Справа №488/3197/13-ц 25.08.2015 25.08.2015 25.08.2015
Провадження № 22-ц/784/2138/15 Головуючий першої інстанції: Безпрозваний В.В.
Категорія: 44 Суддя-доповідач апеляційного суду: Базовкіна Т.М.
У Х В АЛ А

Іменем України

25 серпня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого: Базовкіної Т.М..,

суддів: Кушнірвової Т.Б.,

Темнікової В.І.,

при секретарі судового засідання: Богуславській О.М.

без участі осіб, які беруть участь у справі, і належним чином повідомлені про час та місце судового засідання,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 12 червня 2014 року за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, які також представляють інтереси ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - служба у справах дітей адміністрації Корабельного району Миколаївської міської ради, про виселення,

в с т а н о в и л а :

У липні 2013 р. публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (далі - ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК») звернулося з позовом до ОСОБА_3 звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення.

В обґрунтування своїх вимог позивач вказував, що відповідно до укладеного 21 листопада 2006 р. договору № NKTGGL09440012 ОСОБА_3 отримала кредит у розмірі 38 510 доларів США за умови сплати відсотків у розмірі 10,08% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення - 20 листопада 2026 р.

З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором в той же день між Банком (іпотекодержатель) та ОСОБА_3 (іпотекодавець) укладено договір іпотеки, за яким іпотекодавець передав в іпотеку Банку квартиру АДРЕСА_1.

Посилаючись на вказані обставини, а також на те, що, відповідач виконує свої зобов'язання за Договором щодо повернення кредитних коштів неналежним чином, внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 72 313, 78 доларів США, позивач просив суд в рахунок погашення вказаної заборгованості звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом його продажу ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а також виселити відповідача та інших осіб, які зареєстровані та/або проживають в іпотечній квартири з цього житла зі зняттям з реєстраційного обліку.

Уточнивши в подальшому позовні вимоги, заявивши їх також до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - служба у справах дітей адміністрації Корабельного району Миколаївської міської ради, та посилаючись на рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 11 квітня 2012 р., яким задоволено позов ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_3 та в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 21 листопада 2006 р. звернуто стягнення на квартиру АДРЕСА_1, позивач просив виселити відповідачів зі спірної квартири.

Рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 12 червня 2014 р. позов задоволено.

Постановлено виселити ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 з квартири АДРЕСА_1. Стягнуто на користь позивача з ОСОБА_3 57 грн. 35 коп. судового збору, з ОСОБА_4 - 28 грн. 68 коп. судового збору та з ОСОБА_5 - 28 грн. 68 коп. судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 вказує на невідповідність висновків суду вимогам закону, що регулює спірні правовідносини, і просить рішення суду скасувати, справу направити до суду на новий розгляд.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із таких підстав.

З матеріалів справи вбачається та судом встановлено, що 21 листопада 2006 р. між закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПРИВАТБАНК», правонаступником якого є позивач, та ОСОБА_3 (позичальник) укладено кредитний договір № NKTGGL09440012, за яким позичальник отримала кредит у розмірі 38 510 доларів США для придбання житла за умови сплати відсотків у розмірі 10,08% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення - 20 листопада 2026 р.

З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором в той же день між Банком (іпотекодержатель) та ОСОБА_3 (іпотекодавець) укладено договір іпотеки, за яким іпотекодавець передав в іпотеку Банку квартиру АДРЕСА_1.

У вказаній квартирі зареєстровані та проживають ОСОБА_3, ОСОБА_4 та неповнолітні ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2.

У зв'язку з неналежним виконанням ОСОБА_3 умов Договору щодо сплати передбачених ним коштів рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 11 квітня 2012 р. задоволено позов ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_3 та в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 21 листопада 2006 р. звернуто стягнення на квартиру АДРЕСА_1 шляхом продажу вказаного предмету іпотеки банком з укладанням договору купівлі-продажу з будь-якою особою-покупцем. Одночасно цим рішенням відмовлено в позові ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» про виселення ОСОБА_3 у зв'язку з непритягненням до участі у справі усіх осіб, які зареєстровані у спірній квартирі.

Частиною 1 ст. 40 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом.

Згідно ч. 2 ст. 109 ЖК України громадянам, яких виселяють з жилих приміщень, одночасно надається інше постійне жиле приміщення, за винятком виселення громадян при зверненні стягнення на жилі приміщення, що були придбані ними за рахунок кредиту (позики) банку чи іншої особи, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення.

Оскільки, як вбачається з матеріалів справи, подано позов про виселення відповідачів з квартири, яка придбана за кредитні кошти, повернення яких було забезпечено іпотекою саме цієї квартири, суд обґрунтовано дійшов висновку про наявність підстав для виселення відповідачів.

При цьому слід взяти до уваги, що даний позов заявлено з інших підстав ніж позов, за наслідками якого ухвалено рішення суду від 11 квітня 2012 р., оскільки з позовом про виселення позивач звернувся після набрання чинності рішення суду про звернення стягнення на іпотечне майно, та - до іншого кола осіб - усіх осіб, хто проживає та зареєстрований у квартирі.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому що відсутні підстави для надання відповідачам іншого житла через те, що це житло придбано саме за рахунок кредиту, забезпеченого іпотекою цього житла, а отже відсутні підстави для відмови у позові.

З урахуванням викладеного колегія суддів не вбачає підстав для скасування оскаржуваного рішення суду.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити, рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 12 червня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Судді: