача ОСОБА_4 підприємства "Миколаївський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія"Автомобільні дороги України" в рахунок відшкодування майнової шкоди 29183, 24 грн., в рахунок відшкодування моральної шкоди 2000 грн. та судові витрати.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи в його відсутності, просив збільшені позовні вимоги про відшкодування майнової та моральної шкоди задовольнити повністю.

Третя особа ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася, надала суду письмову заяву про розгляд справи в її відсутності, просила позов ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі.

Відповідач, явку свого представника в судове засідання не забезпечив, надіслав до суду клопотання про призначення повторної судової автотоварознавчої експертизи та про розгляд справи у відсутності представника.

Ухвалою Казанківського районного суду від 30.07.2015 року в задоволенні клопотання відповідача про призначення у справі повторної судової автотоварознавчої експертизи відмовлено.

Дослідивши письмові докази, суд приходить такого висновку.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

В силу ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч. 1 ч і ч. 2 ст. 1166, ч. 1 ст. 1167 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Частиною 3 статті 14 і частиною 1 статті 16 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що учасники дорожнього руху мають права на безпечні умови дорожнього руху, на відшкодування збитків, завданих внаслідок невідповідності стану автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів вимогам безпеки руху. Водій має право на відшкодування збитків, завданих внаслідок невідповідності стану автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів вимогам безпеки руху.

В силу ст. 9 Закону України «Про дорожній рух» до компетенції власників автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважених ним органів у сфері дорожнього руху належить: розробка програм та здійснення заходів щодо розвитку, удосконалення, ремонту та утримання у безпечному для дорожнього руху стані доріг, вулиць та залізничних переїздів, зон відчуження; компенсація витрат власникам транспортних засобів, якщо дорожньо-транспортні пригоди сталися з причин незадовільного експлуатаційного утримання автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, за рішенням судових органів; забезпечення безпечних, економічних та комфортних умов дорожнього руху; забезпечення учасників дорожнього руху інформацією з питань стану аварійності та дорожнього покриття, гідрометеорологічних та інших умов; вирішення питань експлуатації автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів у надзвичайних ситуаціях; термінове усунення пошкоджень на автомобільних дорогах, вулицях та залізничних переїздах; своєчасне виявлення перешкод дорожньому руху та їх усунення, а у разі неможливості - невідкладне позначення дорожніми знаками, огороджувальними і направляючими засобами; організація виконання встановлених вимог щодо забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України «Про дорожній рух» власники доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважені ними органи несуть відповідальність за створення безпечних умов руху на дорогах, вулицях та залізничних переїздах, що знаходяться у їх віданні.

У п. 11 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30 березня 1994 року № 198 (далі - Правила) встановлено, що власники дорожніх об'єктів або уповноважені ними органи, дорожньо-експлуатаційні організації зобов'язані: своєчасно і якісно виконувати експлуатаційні роботи відповідно до технічних правил з дотриманням норм і стандартів з безпеки руху; постійно контролювати експлуатаційний стан усіх елементів дорожніх об'єктів та негайно усувати виявлені пошкодження чи інші перешкоди в дорожньому русі, а за неможливості це зробити - невідкладно позначити їх дорожніми знаками, сигнальними, огороджувальними і направляючими пристроями відповідно до діючих нормативів або припинити (обмежити) рух; вирішувати питання забезпечення експлуатації дорожніх об'єктів у надзвичайних ситуаціях, за несприятливих погодно-кліматичних умов, у разі деформації та пошкодження елементів дорожніх об'єктів, аварії на підземних комунікаціях і виникнення інших перешкод у дорожньому русі й разом із спеціалізованими службами організації дорожнього руху і за погодженням з Державтоінспекцією оперативно вносити зміни до порядку організації дорожнього руху; відшкодовувати в установленому законодавством порядку збитки власникам транспортних засобів, якщо дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок незадовільного утримання доріг, вулиць, залізних переїздів.

Указані правила є обов'язковими для їх власників або уповноважених ними органів, організацій, що здійснюють ремонт і утримання дорожніх об'єктів і користувачів (п. 1).

Матеріалами справи встановлено, що 05 березня 2015 року близько 11 год. 00 хв. ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом марки "Volkswagen Touareg" д. номер НОМЕР_4 та рухаючись по автодорозі Н-11 Миколаїв-Дніпропетровськ зі швидкістю 50-60 км/год. в с. Великоолександрівка Казанківського району Миколаївської області правим переднім колесом попав у яму, від чого шина отримала пошкодження (розрив).

05 березня 2015 року інспектором ВДАІ Казанківського та Новобузького районів складено адміністративний протокол про адміністративне правопорушення серії АП1 №744383 відносно начальника Новобузького РАД ОСОБА_5, який являючись відповідальною посадовою особою порушив норми та стандарти, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху, а саме не забезпечив своєчасну ліквідацію ямковості по автодорозі Н-11 209+500 км, яка сприяла скоєнню ДТП 05.03.2015 року, внаслідок якої автомобіль марки "Volkswagen Touareg" д. номер НОМЕР_4 зазнав механічних пошкоджень (а.с.11).

Постановою Казанківського районного суду від 08.04.2015 року начальника Новобузького РАД ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.140 КУпАП і накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 680 грн. Постанова набрала чинності 21.04.2015 року (а.с.26).

В силу ст.61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Згідно висновку судової автотоварознавчої експертизи транспортного засобу №480 від 30 червня 2015 року на основі проведених досліджень та розрахунків визначено, що колесо автомобіля має пошкодження у вигляді розриву боковини шини, деформації диску зі зміною діаметра до 2 см. в кількох місцях, подряпин, задирів та зчосів на ободі диску в місці кріплення шини; вартість відновлювального ремонту та сума матеріального збитку завданого власнику автомобіля Volkswagen- Touareg д. номер НОМЕР_4, з врахуванням факторів викладених в дослідницькій частині рівнозначні, та складають 29183, 24 грн. (а.с.)

За таких обставин, суд приходить висновку, про те, що відповідно до вимог ст.1166 ЦК України позовні вимоги ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_1 внаслідок бездіяльності відповідача заподіяна моральна шкода, що полягає у душевних стражданнях, яких ОСОБА_1, як особа, яка має право користуватися транспортним засобом Volkswagen- Touareg д. номер НОМЕР_4, зазнав у зв'язку з пошкодженням зазначеного автомобіля, оскільки фактично був позбавлений деякий час користуватися цим автомобілем, і яка підлягає відшкодуванню відповідачем на підставі ст.1167 ЦК України.

Згідно роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, даних у п. 9 постанови від 31 березня 1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

При визначенні розміру моральної шкоди суд приймає до уваги конкретні обставини справи, обсяг перенесених позивачем душевних і психічних страждань. Враховуючи викладене та вимоги розумності і справедливості, суд визначає розмір грошового відшкодування моральної шкоди в сумі 500 грн.

Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України судові витрати, понесені позивачем зі сплати судового збору, належить стягнути на його користь з відповідача.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд

В и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до дочірнього підприємства «Миколаївський облавтодор» відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди, - задовольнити частково.

Стягнути з дочірнього підприємства «Миколаївський облавтодор» відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування майнової шкоди 29183 (двадцять дев'ять тисяч сто вісімдесят три) гривні 24 коп. та в рахунок відшкодування моральної шкоди 500 (п'ятсот) гривень.

В останній частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з дочірнього підприємства «Миколаївський облавтодор» відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» на користь ОСОБА_1 судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору, в розмірі 535 грн. 43 коп.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Миколаївської області через Казанківський районний суд протягом десяти днів з дня його отримання.

Суддя