АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи: 2113/5955/12
Номер провадження №22-ц/791/1173/15 Головуючий в І інстанції Єйбог І.М.
Категорія: 32 Доповідач: Фурман Т.Г.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2015 року вересня місяця 22 дня колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого: Фурман Т.Г.

Суддів: Пузанової Л.В.

Чиркової К.Г.

При секретарі: Предместніковій Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та Державної казначейської служби України на рішення Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 11 лютого 2015 року, додаткове рішення цього ж суду від 09 червня 2015 року та ухвалу про виправлення арифметичних помилок у судовому рішенні від 09 червня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Управління Міністерства внутрішніх справи України в Херсонській області, Управління Державної автомобільної інспекції Управління Міністерства внутрішніх справи України в Херсонській області, Державної казначейської служби України, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2012 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до Управління МВС України в Херсонській області, Управління ДАІ УМВС України в Херсонській області, ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Позов мотивовано тим, що 23 лютого 2011 року в смт. Горностаївка Херсонської області виконуючий обов'язки начальника відділення Державної автомобільної інспекції з обслуговування адміністративної території Горностаївського району ОСОБА_5 організував незаконне видалення дерев на узбіччі вул. Об'їзної, під час якого одне з дерев упало на автомобіль ВАЗ 2106, державний номер НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_8, внаслідок чого водій автомобіля отримав тяжкі тілесні ушкодження, від яких ІНФОРМАЦІЯ_1 помер.

Потерпілий ОСОБА_8 був її рідним братом, за яким вона доглядала під час усього періоду стаціонарного лікування.

На лікування брата вона витратила 26920,80 грн., на поховання понесла витрати у розмірі 10212 грн., які складаються із витрат на ритуальні послуги у розмірі 1062 грн., проведення поминального обіду на суму 4000 грн., придбання надгробного пом?ятника на суму 4000 грн. та деталей до нього на суму 1150 грн. Також нею витрачено 4300 грн. на послуги адвоката, 1286,86 грн. на проїзд адвоката та 521,84 грн. вона витратила на власний проїзд у судові засідання. Загальна сума понесених нею матеріальних збитків становить 43241,50 грн., які вона уточнивши позовні вимог, просила стягнути з УМВС України в Херсонській області за рахунок Державної казначейської служби України.

Крім того, внаслідок смерті брата вона зазнала душевних страждань та просила стягнути з відповідачів на її користь моральну шкоду, розмір якої оцінила в 260000 грн.

У серпні 2012 року до суду з позовом до Управління МВС України в Херсонській області, Державної казначейської служби України, третя особа - ОСОБА_5 звернулась мати потерпілого - ОСОБА_4, яка, посилаючись на ті ж обставини загибелі її сина ОСОБА_8 просила стягнути з відповідачів моральну шкоду у розмірі 300000 грн.

У вересні 2012 року до суду із позовом до Управління МВС України в Херсонській області, Управління ДАІ УМВС України в Херсонській області, Державної казначейської служби України, третя особа - ОСОБА_5 звернулась дружина потерпілого - ОСОБА_3, яка посилаючись на ті ж обставини загибелі її чоловіка ОСОБА_8, після смерті якого вона залишилася сама з двома неповнолітніми дітьми, просила стягнути з відповідачів на її користь моральну шкоду у розмірі 250000 грн.

Ухвалою Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 02 жовтня 2012 року справи об?днано в одне провадження.

Ухвалою Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 21 серпня 2014 року до участі у справі в якості співвідповідачів залучено Управління ДАІ УМВС України в Херсонській області та ОСОБА_5.

Ухвалою суду від 10 жовтня 2014 року залучено до участі у справі в якості співвідповідачів ОСОБА_7 та ОСОБА_6.

Рішенням Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 11 лютого 2015 року позовні вимоги задоволені частково. Вирішено:

- стягнути з державного бюджету України шляхом безспірного списання Державною казначейською службою України коштів бюджету на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду у розмірі 12477,60 грн.;

- стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду у розмірі 12477,60 грн.;

- стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду у розмірі 12477,60 грн.;

- стягнути з Державного бюджету України шляхом безспірного списання Державною казначейською службою України коштів бюджету на користь ОСОБА_3 моральну шкоду у розмірі 10000 грн.;

- стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3 моральну шкоду у розмірі 10000 грн.;

- стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_3 моральну шкоду у розмірі 10000 грн.;

- стягнути з державного бюджету України шляхом безспірного списання Державною казначейською службою України коштів бюджету на користь ОСОБА_4 моральну шкоду у розмірі 10000 грн.;

- стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 моральну шкоду у розмірі 10000 грн.;

- стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4 моральну шкоду у розмірі 10000 грн.

Додатковим рішенням Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 09 червня 2015 року у задоволенні інших заявлених ОСОБА_2 позовних вимог - відмовлено.

Ухвалою суду від 09 червня 2015 року виправлено арифметичну описку у мотивувальній частині рішення Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 11 лютого 2015 року щодо розміру заявленої ОСОБА_2 майнової шкоди.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просять рішення Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 11 лютого 2015 року, додаткове рішення суду від 09 червня 2015 року та ухвалу суду від 09 червня 2015 року скасувати і ухвалити нове рішення, яким задовольнити заявлені ними вимоги в повному обсязі, здійснивши відшкодування заподіяної шкоди за рахунок винної особи - УМВС України в Херсонській області.

В апеляційній скарзі Державна казначейська служба України просить рішення суду в частині стягнення з державного бюджету України матеріальної шкоди в розмірі 12477,60 грн. та моральної шкоди у розмірі 20000 грн. скасувати і ухвалити в цій частині нове рішення, яким в задоволенні вказаних позовних вимог відмовити, зазначаючи про те, що Державна казначейська служба України не є відповідальною особою у спірних правовідносинах.

Письмові заперечення на апеляційні скарги до суду апеляційної інстанції не надходили.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга Державної казначейської служби України підлягає задоволенню, апеляційна скарга ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 підлягає задоволенню частково, з таких підстав.

Судом встановлено та із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_5, виконуючи обов'язки начальника відділення ДАІ з обслуговування адміністративної території Горностаївського району, неналежно виконав свої службові обов'язки через несумлінне ставлення до них, а саме: в порушення пунктів 1, 2, 4, 6, 7. своїх функціональних обов'язків, не спрямував діяльність очолюваного ним підрозділу на організацію дорожнього руху з метою забезпечення безпеки учасників дорожнього руху під час проведення 23 лютого 2011 року громадянами ОСОБА_10 та ОСОБА_9 робіт з видалення дерева тополі біля адміністративної будівлі відділення ДАІ по вул. Об'їзна в смт. Горностаївка Херсонської області, залучивши останніх для проведення вказаних робіт, неналежним чином організував рух транспортних засобів та механізмів у місці проведення робіт, допустивши тим самим проїзд в зону проведення робіт автомобіля ВАЗ 2106, держномер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_11, внаслідок чого спиляне дерево впало на вказаний автомобіль, спричинивши водію тяжкі тілесні ушкодження, від яких останній помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Постановою Горностаївського районного суду Херсонської області від 12 квітня 2012 року ОСОБА_5 було визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.367 ч.2 КК України та справу закрито у зв'язку із застосуванням акту амністії.

Постановою Горностаївського районного суду Херсонської області від 20 лютого 2012 року ОСОБА_6 було визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України та справу закрито у зв'язку із застосуванням акту амністії.

Постановою Горностаївського районного суду Херсонської області від 06 квітня 2012 року ОСОБА_12 було визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України та справу закрито у зв'язку із застосуванням акту амністії.

Судом встановлено, що з вини ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_12 позивачам завдано шкоду, що сторонами не спростовується і не заперечується.

Підставність застосування відповідальності щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_12 не оскаржується, а тому законність та обґрунтованість рішення суду в цій частині в апеляційному порядку не перевіряється.

Злочин відносно ОСОБА_8 було вчинено ОСОБА_5 під час виконання останнім своїх службових обов'язків.

Відповідно до ст. 1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Згідно ст. ст. 2 ст. 170 ЦК України учасниками цивільних відносин є фізичні особи та юридичні особи, держава Україна, Автономна Республіка Крим, територіальні громади, іноземні держави та інші суб'єкти публічного права. Держава набуває і здійснює цивільні права та обов'язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом.

Відповідно до ст. 25 Бюджетного кодексу України центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду. Відшкодування відповідно до закону шкоди, завданої фізичній чи юридичній особі внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади (органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування), а також їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень, здійснюється державою (Автономною Республікою Крим, органами місцевого самоврядування) у порядку, визначеному законом.

Відповідно до Положення про державну казначейську службу України, затвердженого Указом Президента України №460/2011 від 13 квітня 2011 року, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів є Державна казначейська служба України (Казначейство України).

Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 845 від 3 серпня 2011 року, визначений механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, прийнятих судами, а також іншими державними органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення.

Пунктом 35 цього Порядку передбачені підстави здійснення Казначейством безспірного списання коштів державного бюджету для відшкодування (компенсації):

- шкоди, заподіяної громадянинові незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що проводить оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, органу прокуратури або суду у випадку і в порядку передбаченому Законом України „Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду";

- шкоди, заподіяної фізичним та юридичним особам внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових чи службових осіб під час здійснення ними своїх повноважень у випадках передбачених ст. 1200, 1207 ЦК України в разі якщо не встановлено особу, яка вчинила злочин, або якщо вона є неплатоспроможною.

Оскільки у спірних правовідносинах не йдеться про шкоду, яка відшкодовується відповідно до Закону України „Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду", а особа яка завдала шкоди злочином встановлена, колегія суддів вважає, що відсутні правові підстави для стягнення шкоди на користь позивачів з Державного бюджету України шляхом безспірного списання Державною казначейською службою України коштів бюджету.

З огляду на наведене, рішення суду в цій частині підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні заявлених позивачами вимог про відшкодування матеріальної та моральної шкоди до Державної казначейської служби України.

За змістом ст. 25 Закону України "Про міліцію" працівник міліції у межах повноважень, наданих цим Законом та іншими законодавчими актами, самостійно приймає рішення і несе за свої протиправні дії або бездіяльність дисциплінарну чи кримінальну відповідальність.

При порушенні працівником міліції прав і законних інтересів громадянина міліція зобов'язана вжити заходів до поновлення цих прав, відшкодування завданих матеріальних збитків, на вимогу громадянина публічно вибачитися.

Працівник міліції, який виконує свої обов'язки відповідно до наданих законодавством повноважень та у межах закону, не несе відповідальності за завдані збитки. Такі збитки компенсуються за рахунок держави.

Статтею 25 Закону України «Про міліцію» встановлено, що матеріальна і моральна шкода відшкодовується за рахунок бюджету, передбаченого для цього органу, який в свою чергу зобов'язаний вжити всіх заходів щодо забезпечення відповідних асигнувань на цю мету.

ОСОБА_5 є працівником міліції, який проходив службу в УДАІ УМВС України в Херсонській області, яке згідно з п. 9 Положення про Державну автомобільну інспекцію Міністерства внутрішніх справ від 14 квітня 1997 року № 341 є самостійною юридичною особою.

Враховуючи, що позивачам заподіяна шкода в результаті неправомірних дій працівника міліції при виконанні ним своїх службових обов'язків, який відповідно до ст. 25 Закону України „Про міліцію" не несе відповідальності за завдані збитки, колегія суддів вважає, що відповідальною особою в даних правовідносинах є УДАІ УМВС України в Херсонській області, яке є самостійною юридичною особою, з якого підлягає до стягнення заподіяна позивачам шкода.

Розмір майнової шкоди заявленої ОСОБА_2 становить 37 132,80 грн., яка складається зі збитків понесених нею на лікування брата ОСОБА_8 у загальному розмірі 26920 грн. 80 коп. та на поховання останнього у розмірі 10212 грн., з них: вартість ритуальних послуг - 1062 грн., вартість надгробного пам'ятника - 4000 грн., вартість поминального обіду - 4000 грн. та вартість деталей до надгробного пам'ятника - 1150 грн..

Статтею 1201 ЦК України встановлено, що особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов'язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам'ятника, ці витрати.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про поховання та похоронну справу" поховання померлого - комплекс заходів та обрядових дій, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом або урни з прахом у могилу або колумбарну нішу, облаштування та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечать законодавству.

Під комплексом заходів та обрядових дій розуміється, зокрема, організація поховання померлого і проведення у зв'язку з цим ритуальних послуг відповідно до місцевих умов.

Тобто, виходячи із визначення поняття поховання відповідно до закону до таких витрат можна віднести ті, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом у могилу.

Враховуючи, що витрати на проведення поминальних обідів не відносяться до витрат на поховання, відшкодувати які зобов'язаний заподіювач шкоди відповідно до ст. 1201 ЦК України, колегія суддів вважає, що суд обґрунтовано відмовив позивачці у стягненні 4000 грн. вартості таких витрат, визначивши розмір майнової шкоди в сумі 33132 грн. 80 коп. (26920 грн. 80 коп. + 1062 н. + 1150 грн. + 4000 грн. = 33132 грн. 80 коп.), який підтвердженний належними та допустимими доказами (т.1 а.с.15-37, 42, 45, 114-124, 211-212, 214-216), що сторонами не спростовується і не заперечується.

Заявлені вимоги ОСОБА_2 щодо стягнення витрат на правову допомогу, відповідають граничному розміру компенсації витрат на правову допомогу що встановлений законом, який сторонами не оспорюється.

При цьому колегія суддів вважає, що суд правильно відмовив ОСОБА_2 у задоволенні вимог щодо стягнення витрат, пов'язаних з переїздом до іншого населеного пункту як її, так і її адвоката, оскільки заявлені витрати належними та допустимим доказами не підтверджені.

Згідно ч.2 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім'єю.

Зі змісту наведеної норми Цивільного кодексу України вбачається, що на відшкодування моральної шкоди має право лише дружина померлого та його батьки, тобто ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

Оскільки ОСОБА_2 з братом - ОСОБА_11 однією сім'єю не проживала, а тому згідно цивільного законодавства не має права на відшкодування моральної шкоди, колегія суддів погоджується з висновком суду про відсутність правових підстав для задоволення заявлених ОСОБА_2 вимог в частині стягнення моральної шкоди.

Статтею 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування.

Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди ОСОБА_3 та ОСОБА_4, суд врахував, що ОСОБА_3 втратила чоловіка, який був батьком їх спільних дітей, а ОСОБА_4 сина, даний факт суттєво змінив стан їх життя, призвів до сильних душевних страждань, повернення до звичайного ритму життя потребуватиме від них додаткових психологічних зусиль, судом також враховано, що ОСОБА_5, ОСОБА_10 та ОСОБА_9 заподіяли шкоду не навмисно, в їх діях відсутні будь-які обтяжуючи обставини.

Застосувавши принципи розумності, виваженості та справедливості суд визначив розмір грошового відшкодування моральної шкоди, відповідно до ст. 23, 1167 ЦК України, що регулюють спірні правовідносини, залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань потерпілих, ступеня вини осіб, які заподіяли шкоду, а тому колегія суддів не вбачає підстав для зміни визначеного судом розміру відшкодування моральної шкоди.

З наведеного вище, колегія суддів не вбачає підстав для скасування додаткового рішення та ухвали про виправлення описки в судовому рішенні.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309и ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 задовольнити частково.

Апеляційну скаргу Державної казначейської служби України задовольнити.

Рішення Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 11 лютого 2015 року в частині задоволення позову до Державної казначейської служби України скасувати і ухвалити в цій частині нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Державної казначейської служби України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - відмовити.

Стягнути з Управління Державної автомобільної інспекції Управління Міністерства внутрішніх справи України в Херсонській області на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду у розмірі 12477 грн. 60 коп.

Стягнути з Управління Державної автомобільної інспекції Управління Міністерства внутрішніх справи України в Херсонській області на користь ОСОБА_3 моральну шкоду у розмірі 10000 грн.

Стягнути з Управління Державної автомобільної інспекції Управління Міністерства внутрішніх справи України в Херсонській області на користь ОСОБА_4 моральну шкоду у розмірі 10000 грн.

В решті рішення суду від 11 лютого 2015 року, додаткове рішення суду від 09 червня 2015 року та ухвалу про виправлення арифметичних помилок у судовому рішенні від 09 червня 2015 року залишити без змін.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: