АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.01.2015 м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Височанської Н. К.

суддів: Владичана А.І., Литвинюк І.М.

секретар: Лук»янишина М.В.

за участю: представника ПАТ «Фідобанк» Кисилиці Є.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, відділу державної виконавчої служби Хотинського районного управління юстиції Чернівецької області, треті особи на стороні відповідача ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання права власності на автомобіль, скасування арешту та заборони відчуження автомобіля, за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства «Фідобанк» на рішення Хотинського районного суду Чернівецької області від 13 жовтня 2014 року, -

В С Т А Н О В И Л А :

У червні 2008 року ОСОБА_2 звернувся до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 11 лютого 2008 року він придбав у гр.ОСОБА_3 легковий автомобіль марки ФОЛЬКСВАГЕН ПАССАТ, тип ТЗ легковий ХЕТЧБЕК, 1991 року випуску, кольору мокрого асфальту, двигун № НОМЕР_1, кузов № НОМЕР_2, державний реєстраційний № НОМЕР_3, який перебуває на реєстраційному обліку у Новоселицькому МРЕВ УДАІ УМВС України в Чернівецькій області, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 від 08.10.1996 року.

Вказав, що з метою розрахунку за вказаний автомобіль він передав ОСОБА_3 30600 грн., що підтверджується відповідною розпискою ОСОБА_3 від 11.02.1996 року, яку сторони вважають за договір купівлі-продажу легкового автомобіля.

Оскільки всі істотні умови угоди ними було узгоджено та ніяких заперечень стосовно ціни та предмета угоди у них не виникало, то ОСОБА_3 видав на його ім'я довіреність від 11.02.2008 року, надавши йому повноваження щодо повного розпорядження, користування та володіння транспортним засобом, як його власнику, оскільки кошти за придбаний ним автомобіль він сплатив особисто.

При спробі зняти з обліку автомобіль, йому стало відомо, що спірний транспортний засіб постановою старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Хотинського районного управління юстиції Гуцул І.І. від 02.11.2012 року накладено арешт та оголошено заборону на його відчуження.

Вважає, що накладений арешт та заборона відчуження майна порушує його права як власника даного автомобіля.

Просив визнати за ним право власності на легковий автомобіль марки ФОЛЬКСВАГЕН ПАССАТ, тип ТЗ легковий ХЕТЧБЕК, 1991 року випуску.

Скасувати постанову відділу державної виконавчої служби Хотинського районного управління юстиції від 02.11.2012 року, виконавче провадження ВП № 35008034 в частині накладення арешту та заборони відчуження легкового автомобіля марки ФОЛЬКСВАГЕН ПАССАТ, тип ТЗ легковий ХЕТЧБЕК, 1991 року випуску, накладеного відносно гр. ОСОБА_3 та постанову цього ж відділу про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 22.11 2012 року.

Рішенням Хотинського районного суду Чернівецької області від 13 жовтня 2014 року позов задоволено.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на легковий автомобіль марки ФОЛЬКСВАГЕН ПАССАТ, тип ТЗ легковий ХЕТЧБЕК, 1991 року випуску, кольору мокрого асфальту, двигун НОМЕР_1, кузов НОМЕР_2, державний реєстраційний № НОМЕР_3.

Скасована постанова відділу державної виконавчої служби Хотинського районного управління юстиції від 02.11.2012 року, виконавче провадження ВП № 35008034 в частині накладення арешту та заборони відчуження легкового автомобіля марки ФОЛЬКСВАГЕН ПАССАТ, тип ТЗ легковий ХЕТЧБЕК, 1991 року випуску, накладеного відносно гр. ОСОБА_3

Вирішено питання про судові витрати по справі.

На дане рішення суду ПАТ «Фідобанк» подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та постановити нове рішення про відмову в задоволенні позову. Посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Зокрема посилався на те, що арешт на спірний автомобіль був накладений в рамках виконавчого провадження щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Фідобанк». Банк не був притягнутий до участі у справі, хоча рішення суду суттєво впливає на права та інтереси банку.

Крім цього, визнавши договір купівлі-продажу дійсним, суд порушив норми матеріального права та не врахував, що такий договір підлягає державній реєстрації і право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду - скасуванню з постановленням нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Відповідно до ст. ст. 213, 214 ЦПК України рішення повинно бути законним і обґрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_2 придбав спірний автомобіль у ОСОБА_3, сплативши за нього кошти, боргових зобов»язань перед ОСОБА_3 немає та дійшов висновку про те, що останній набув права власності на вказаний автомобіль, тому за позивачем підлягає визнання право власності на транспортний засіб та автомобіль підлягає звільненню з-під арешту.

Проте, з таким висновком суду погодитись не можна, оскільки суд дійшов його з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи і це було встановлено судом, автомобіль марки ФОЛЬКСВАГЕН ПАССАТ, тип ТЗ легковий ХЕТЧБЕК, 1991 року випуску належить на праві власності ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4, виданого 08.10.1996 року Новоселицьким МРЕВ УДАІ УМВСУ в Чернівецькій області (а.с.7).

Судом встановлено, що 11 лютого 2008 року приватний нотаріус Хотинського районного нотаріального округу Чернівецької області ОСОБА_9 посвідчила довіреність, за умовами якої ОСОБА_3 уповноважив ОСОБА_2 керувати та розпоряджатися належним йому автомобілем марки ФОЛЬКСВАГЕН ПАССАТ (а.с.8).

18.06.2012 року Хотинським районним судом Чернівецької області був виданий виконавчий лист №2-375 про стягнення з ОСОБА_3 та ОСОБА_10 на користь АТ «Ерсте Банк», правонаступником якого є ПАТ «Фідобанк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 70217,17 доларів США.

02 листопада 2012 року постановою державного виконавця ВДВС Хотинського РУЮ було відкрито виконавче провадження ВП №35008034, накладено арешт на майно боржника та заборонено відчуження будь-якого майна, що належить боржнику (а.с.14).

Звертаючись до суду з даним позовом, ОСОБА_2 посилається на те, що фактично він є власником спірного автомобіля з 11.02.2008 року.

Відповідно до ч.1 ст.60 Закону України "Про виконавче провадження" особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення майна з-під арешту.

Як вбачається з свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4, виданого Новоселицьким МРЕР УДАІ УМВСУ в Чернівецькій області 08.10.1996 р., автомобіль марки ФОЛЬКСВАГЕН ПАССАТ, 1991 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 належить ОСОБА_3 на праві приватної власності (а.с.7).

Підстави та порядок набуття права власності на транспортні засоби чітко визначені чинним законодавством.

Відповідно до п. 2, 7, 8 «Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1388 від 07.09.1998 року, з подальшими змінами (в редакції станом на 11.02.2008 року), передбачено порядок набуття права власності на транспортний засіб з обов'язковою реєстрацією власником придбаного транспортного засобу на підставі документів, що підтверджують право власності.

Пунктом 2 встановлено, що цей Порядок є обов'язковим для всіх юридичних та фізичних осіб, які є власниками транспортних засобів, виробляють чи експлуатують їх.

Згідно з п. 7 Порядку, власники транспортних засобів та особи, що експлуатують такі засоби на законних підставах, або їх представники зобов'язані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом десяти діб після придбання (одержання) або митного оформлення, або тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Експлуатація транспортних засобів, що не зареєстровані (не перереєстровані) у підрозділах Державтоінспекції, забороняється.

Відповідно до п. 8 Порядку, державна реєстрація транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення транспортних засобів, оцінку їх вартості, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів.

Для реєстрації транспортних засобів, що перебували в

експлуатації і зареєстровані в підрозділах ДАІ, крім названих

документів, додається свідоцтво про реєстрацію транспортного

засобу (технічний паспорт) з відміткою підрозділу ДАІ про зняття

транспортного засобу з обліку. Перед відчуженням, передачею такий

транспортний засіб повинен бути знятий з обліку в підрозділі ДАІ.

Відчуження, передача власником придбаних транспортних засобів, не

зареєстрованих у підрозділах ДАІ, не проводиться.

Державна реєстрація транспортних засобів проводиться за умови сплати їх власниками передбачених законодавством податків і зборів (обов'язкових платежів), а також внесення в установленому порядку платежів за проведення огляду транспортних засобів, державну реєстрацію (перереєстрацію), зняття з обліку, відшкодування вартості бланків реєстраційних документів та номерних знаків.

Таким чином, до вчинення вищевказаних дій продавець транспортного засобу не вправі його відчужувати, а покупець - набути право власності на транспортний засіб.

З матеріалів справи вбачається, що станом на час винесення державним виконавцем постанови про накладення арешту 02.11.2012 року спірний автомобіль був зареєстрований за ОСОБА_3

Суд першої інстанції не врахував, що позивач, як на підставу переходу до нього права власності посилається на довіреність, посвідчену 11.02.2008 року, в якій зазначено, що ОСОБА_3 уповноважує ОСОБА_2 управляти та розпоряджатися належним йому автомобілем. Станом на момент посвідчення зазначеної довіреності перешкод для зняття автомобіля з обліку у ОСОБА_3 і передачі його у власність позивача в установленому законом порядку, виходячи з наявних у справі доказів, не існувало. Разом з тим, спірний транспортний засіб не було знято з обліку в органах ДАІ.

Відповідно до положень ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Оскільки за ОСОБА_2 спірний автомобіль зареєстрований не був, право власності у нього не виникло, то підстав для застосування такого способу захисту як визнання права власності за відсутності підстав, з якими закон пов'язує можливість застосування судом вказаного способу захисту цивільних прав та інтересів не вбачається.

Розписка про передачу коштів за спірний автомобіль, на яку посилається позивач, не має наслідком набуття позивачем права власності на автомобіль.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції в частині визнання за позивачем права власності на спірний автомобіль підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Оскільки у задоволенні позову в частині визнання права власності на спірний автомобіль відмовлено, вимога про скасування постанови державного виконавця та виконавчого провадження в частині накладення арешту і заборони відчуження майна є похідною, а відтак рішення суду в цій частині також підлягає скасуванню з постановленням нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст.303, 307, 309 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Фідобанк» задовольнити.

Рішення Хотинського районного суду Чернівецької області від 13 жовтня 2014 року скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3, відділу державної виконавчої служби Хотинського районного управління юстиції, треті особи на стороні відповідача ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання права власності на автомобіль, скасування арешту та заборони відчуження автомобіля відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства «Фідобанк» судові витрати по сплаті судового збору в сумі 172 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: підпис

Судді: підписи