Справа №443/1672/15-ц Провадження №2/443/801/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

27 жовтня 2015 року Жидачівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого-судді Сидорака Б.Г.

при секретарі Башті Г.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Жидачеві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

встановив:

06.10.2015 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Жидачівського районного суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, мотивуючи позовні вимоги тим, що 09.11.1991 року уклала шлюб із ним, який зареєстрували у Вербицькій сільській раді Жидачівського району Львівської області. Від шлюбу у них народилось двоє дітей: син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який є повнолітнім, та дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка проживає разом із нею на її утриманні. Останнім часом відповідач змінив ставлення до позивачки, безпричинно ревнує її, неодноразово безпричинно бив, ображав нецензурними словами. Сторони не спілкуються, два роки не живуть шлюбним життям. Вважає, що за вказаних обставин шлюб існує формально і його слід розірвати у судовому порядку.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Суду пояснила, що через безпричинні ревнощі чоловіка та застосування до неї фізичного насильства, вона вирішила остаточно розірвати шлюб, покинути відповідача та поїхати з малолітньою дочкою з Чехії додому, залишивши відповідача з старшим сином.

Відповідач, будучи у встановленому порядку повідомленим про час та місце судового розгляду, що стверджується оголошенням у пресі, двічі в суд не з"явився, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутності не подав, у зв"язку з чим, суд, за згодою позивача, ухвалив проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення суду.

Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно із свідоцтвом про укладення шлюбу серія НОМЕР_1, яке видано Вербицькою сільською радою Жидачівського району Львівської області 09.11.1991 року, цього дня уклали шлюб ОСОБА_2 та ОСОБА_1, якій після одруження присвоєно прізвище ОСОБА_1 (а.с.7).

Свідоцтвом про народження серія НОМЕР_2, яке видано Вербицькою сільською радою Жидачівського району Львівської області 19.03.2001 року, стверджено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року народилась ОСОБА_3 та її батьками є сторони у справі.(а.с.4).

Відповідно ст.24 СК України шлюб має ґрунтуватись на вільній згоді жінки та чоловіка. При цьому ч.3 та ч.4 ст.56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування подружжя до збереження шлюбних стосунків чи їх припинення є неприпустимим і є порушенням права на свободу та особисту недоторканість.

Судом на підставі матеріалів справи встановлено, що відносини між сторонами не склалися, вони нормально не спілкуються протягом тривалого часу, фактично сімейні відносини між сторонами відсутні. Позивачка не має бажання зберегти сім'ю та перебувати у шлюбі надалі через відсутність взаєморозуміння та взаємоповаги, втрату почуттів, ревнощі.

За вказаних обставин, суд приходить до висновку, що застосування будь-яких заходів щодо примирення подружжя, як це передбачає ст.111 СК України, є недоцільним і суперечить інтересам позивача та моральним засадам суспільства.

Відповідно до ч.1 ст.110 СК України суд може розірвати шлюб за позовом одного із подружжя.

Отже, встановивши об'єктивні підстави для розірвання шлюбу, передбачені ст.112 СК України, а саме те, що примирення між подружжям неможливе через втрату почуття взаємної любові, фактичне припинення спільних зобов'язань щодо піклування про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, дружби, взаємодопомоги, утвердження в сім'ї взаємоповаги, втрату почуття відповідальності подружжя один перед одним, як того вимагає ст.55 СК України, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має важливе значення, бажання зберегти сім'ю у позивача відсутнє, що є підставою для розірвання шлюбу, оскільки перешкод, передбачених ч.2 ст.110 СК України, для цього не встановлено.

Керуючись ст.ст. 5, 6, 10, 88, 107, 208, 215, 224-226 ЦПК України, на підставі ст.ст. 110, 112, 113, 160 СК України, суд,-

вирішив:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, який зареєстровано 09 листопада 1991 року у Вербицькій сільській раді Жидачівського району Львівської області, актовий запис №17.

Після розірвання шлюбу позивачу ОСОБА_1 залишити набуте у шлюбі прізвище.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку можна подати протягом десяти днів з дня отримання копії заочного рішення.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем до Апеляційного суду Львівської області через Жидачівський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий-суддя __________________________

27.10.2015