Справа № 203/5613/15-ц
Провадження № 2-з/0203/129/2015
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.10.2015 року суддя Кіровського районного суду м. Дніпропетровська Єдаменко С.В., ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1, поданою в його інтересах представником ОСОБА_2, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Євролізинг Україна» про захист прав споживача, визнання договору фінансового лізингу недійсним та стягнення коштів, та заявою представника позивача про забезпечення позову,

встановив:

В порядку, визначеному ст. 111 ЦПК України, 02 жовтня 2015 року розподілена позовна заява ОСОБА_1, поданою в його інтересах представником ОСОБА_2, до ТОВ «Євролізинг Україна» про захист прав споживача, визнання договору фінансового лізингу недійсним та стягнення коштів, та заявою представника позивача про забезпечення позову.

Одночасно з позовною заявою представником позивача подана заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти відповідача в розмірі 62 543 грн. (провадження № 2-з/0203/129/2015).

Подані позовна заява та заява про забезпечення позову підлягають поверненню позивачу.

Згідно ч. 2 ст. 109 ЦПК України позови до юридичних осіб пред'являються в суд за їхнім місцезнаходженням. Згідно ч. 5 ст. 110 ЦПК України позови про захист прав споживачів можуть також предявлятися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місце заподіяння шкоди чи виконання договору.

Як вбачається з позовної заяви відповідач зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_1, а позивач в місті ОСОБА_3. Позовні вимоги не повязані з відшкодуванням шкоди. Згідно з відкритими відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців в Кіровському районі м. Дніпропетровська немає відокремлених підрозділів (філій чи представництв) відповідача.

Твердження в позовній заяві, що позов предявлено за місцем виконання спірного договору є надуманим, оскільки як вбачається з договору № д 01741 фінансового лізингу від 11 вересня 2015 року, в ньому не визначено місце виконання в Кіровському районі м. Дніпропетровська. Місце розташування банківської установи, через які позивач здійснює свої платежі за договором, не може вважатись місцем виконання договору, зважаючи на приписи ст. 532 Цивільного кодексу України та враховуючи, що спірними договором не визначено певну банківську установу як єдино можливе місце внесення платежів.

Інших підстав для віднесення справи до підсудності Кіровського району м. Дніпропетровська немає.

Таким чином, вказаний позов поданий без дотримання вимог ст.ст. 109, 110 ЦПК України тобто справа не підсудна Кіровському районному суду м. Дніпропетровська.

Відповідно до ст.115 ЦПК України, якщо суддя, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, встановить, що справа не підсудна цьому суду, заява повертається позивачеві для подання до належного суду, про що постановляється ухвала. Ухвала суду разом із заявою та всіма додатками до неї надсилаються позивачеві.

Відповідно до п.4 ч.3 ст.121 ЦПК України заява повертається у випадках, коли справа не підсудна цьому суду.

Враховуюче зазначене позов ОСОБА_1, поданий в його інтересах представником ОСОБА_2, до ТОВ «Євролізинг Україна» про захист прав споживача, визнання договору фінансового лізингу недійсним та стягнення коштів підлягає поверненню позивачу.

Вирішуючи питання щодо заяви забезпечення позову слід виходити з наступного.

Згідно ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначено, що за змістом ч. 1 ст. 151 ЦПК України єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч. 4 ст. 151 ЦПК, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Заявлені позивачем вимоги не стосуються порушень прав інтелектуальної власності, тому на них не розповсюджується дія ч. 4 ст. 151 ЦПК України.

Оскільки провадження у справі не відкрито, розгляд заяви про забезпечення позову є неможливим.

При таких обставинах заява про забезпечення позову підлягає поверненню позивачу на підставі ч. 8 ст. 153 ЦПК України.

На підставі викладеного, ст.ст.109,110, 115,121,151 153, 208-210 ЦПК України, -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1, поданий в його інтересах представником ОСОБА_2, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Євролізинг Україна» про захист прав споживача, визнання договору фінансового лізингу недійсним та стягнення коштів повернути позивачу для подачі до належного суду.

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до Товариства з обмеженою відповідальністю «Євролізинг Україна» повернути позивачу.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя С.В. Єдаменко