З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа №338/323/15-ц
12 травня 2015 року смт. Богородчани
Богородчанський районний суд Івано-Франківської області
в складі: головуючого-судді Гутича П.Ф.
з участю секретаря Соловей Л.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Богородчани справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
Зобов'язання за вказаним договором були забезпечені договором поруки IFBWGK00000008, укладеним 09 серпня 2005 року із поручителем ОСОБА_2, яка, як солідарний боржник, відповідає перед банком у повному обсязі за своєчасне та повне виконання ОСОБА_1 умов кредитного договору №IFBWGK00000008 від 09 серпня 2005 року.
Представник позивача в судове засідання не з'явився, направив на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позов підтримує в повному обсязі. Не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з'явились. Про дату, час та місце розгляду справи належним чином повідомлялись. Заяв про розгляд справи за їх відсутності від відповідачів не надходило.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.
Відповідно до ст. 1054 ЦК, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК, зобов'язання повинні виконуватися належним чином в установлений законом строк відповідно до умов договору та вимог закону.
Ст. 610 ЦК визначає, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, передбачені ст. 611 ЦК України, зокрема, сплата неустойки.
Згідно з ст. 549 ЦК, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.
Згідно із ст.625 ЦК, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.
У відповідності з ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Згідно з ст. 554 ЦК, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.
Встановлено, що 09 серпня 2005 року між позивачем та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №IFBWGK00000008.
Пунктом 1.1. кредитного договору, передбачено, в період сплати, за який приймається період з «03» по «08» число кожного місяця, позичальник для погашення заборгованості за кредитним договором, що складається із заборгованості за кредитом, процентами, комісією, повинен надавати банку кошти (щомісячний платіж) в сумі 245, 08 доларів США.
Згідно з п. 1.5. кредитного договору №IFBWGK00000008 від 09 серпня 2005 року, при порушенні позичальником зобов'язань по погашенню кредиту, позичальник сплачує банку відсотки за користування кредитом в розмірі 2,33% на місяць, нарахованих від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом.
Відповідно до п. 1.1. договору, за користування кредитними коштами передбачена сплата комісії в розмірі 0,18% від суми виданого кредиту щомісяця в період сплати.
Згідно з положеннями п.4.1. договору, при порушенні позичальником будь-якого із зобов'язань, передбачених п.п. 2.2.2.; 2.2.3 даного договору, банк має право нарахувати, а позичальник зобов'язаний сплатити банку пеню в розмірі 0,15% від суми простроченого платежу, але не менше однієї гривні (або сумі у валюті кредиту, еквівалентній 1 грн. по курсу НБУ на день сплати) за кожний день прострочення.
Зобов'язання за вказаним кредитним договором забезпечено договором поруки, укладеним 09 серпня 2005 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 яка, відповідно до ст. 554 ЦК України, є солідарним боржником.
Відповідачі свої зобов'язання перед ПАТ КБ "ПриватБанк" належним чином не виконують. На вимоги банку погасити наявну заборгованість в добровільному порядку, не реагують.
Виходячи з вищевказаних норм закону, умов кредитного договору, суд вважає, що з відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в користь позивача слід стягнути в солідарному порядку наявну заборгованість.
Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, судові витрати слід покласти на відповідачів.
На підставі ст.ст.526-530; 549; 554; 1050; 1054 ЦК України, керуючись ст.ст.213-215, 224 ЦПК, суд
Стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» по 1613 грн. 58 коп. судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте Богородчанським районним судом за письмовими заявами відповідачів, поданими протягом десяти днів з дня отримання копій рішення.
Позивачем рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Івано-Франківської області через Богородчанський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.