У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2015 року Підволочиський районний суд Тернопільської області

в складі :

головуючого Сташківа Н.Б.

за участі секретаря

судового засідання ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Підволочиську Тернопільської області подання відділу державної виконавчої служби у Підволочиському районі Тернопільської області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі території України,

В С Т А Н О В И В:

Відділ ДВС у Підволочиському районі Тернопільської області у грудні 2014 року звернуся до суду із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі території України ОСОБА_2, посилаючись на те, що на виконанні у відділі ДВС Підволочиського районного управління юстиції знаходиться виконавчий лист № 2-225, згідно якого з ОСОБА_2 солідарно стягнуто в користь ВАТ «Кредобанк» в особі Тернопільської філії Відкритого акціонерного товариства «Кредобанк» 351068, 45 грн. заборгованості по кредитному договорі № А 030006 від 03 серпня 2006 року, а також судові витрати в розмірі 1910 грн. На офіційні попередження боржник не реагує, борг не сплачує. Відділом ДВС Підволочиського рай управління юстиції у Тернопільській області встановлено, за боржником не зареєстровані земельні ділянки, будь-які транспортні засоби, проте вона являється власником квартири АДРЕСА_1, також встановлено, що боржник працює у Збаразькій обєднаній податковій інспекції головного управління мін доходів у Тернопільській області. Враховуючи те, що боржник безпідставно ухиляється від виконання судового рішення, а також те, що відсутність її на території України чи її представника унеможливить виконання рішення судів щодо опису майна, просять тимчасово обмежити її у праві виїзду за межі території України.

Суд, вивчивши подання відділу ДВС Підволочиського рай управління юстиції у Тернопільській області, оглянувши надані матеріали, проаналізувавши їх у повній сукупності із іншими доказами, вважає, що у задоволенні подання слід відмовити, виходячи із наступних міркувань :

Відповідно до ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" від 21 січня 1994 року регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Пунктом 2 ст. 6 цього Закону передбачено, як підставу для тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон наявність невиконаних зобов'язань, але лише до моменту виконання зобов'язань, або забезпечення заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.

Згідно п.18 ч.3 ст.11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язання за рішенням.

Судом встановлено, що 19 серпня 2013 року державним виконавцем відділу ДВС Підволочиського районного управління юстиції відкрито виконавче провадження за виконавчим листом №2-225 від 23 лютого 2010 року про солідарне стягнення з ОСОБА_2 в користь ВАТ «Кредобанк» в особі Тернопільської філії Відкритого акціонерного товариства «Кредобанк» 351068, 45 грн. заборгованості по кредитному договорі № А 030006 від 03 серпня 2006 року, а також судові витрати в розмірі 1910 грн.

26 грудня 2014 року державний виконавець відділу ДВС Підволочиського районного управління юстиції звернувся в суд з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2, посилаючись на те, що боржник неодноразово попереджалась про виконання вищезазначеного виконавчого провадження, остання на виклики не являється, ігнорує попередження державного виконавця, відмовляється від добровільного виконання рішення.

Діючим законодавством передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 377-1 ЦПК суд зобов'язаний негайно розглянути питання про тимчасове обмеження боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи у праві виїзду за межі України.

Оскільки, відповідно до ч. 2 ст. 377-1 зазначеного вище Кодексу, згадане подання розглядається судом негайно, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб, за участю державного виконавця то саме на останнього покладається тягар доказування. Крім того, що особа, стосовно обмеження права якої внесено подання, фактично позбавлена можливості довести суду, що нею було вжито усіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання.

Разом з тим, звертаючись до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, головний державний виконавець не надав доказів того, що ним вчинено всі дії, передбачені Законом України «Про виконавче провадження» спрямовані на погашення боргу. Також не надано доказів того, що боржник вчиняє дії, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення суду, безпідставно не з'являвся на виклики державного виконавця, відсутні відомості, що ОСОБА_2 володіє закордонним паспортом і має намір ухилитись від виконання судового рішення шляхом залишення нею території України.

За таких обставин, суд приходить до переконання, що державним виконавцем не подано доказів на підтвердження того, що боржник ОСОБА_2 ухилялась від виконання зобов'язань за виконавчим провадженням, а лише посилається на факт наявності у боржника невиконаного зобов'язання, покладеного на нього виконавчим листом, що само по собі не доводить факту ухилення від виконання покладених на нього зобов'язань.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відсутність на час розгляду вказаного подання відділу ДВС Підволочиського рай управління юстиції у Тернопільській області встановлених законом підстав для тимчасового обмеження права ОСОБА_2 на виїзд за межі України.

Керуючись ст..33 Конституції України, 6, 11 Закону України "Про виконавче провадження", ст. ст. 210, 294, п. 4 ст. 295, 373 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні подання відділу державної виконавчої служби у Підволочиському районі Тернопільської області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі території України ОСОБА_2 відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Тернопільської області через Підволочиський районний суд протягом 5 днів з дня її проголошення.

Суддя - підпис

копія вірна:

Суддя Підволочиського районного суду

Тернопільської області ОСОБА_3