АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження
№22-ц/796/6227/2015 Головуючий у 1-й інстанції: Фаркош Ю.А.
Доповідач: Українець Л.Д.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2015 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого - Українець Л.Д.

суддів - Крижанівської Г.В.,

- Шебуєвої В.А.,

за участю секретаря - Троц В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на рішення Печерського районного суду м. Києва від 02 березня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про повернення суми депозиту,-

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2014 року позивач звернулася в суд із позовом до відповідача про повернення суми депозиту.

У мотивування вимог посилалася на те, що 04.02.2014 року вона уклала з ПАТ «Державний ощадний банк України» Договір №138392604 на вклад «Депозитний» на ім'я фізичної особи в сумі 39550 грн. строком 7 місяців.

Відповідно до квитанції №138392604 від 04.02.2014 року вона внесла грошові кошти у сумі 39550 грн на вкладний (депозитний) рахунок НОМЕР_1 у АТ «Ощадбанк», МФО 335106.

Днем повернення депозиту є 04 вересня 2014 року.

05.09.2014 року вона направила банку заяву про переказ вкладу, однак сума вкладу та нараховані проценти повернуті не були.

Також, 01.04.2014 року вона уклала з ПАТ «Державний ощадний банк України» Договір №142627604 на вклад «Депозитний» на ім'я фізичної особи в сумі 10000 грн строком 7 місяців.

Відповідно до квитанції №142627609 від 01.04.2014 року вона внесла грошові кошти у сумі 10000 грн. на вкладний (депозитний) рахунок НОМЕР_1 у АТ «Ощадбанк», МФО 335106.

05.09.2014 року вона направила банку заяву про переказ вкладу, однак сума вкладу та нараховані проценти повернуті не були.

З урахуванням наведеного просила суд стягнути з ПАТ «Державний ощадний банк України» грошові кошти в сумі 43225,44 грн та 10938,08 грн.

29 січня 2015 року подала заяву про збільшення позовних вимог, в якій окрім суми вкладу та нарахованих відсотків просила стягнути з відповідача 3% річних у розмірі 516,41 грн та інфляційні втрати у розмірі 5737,42 грн.

У судовому засіданні представник позивача зменшила розмір позовних вимог на суми банківських вкладів за договорами від 04.02.2014 року та 01.04.2014 року та підтримала позовні вимоги про стягнення з відповідача 3% річних в розмірі 516,41 грн та індексу інфляції в розмірі 5 737,42 грн.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 02 березня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» задоволено повністю.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на користь ОСОБА_2 3% річних у розмірі 516 грн 41 коп. та інфляційні втрати в розмірі 5737 грн 42 коп.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на користь держави судовий збір в розмірі 243 грн 60 коп.

Не погоджуючись з рішенням, ПАТ «Державний ощадний банк України» подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

Зазначає, що рішення суду першої інстанції ухвалено при неповному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи, а також з порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

Посилається на те, що позивач невірно зазначила у заявах на переказ вкладів код банку, з якого необхідно переказати вклади, та не вказала у цих заявах дату видачі паспорта вкладника, що не відповідає вимогам «Порядку відкриття ведення та закриття рахунків фізичних осіб у національній валюті» №17-2 від 16 лютого 2003 року, тому відповідно банк й несе відповідальність за несвоєчасну виплату вкладів відповідачем.

Також посилається, що установа банку, в якій позивачем були відкриті вклади за договорами, знаходиться в зоні проведення антитерористичної операції. Робота цієї установи станом на теперішній час припинена, у зв'язку з чим немає доступу до оригіналів документів, що знаходяться в цій установі. Такі обставини унеможливлюють належне виконання банком зобов'язань за укладеними договорами банківських рахунків.

Таким чином, порушення виконання зобов'язання по поверненню відповідачем грошових вкладів позивачу в строки, встановлені договорами, відбулося з вини позивача, яка невірно вказала інформацію в документах на переказ вкладів, та у зв'язку з обставинами непереборної сили, які знаходилися поза межами контролю відповідача.

ОСОБА_2 та її представники в судове засідання не з'явилися.

Про час та місце розгляду справи представник ОСОБА_3 повідомлена 10.04.2015 року.

Заслухавши доповідь судді, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено, що 04.02.2014 року позивач ОСОБА_2 уклала з ПАТ «Державний ощадний банк України» Договір №138392604 на вклад «Депозитний» на ім'я фізичної особи в сумі 39550 грн строком 7 місяців.

Відповідно до квитанції №138392604 від 04.02.2014 року вона внесла грошові кошти у сумі 39550 грн на вкладний (депозитний) рахунок НОМЕР_1 у АТ «Ощадбанк», МФО 335106 (а.с. 12).

Днем повернення депозиту є 04 вересня 2014 року (пп. 1.1 п. 1 Договору).

Також, 01.04.2014 року позивач ОСОБА_2 уклала з ПАТ «Державний ощадний банк України» Договір №142627604 на вклад «Депозитний» на ім'я фізичної особи в сумі 10000 грн строком 7 місяців.

Відповідно до квитанції №142627609 від 01.04.2014 року вона внесла грошові кошти у сумі 10000 грн на вкладний (депозитний) рахунок НОМЕР_1 у АТ «Ощадбанк», МФО 335106.

Днем повернення депозиту є 01 листопада 2014 року (пп. 1.1 п. 1 Договору).

Як вбачається з матеріалів справи, під час розгляду справи судом першої інстанції відповідач повернув позивачу вклади в сумі 39550 грн та 10000 грн, що підтверджується меморіальними ордерами №168180330 від 29.12.2014 року та №168180421 від 29.12.2014 року, а також відсотки по вкладу - 764,48 грн та 3138,48 грн, що стверджується меморіальними ордерами № 168180367 від 29.12.2014 року та №168180249 від 29.12.2014 року (а.с. 41-44).

Тобто банком повернуто ОСОБА_2 вклади та відсотки по вкладах на загальну суму 53462,96.

У судовому засіданні представник позивача підтримала позов лише у частині стягнення 3% річних та індексу інфляції.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як роз'яснив пленум Вищого спеціалізованого суду з розгляд цивільних і кримінальних справ в п. 18 постанови від 30 березня 2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», за змістом статті 552, частини другої статті 625 ЦК України інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов'язання, вираженого в національній валюті, та три проценти річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому суд має виходити з того, що ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов'язання.

Таким чином, норма ст.625 ЦК України про стягнення трьох відсотків річних та суми боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення зобов'язання не є фінансовою (економічною) санкцією, а виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів і отриманні компенсації (плати) від боржника за користування отриманими ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому 3 % річних та індекс інфляції нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним ( чи звільнення його від сплати) неустойки (пені) за порушення виконання зобов'язання.

Не заслуговують на увагу посилання відповідача на те, що саме з вини позивача не були перераховані вклади, оскільки вона невірно зазначила у заявах на переказ вкладів код банку, з якого необхідно переказати вклади, та не вказала у цих заявах дату видачі паспорта вкладника, що не відповідає вимогам «Порядку відкриття ведення та закриття рахунків фізичних осіб у національній валюті» №17-2 від 16 лютого 2003 року, тому вона відповідно й несе відповідальність за несвоєчасну виплату вкладів відповідачем.

«Порядком відкриття, ведення та закриття рахунків фізичних осіб у національній валюті установами ВАТ «Ощадбанк», затвердженого постановою правління від 16 лютого 2003 року №17-2, із змінами та доповненнями, регулюються відносини, що виникають між банком та клієнтом в процесі здійснення вкладних операцій.

Відповідно до п. 6.6 Порядку для здійснення переказу клієнт надає установі банку, куди переказується вклад, паспорт або документ, що його замінює, та ощадну книжку.

Згідно п. 6.7 порядку для оформлення переказу вкладу використовуються бланки ф.№143, що складаються в двох примірниках із використанням копіювального або самокопіювального паперу.

Відповідно до п. 6.8 Порядку при переказі кількох вкладів вкладник складає ф.№143 у двох примірниках із використанням копіювального або самокопіювального паперу окремо по кожному рахунку.

У п. 6.24 Порядку вказано, що документи про переказ вкладу, ф..№143 та ощадна книжка, які надійшли у (ТВБВ І, І-А типів) з іншої установи Банку поштою або безпосередньо від вкладника, реєструються в журналі відісланих переказів ф.№141. При цьому відповідальний працівник бухгалтерії перевіряє: правильність складання ф.№143 і повноту її реквізитів, відповідність залишку вкладу в ощадній книжці з базою даних по рахунку. У разі виявлення розбіжностей встановлює їх причини.

При відсутності на ф.№143 необхідних реквізитів вона до виконання не приймається, а повертається рекомендованим листом в установу Банку, яка її прийняла (якщо ф.№143 надійшла поштою), або безпосередньо вкладнику (якщо ф.№143 надійшла безпосередньо від вкладника) з обов'язковим зазначенням причин її невиконання.

Відповідачем не надано доказів того, що позивачу повертався рекомендованим листом заповнений бланк ф. №143 із зазначенням причин його невиконання.

З матеріалів справи вбачається, що заяви на переказ вкладу приймала представник банку і на цих заявах підтвердила своїм підписом факт їх прийняття (а.с13,14). Посадова особа банку не вимагала від позивача зазначення інших даних.

Щодо коду банку, то очевидним є факт, що банк знає свій код банку і це не могло бути на заваді при переказі вкладів позивача.

Також не заслуговують на увагу доводи апелянта, що установа банку, в якій позивачем були відкриті вклади за договорами, знаходиться в зоні проведення антитерористичної операції і тому робота цієї установи станом на теперішній час припинена, у зв'язку з чим немає доступу до оригіналів документів, що знаходяться в цій установі і, що такі обставини унеможливлюють належне виконання банком зобов'язань за укладеними договорами банківських рахунків.

Матеріали справи не містять жодного доказу, який би це підтверджував, тому рішення суду щодо доведеності вимог про застосування ст. 625 ЦК України відповідає вимогам закону.

Суд першої інстанції стягнув з відповідача 3% річних та індекс інфляції на підставі розрахунку, наданого представником позивача (а.с. 29).

Як вбачається з розрахунку, сума вкладів та відсотків по вкладах станом на 31 грудня 2014 року становить 54163,52 грн, однак банк повернув ОСОБА_2 вклади та відсотки по вкладах на загальну суму 53452,96 грн, яка позивачем не оспорювалася.

Отже, 3% річних та індекс інфляції слід обчислювати з суми, повернутої банком, тобто з 53452,96 грн = 39550,00 грн + 10000 грн + 764,48 грн + 3138,48 грн (а.с. 41-44).

Суд першої інстанції не звернув увагу на дану обставину та поклав в основу рішення розрахунок наданий позивачем, тому рішення підлягає зміні в частині розмірі стягнутих сум.

Річна процентна ставка обчислюється за формулою:

RPS = S*Q*V/D/100,

де S - сума заборгованості, Q - кількість днів прострочки, V - відсоток річних, передбачений у договорі (якщо не вказується, дорівнює 3), 100 - 100%, D - кількість днів в році (365 або 366).

S - 53452,96 грн, Q - 115 днів (з 06.09.2014 року по 29.12.2014 року), V - 3%.

3% річних = 53452,96 грн * 115 днів * 3% / 365 / 100% = 505,24 грн.

Інфляційні втрати обчислюються за формулою:

IV = (S*І/100 - S) * Q / DM,

деS - сума заборгованості, І - індекс інфляції, Q - кількість днів прострочки, DM - кількість днів у місяці, 100 - 100%.

Індекс інфляції у вересні 2014 року - 102,9%, у жовтні 2014 року - 102,4%, у листопаді 2014 року - 101,9%, у грудні 2014 року - 103%.

Кількість днів прострочки у вересні 2014 року - 25 днів, у жовтні 2014 року - 31 день, у листопаді 2014 року - 30 днів, у грудні 2014 року - 29 днів.

Інфляційні втрати:

у вересні 2014 року = (53452,96 грн * 102,9% / 100% - 53452,96 грн) * 25 / 30 = 1291,78 грн;

у жовтні 2014 року = (53452,96 грн * 102,4% / 100% - 53452,96 грн) * 31 / 31 = 1282,87 грн;

у листопаді 2014 року = (53452,96 грн * 101,9% / 100% - 53452,96 грн) * 30 / 30 = 1015,61 грн;

у грудні 2014 року = (53452,96 грн * 103% / 100% - 53452,96 грн) * 29 / 31 = 1500,13 грн.

Загальна сума інфляційних втрат з 06.09.2014 року по 29.12.2014 року становить: 1291,78 грн + 1282,87 грн + 1015,61 грн + 1500,13 = 5090,39 грн.

З урахуванням наведеного з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 3% річних, що становить 505,24 грн, та інфляційні втрати, що становлять 5090,39 грн.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» задовольнити частково.

Змінити рішення Печерського районного суду м. Києва від 02 березня 2015 року в частині стягнення з Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на користь ОСОБА_2 3% річних з 516,41 грн до 505,24 грн та інфляційних втрат з 5737,42 грн до 5090,39 грн.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий:

Судді: