Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2015 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області в складі суддів: Бондаренко Н.В., Демянчук С.В., Ковалевича С.П., секретар судового засідання: Пиляй І.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Млинівського районного суду від 18 лютого 2014 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя,

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивачки, відповідача ОСОБА_2, перевіривши матеріали справи, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

У грудні 2013 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просила поділити майно, набуте ними за час шлюбу, визнавши за нею право власності на кіоск площею 18 кв. м, розташований на території ринку «Млинівський» по АДРЕСА_1, а у власності відповідача залишити кіоск площею 8 кв. м, що розташований за тією ж адресою та автомобіль марки ЗАЗ 110307.

Позивачка посилалась на те, що після розірвання шлюбу між ними досягнуто згоди щодо поділу частини майна. Разом із тим невирішеними залишились питання про поділ іншого рухомого майна, зокрема, двох кіосків, пристосованих для провадження торговельної діяльності, площами: 8 кв. м, вартістю 9 592 грн. та 18 кв. м, вартістю 31 972 грн., які знаходяться по АДРЕСА_1, а також автомобіля ЗАЗ 110307, державний номерний знак НОМЕР_1, вартістю 22 979 грн.

ОСОБА_2 звернувся до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1, в якому просив поділити майно, набуте ним з колишньою дружиною за час шлюбу, виділивши йому у власність автомобіль марки ЗАЗ 11 0307 та дві металеві конструкції на ринку «Млинівський» на загальну суму 47 555 грн., а ОСОБА_1 виділити все інше спільно нажите майно на загальну суму 75 095 грн., зокрема: побутову техніку та будівельні матеріали, які використовувались при ремонті квартири АДРЕСА_2, в якій залишилась проживати ОСОБА_1 з дітьми. Крім цього, автомобіль марки ЗАЗ був придбаний ним у розстрочку та оскільки виплати з придбання вказаного автомобіля були здійсненні після розірвання шлюбу, вважає, що автомобіль є його власністю.

Рішенням Млинівського районного суду від 18 лютого 2014 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя відмовлено.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя задоволено частково.

Виділено ОСОБА_2 у власність автомобіль марки ЗАЗ 1103307 державний реєстраційний номер НОМЕР_1, вартістю 21155 грн. та металоконструкцію кіоску розміром 8 кв.м, вартістю 6120 грн., залишивши у власності ОСОБА_1 інше спільно нажите майно вартістю 36228 грн., а саме:

- будівельні матеріали згідно накладної № К від 26 травня 2009 року на загальну суму 15516 грн.;

- вікна металопластикові - 2 шт., підвіконник пластиковий - 2 шт., водовідлив пластиковий - 2 шт. на загальну суму 2590 грн.;

- москітну сітку - 2 шт. вартістю 140 грн.;

- кухню з 9 модельних секцій вартістю 6500 грн.;

- шафу-купе вартістю 6500 грн.;

- плінтуса вартістю 560 грн.;

- дверне полотно - 1 шт., балки 0,1x0,1x4,5 - 5 шт., крокви 0,05x0,1x45 - 10 шт. на загальну суму 1895 грн.;

- вагонку 13 м.кв., полову дошку 3,5 м.кв., лаги 0,07x0,12x1,5 7 м.кв., притворна планка - 30 шт., плінтус - 16 м.п., обналічка 9 м.п. на загальну суму 1847 грн.;

- нождачку 12 м.п. вартістю 168 грн., лак грунтовочний - 5 банок, лак акриловий - 4 банки на загальну суму 512 грн.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує, що рішення суду в частині відмови в задоволенні її позову є незаконним та не обґрунтованим в зв'язку з порушенням судом норм матеріального та процесуального права, а також невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Зазначає, що судом першої інстанції не встановлено обсягу спільно нажитого майна і його наявність на час припинення спільного ведення господарства.

В судовому засіданні ОСОБА_2 підтвердив факт відсутності в натурі будівельних матеріалів, які суд виділив їй у власність, у зв'язку із їх використанням в ремонті квартири, що належить її матері.

ОСОБА_2 не надано доказів щодо використання спірних будівельних матеріалів саме в ремонті квартири, а не їх відчуження самим ОСОБА_2 в інтересах його підприємницької діяльності.

Доводить, що ОСОБА_2 має право в цивільному порядку доводити свої права на спірні будівельні матеріали з власником квартири, а не ставити питання про їх поділ з нею.

Вважає висновок суду про неможливість поділу металевої конструкції - кіоску площею 18 кв.м. в силу відсутності доказів його набуття безпідставним, оскільки ОСОБА_2 в попередньому судовому засіданні пояснював, що ним за час шлюбу було придбано спірні кіоски та автомобіль, за що повністю сплачено грошові кошти і вважав, що вказане майно має бути залишено у його власності. В судовому засіданні ОСОБА_2 надавав для огляду суду оригінали договорів про придбання спірних кіосків та автомобіля, тобто обставини набуття вказаного майна визнавались сторонами у справі та у відповідності до ст. 61 ЦПК України не потребують доказуванню.

З наведених підстав просить змінити рішення суду першої інстанції, виділити їй у власність кіоск площею 18 кв.м, що розташований на території ринку "Млинівський" в АДРЕСА_1, а у власності ОСОБА_2 залишити кіоск площею 8 кв.м. та автомобіль марки ЗАЗ 1103307, д.н.з. НОМЕР_1, в решті позовних вимог ОСОБА_2 відмовити та стягнути з ОСОБА_2 на її користь понесені судові витрати.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 та частково задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2, шляхом виділення останньому у власність із спільного майна подружжя автомобіль марки ЗАЗ 1103307 державний реєстраційний номер НОМЕР_1 та металоконструкцію кіоску розміром 8 кв.м., а первісному позивачу будівельні матеріали, металопластикові вікна, пластикові підвіконники та водовідливи, москітну сітку, кухню з 9 модельних секцій, шафу-купе, плінтуса, дверне полотно, крокви, вагонку, полову дошку, лаги, притворну планку, плінтус, обналічку, нождачку, лак грунтовочний та лак акриловий, суд першої інстанції виходив із того, що саме це майно є спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1, яке було в наявності на час розгляду справи і підлягає поділу, відповідно до положень статі 70 і 71 СК України.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погоджується частково.

Відповідно до ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Таке ж положення містить і норма ст.368 ЦК України.

У силу статей 69,70 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. У разі поділу такого майна, частки майна дружини та чоловіка є рівними.

Відповідно до положень ч.1 ст.71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (ч.2 ст.71 СК України).

Встановлено, що ОСОБА_1 до ОСОБА_2 з 23 жовтня 1999 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано на підставі рішення суду від 6 грудня 2010 року, мають дочку ОСОБА_8 - 2003 року народження.

В судовому засіданні суду першої інстанції сторони не заперечували, що за спільні кошти подружжя придбано наступне майно, яке просили поділити між ними, так як не дійшли згоди про порядок його поділу,а саме:

- 26.07.2005 року автомобіль марки ЗАЗ-110307 державний реєстраційний номер НОМЕР_1, зареєстрований на ім'я ОСОБА_2 вартістю 21155 грн.(а.с.32);

- 31.01.2004 року металоконструкцію-кіоск, створений та пристосований для провадження торгівельної діяльності розміром 8 ( 4х2) кв.м, вартістю 6 120 грн.;(а.с.30)

- 8.09.2006року металоконструкцію-кіоск, створений та пристосований для провадження торгівельної діяльності розміром 18 кв.м, вартістю 20280 грн.(а.с.31)

Всього на загальну суму 47 555грн.

Звертаючись із зустрічним позовом до суду, ОСОБА_2 в позовній заяві вказав, що кіоски розмірами 8 кв.м. та 18 кв.м. він придбав у ОСОБА_4 відповідно у 2004р. та 2006р. за 6120грн. і 20280грн, а автомобіль - в кредит по системі «Автоплан» за 21155 грн., тобто сам зазначив це майно, як майно подружжя та просив виділити його йому.(а.с.27)

В ході розгляду справи, до касаційної скарги відповідачем додано копію договору купівлі - продажу від 1 червня 2010року, відповідно до якого кіоск розміром 18 кв.м. ОСОБА_2 проданий ОСОБА_5 за 20 000грн.(а.с.131).

За наведеного, ОСОБА_2 в ході розгляду справи приховано факт відчуження спірного кіоску розміром 18 кв.м. як від дружини ОСОБА_1, так і від суду, що спростовує доводи відповідача про те, що кошти виручені від продажу витрачені ним під час шлюбу на потреби сім'ї.

Рішенням Млинівського районного суду від 13 листопада 2014року договір купівлі - продажу металевої конструкції на території ринку площею 18 кв. м, укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 визнано недійсним. Кіоск повернуто у власність останнього. Вказане рішення набрало законної сили та є чинним, а тому даний кіоск є предметом поділу, як майно подружжя.

Позовні вимоги ОСОБА_2 про визнання спільним майном подружжя будівельних матеріалів, металопластикових вікон, пластикових підвіконників та водовідливів, москітної сітки, плінтусів, дверного полотна, крокв, вагонки, полової дошки, лаг, притворної планки, плінтусів, обналічки, нождачки, лаку грунтовочного та акрилового є безпідставними, оскільки це майно було використано на ремонт житлового приміщення, власником якого є інша особа, а саме мати позивачки, що не заперечується сторонами у справі. Таким чином, це майно не можна вважати спільним майном подружжя ОСОБА_1 і сторони у даній справі мають лише право у встановленому законом порядку ставити питання про відшкодування їм вартості вищевказаного майна від власника житлового приміщення, на ремонт якого це майно було використано.

Вимоги ОСОБА_2 про поділ між сторонами майна, а саме: холодильника, газової плити, котла, кухні та шафи купе не підлягають до задоволення,оскільки в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, на підставі яких можливо було дійти висновку, що дане майно є дійсно спільною сумісною власністю колишнього подружжя і це майно є в наявності на час розгляду даної цивільної справи.

Позивачка заперечує факт наявності цього майна на час розгляду даної цивільної справи, а також те, що це майно набувалось нею та ОСОБА_2 за спільні кошти, як подружжям.

Виходячи з рівності часток сторін при поділі майна, вартості спільно нажитого майна та, враховуючи межі заявлених позовних вимог і неподільність речей щодо яких виник спір, із спільного майна подружжя слід виділити ОСОБА_1 металоконструкцію-кіоск площею 18 кв.м створений і пристосований для провадження торгівельної діяльності, розташований на території ринку «Млинівський» в смт.Млинів по вул.Об'їздна, 5, вартістю 20280 грн., а ОСОБА_2- металоконструкцію-кіоск, створений та пристосований для провадження торгівельної діяльності розміром 8 ( 4х2) кв.м, вартістю 6 120 грн. та автомобіль марки ЗАЗ-110307 державний реєстраційний номер НОМЕР_1, вартістю 21155 грн.

Відповідно до ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки понесені нею судові витрати по справі в розмірі 983грн.14коп.

В зв'язку з наведеним, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню через недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими та порушенням норм матеріального права, з ухваленням у справі нового рішення.

Керуючись ст.ст.303,304,307,309,313,314,316,325 ЦПК України, ст.ст.65,69,70,71 СК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Млинівського районного суду від 18 лютого 2014 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя задовольнити повністю, а зустрічний позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя задовольнити частково.

Виділити у власність ОСОБА_1 металоконструкцію-кіоск площею 18 кв.м створений і пристосований для провадження торгівельної діяльності, розташований на території ринку «Млинівський» в АДРЕСА_1

Виділити у власність ОСОБА_2 металоконструкцію-кіоск, створений та пристосований для провадження торгівельної діяльності розміром 8 ( 4х2) кв.м, вартістю 6 120 грн. та автомобіль марки ЗАЗ-110307 державний реєстраційний номер НОМЕР_1, вартістю 21155 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 983грн.14коп. витрат по оплаті судового збору при подачі позову та апеляційної скарги.

В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_2 відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним чинності.

Судді: Бондаренко Н.В.

Демянчук С.В.

Ковалевич С.П.