Номер провадження: 22-ц/785/7406/15
Головуючий у першій інстанції Маломуж А. І.
Доповідач Кононенко Н. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.10.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

Головуючого: Кононенко Н.А.

суддів: Гайворонського С.П., Сегеди С.М.

при секретарі: Феленко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом Вищого навчального комунального закладу «Одеське театрально-художнє училище» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та виселення, за апеляційними скаргами представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 23 лютого 2015 року

встановила:

22 грудня 2012 року Вищий навчальний комунальний заклад «Одеське театрально-художнє училище» звернулось до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості в сумі 9859,17 гривень, штраф за несвоєчасну сплату наданих послуг у розмірі 1971,83 гривень та судовий збір у розмірі 243,60 гривень.

При цьому позивач посилається на те, що на підставі договору про надання платних послуг з користування ліжко-місцем(місцями) у гуртожитку Вищого навчального Комунального закладу «Одеське театрально-художнє училище», укладеного з відповідачем 01 лютого 2013 року терміном з 01.02.2013 року по 30.01.2014 року відповідач користується чотирма ліжко-місцями у жилій кімнаті НОМЕР_1 у студентському гуртожитку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1. Цей студентський гуртожиток призначений тільки для проживання студентів у період їх навчання. У разі тимчасового звільнення ліжко-місць у ньому позивач, відповідно до постанови КМУ від 20.01.1997р. №38 „Про затвердження переліку платних послуг, які можуть надаватися державними навчальними закладами " та „Порядку надання платних послуг державними навчальними закладами ", що затверджені спільним наказом Міносвіти України, Мінфіну України та Мінекономіки України від 27.10.1997р. №383/239/131, вправі тимчасово, за рахунок вільних від проживання студентів ліжко-місць, з метою отримання додаткового фінансування, надавати платні послуги з проживання у гуртожитку. На підставі зазначених нормативних актів та свого статуту позивач уклав з відповідачем договір про надання платних послуг з користування ліжко-місцями, але він по договору обов'язків не виконував, у зв'язку з чим, станом на 28.11.2014р. заборгував за надані послуги 9859,17 гривень, крім того відповідачу нараховано штраф у розмірі 1971,83 гривень.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 23 лютого 2015 року позовну заяву Вищого навчального комунального закладу «Одеське театрально-художнє училище» до ОСОБА_2 «Про стягнення заборгованості та виселення»- задоволено.

Зобов'язано ОСОБА_2 звільнити приміщення кімнати АДРЕСА_1.

Стягнуто з відповідача на користь Вищого навчального комунального закладу «Одеське театрально-художнє училище» заборгованість за сплату наданих послуг у сумі 9859, 17 гривень, штраф за несвоєчасну сплату наданих послуг у розмірі 1971,83 гривня та судовий збір у розмірі 243,60 гривень.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу у якій просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, пояснення сторін, що з'явилися, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, що задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Задовольняючи позов, районний суд виходив з того, що 1 лютого 2013 року між позивачем та відповідачем було укладено договір про надання платних послуг з користування чотирма ліжко-місцями у кімнаті НОМЕР_1 у належному позивачеві гуртожитку, розташованому у АДРЕСА_1.

За умовами п. 2.1 договору позивач надавав відповідачеві чотири ліжко-місця у кімнаті НОМЕР_1 гуртожитку, а відповідач повинен був не пізніше 20 числа кожного місяця оплачувати вартість наданих послуг розрахованих згідно до договору.

За надані послуги по договору відповідач не розраховувався, у зв'язку з чим утворилась заборгованість у сумі 9859 грн, яку відповідач не погасив.

Крім того, п.3.4 Договору передбачено, що у разі несвоєчасного внесення платежів, відповідач зобов'язався сплачувати штраф за порушення умов договору у розмірі 20 % від суми прострочених платежів. На момент подачі позову сума штрафу склала 1971 грн 83 коп.

У відповідності до ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі невиконання або неналежного виконання зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За невиконання чи неналежне виконання умов договору, настають правові наслідки, встановлені законом або договором, що встановлено ст. 610, 611 ЦК України.

Відповідач не виконав зобов'язання по договору, тому суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про задоволення позовних вимог.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Посилання апеляційної скарги на те, що позивач власником гуртожитка не являється, а тому не може ставити питання про порушення умов договору, про надання платних послуг, укладеного з відповідачем 1 лютого 2013 року, не може бути підставою для скасування правильного по суті і справедливого рішення суду, оскільки відповідач уклав договір про надання платних послуг саме з представником позивача і зобов'язався виконувати умови цього договору, атому має нести відповідальність за невиконання чи неналежне виконання умов договору.

Згідно до Статуту вищого навчального комунального закладу «Одеське театрально-художнє училище» (а.с. 18- 38), училище має право мати у своєму складі майно, у тому числі і заклади побутового призначення, яким являється гуртожиток, фактично ним користується, а тому має право вимагати виконання умов договору, укладеного з метою раціонального використання цього майна та отримання прибутку за надання платних послуг.

Викладені в апеляційній скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи по суті.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені фактичні обставини по справі, рішення суду відповідає вимогам ст. ст. 213, 215 ЦПК України, а тому не вбачає підстав для його скасування.

Керуючись: п. 1 ч. 1 ст. 307; ст. 308; 315; 317; 319 ЦПК України, колегія суддів ,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 23 лютого 2015 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності негайно з моменту її проголошення, але може бути оскаржена протягом 20 днів з дня набрання нею законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді апеляційного суду Одеської області:

Н.А. Кононенко

С.П.Гайворонський

С.М. Сегеда