АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2015 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого-судді Кулянди М. І.

суддів: Перепелюк Л.М., Одинака О.О.

секретар: Кусяк М.Д.

за участю прокурора Король Т.О., позивача ОСОБА_1

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 21 жовтня 2014 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - орган опіки та піклування Чортківської міської ради Тернопільської області про позбавлення батьківських прав, -

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - орган опіки та піклування Чортківської міської ради Тернопільської області про позбавлення батьківських прав.

В обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що з 05 жовтня 2002 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2

Від шлюбу мають малолітню дитину - сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Мадридського Суду №1 (Іспанія) від 12 червня 2009 року шлюб між ними розірвано, дитина залишена проживати з нею.

Заочним рішенням Чортківського районного суду Тернопільської області від 20 лютого 2012 року з відповідача стягнуто аліменти на сина ОСОБА_3

Зазначала, що фактично після народження дитини та по даний час відповідач вихованням та її утриманням не займається, ухиляється від сплати аліментів, присуджених Судом №1 м. Мадрид та Чортківським районним судом. Дитиною не цікавиться, умисно ухиляється від виконання батьківських обов'язків по вихованню та утриманню сина. Фактично свого сина не знає, а син в свою чергу не знає рідного батька.

____________________________________________________________________________________________________________

№ 22ц-19/15 головуючий по 1 інстанції Пилип'юк І.В. Категорія: 52 доповідач Кулянда М.І.

Вказує, що на момент звернення до суду перебуває у шлюбі з ОСОБА_4, з яким має спільну дитину, а син ОСОБА_3 називає його батьком. ОСОБА_4 піклується про її сина, виховує його та допомагає утримувати. Батьки відповідача також не цікавляться долею свого внука.

Згідно висновку органу опіки та піклування Чортківської міської ради від 21 серпня 2014 року та рішення комісії з питань захисту прав дитини Чортківської міської ради є за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 щодо його малолітнього сина ОСОБА_3

У зв'язку з наведеним, просила суд позбавити ОСОБА_2 батьківських прав щодо малолітнього сина - ОСОБА_3

Рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 21 жовтня 2014 року у позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - орган опіки та піклування Чортківської міської ради Тернопільської області про позбавлення батьківських прав відмовлено.

На дане рішення ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Апелянт вважає, що оскаржуване рішення суду ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Стаття 309 ЦПК України передбачає, що підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є:

- неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; - недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими;

- невідповідність висновків суду обставинам справи; - порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Згідно зі ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позовних вимог виходив із того, що ОСОБА_6 умисно не ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню свого неповнолітнього сина ОСОБА_3

Такий висновок суду першої інстанції є неправильним.

Відповідно до ст. 164 СК України, позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини. Тому у кожному випадку треба виявити і оцінити позитивний результат у долі дитини, який має настати.

Позбавлення батьківських прав - це водночас і санкція за протиправну винну поведінку матері або батька, яку можна вважати юридичною відповідальністю.

Ухилення від виконання юридичного обов'язку - завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій. Так, батько чи мати вважатимуться такими, що ухиляються від обов'язку по вихованню дитини, коли вони не проявляють до неї щонайменшої батьківської турботи, хоча мають таку можливість.

Як встановлено судом першої інстанції до 05 жовтня 2002 року ОСОБА_1 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 Від шлюбу у них народився син - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Мадридського Суду №1 (Іспанія) від 12 червня 2009 року шлюб між ними розірвано, дитина залишена проживати з матір'ю.

Заочним рішенням Чортківського районного суду Тернопільської області від 20 лютого 2012 року з відповідача стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_3

З 21 жовтня 2011 року ОСОБА_1 перебуває у шлюбі з ОСОБА_4, з яким має спільну дитину.

Згідно висновку Комісії з питань захисту прав дитини Чортківської міської ради Тернопільської області № 1 від 20 серпня 2014 року вбачається, що комісія вирішила вважати за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 щодо його малолітнього сина ОСОБА_3

Із акту про встановлення факту не проживання ОСОБА_2 по місцю прописки: АДРЕСА_1 слідує, що ОСОБА_2 фінансово дитину не підтримує, вихованням її не займається із травня 2007 року.

Із висновку органу опіки та піклування Чортківської міської ради Тернопільської області від 21 серпня 2014 року № 1537 вбачається, що орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 щодо його малолітнього сина ОСОБА_3 за свідоме ухиляння від виконання батьківських обов'язків: згідно акту обстеження, проведеного депутатами Чорткіської міської ради Тернопільської області та свідчень сусідів ОСОБА_2 вихованням малолітнього сина не займається, до дитини не приходить, не дбає про його розвиток, не приймає участі у його вихованні, не допомагає матеріально.

Із довідки, виданої дирекцією Чортківської ЗОШ № 5 від 13 серпня 2014 року вбачається, що батько ОСОБА_2 до свого сина у школу не приходить, участі у навчально-виховному процесі не приймає, не дбає про його фізичний та духовний розвиток.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» Виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов'язку утримувати дітей.

Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров'я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов'язків відповідно до закону.

Конвенцією про права дитини у ст. 18 визначено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини.

Статтею 150 СК України визначено, що батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 184 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 від 30 березня 2007 року, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухиленні від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Колегія суддів вважає, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків стосовно виховання сина, не проявляє батьківської турботи, не цікавиться освітою, станом здоров'я, не турбується про його фізичний та духовний розвиток, матеріальної допомоги на його утримання не надає. Наведене свідчить про самоусунення відповідача від виконання батьківських обов'язків по вихованню та утриманню сина.

Виходячи із оцінки доказів у справі таке ухилення відповідача від виконання батьківських обов'язків колегія суддів вважає свідомим та умисним, що дає підстави для обрання крайнього заходу у вигляді позбавлення батьківських прав.

Таким чином, оцінивши докази по справі, колегія суддів приходить до висновку, що у ході розгляду справи встановлено беззаперечні докази повного відсторонення відповідача ОСОБА_2 від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини, а тому його слід позбавити батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_3

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасування з ухваленням нового рішення про задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 307, 309 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 21 жовтня 2014 року скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - орган опіки та піклування Чортківської міської ради Тернопільської області про позбавлення батьківських прав, задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 батьківських прав щодо малолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 365 грн. 40 коп. судових витрат по справі.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: