Номер провадження 2/756/1067/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

З А О Ч Н Е

15 травня 2015 року Оболонський районний суд м.Києва в складі:

головуючого - судді - Кричиної А.В.,

при секретарі - Ганзюку Є.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та до неї як законного представника неповнолітнього ОСОБА_3, третя особа - Оболонський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України в м.Києві, про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В :

До суду звернувся позивач з зазначеним позовом до відповідачки, після уточнення вимог просив суд визнати ОСОБА_2 та її малолітнього сина ОСОБА_3, такими що втратили право користування житловим приміщенням квартири АДРЕСА_1; судові витрати покласти на позивача.( а.с. 19) Свої вимоги мотивував тим, що йому на праві приватної власності належить зазначена квартира. 12.06.2010 року між сторонами було укладено шлюб. 31.08.2010 року позивач зареєстрував ОСОБА_2 та її малолітнього сина до своєї квартири. У зв'язку з відсутністю спільних дітей і майнових спорів за заявою відповідачки від 13.11.2012 року № 2439 про розірвання шлюбу з позивачем, Відділ реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві видав свідоцтво про розірвання шлюбу. Так, 25.12.2012 року шлюб між сторонами було розірвано за ініціативою відповідачки, вона готувалась до розірвання шлюбу, а саме: малолітнього сина відповідач ще у серпні 2012 року відвезла до м. Суми до батьків та перевела його шкільну справу, забрала своє особисте майно. Відповідач разом із сином постійно проживають у АДРЕСА_2. Згідно довідки форми № 3 у спірній квартирі зареєстровано три особи: позивач - власник квартири, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 Оскільки відповідач та її син не проживають у спірній квартирі більше шести місяців, не сплачують плату за користування житловим приміщенням і комунальні послуги, не несуть інших витрат по утриманню квартири, не є членами сім'ї власника квартири, відповідачів необхідно визнати такими, що втратили право користування житловою площею.

В суді позивач позовні вимоги підтримав, просили їх задовольнити, при цьому зазначив, що відповідачка разом із своїм сином добровільно, без примусу виїхала зі спірної квартири, забрала свої речі та речі дитини, не проживає в спірній квартирі більше трьох років.

Відповідачка в судове засідання не з'явилась, про розгляд справи повідомлялась належним чином за останньою відомою адресою її місця проживання, будь-яких заяв, клопотань суду не надала, у зв'язку з чим, суд визнає її неявку без поважних причин, та вважає можливим постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до положень ст.ст. 224-226 ЦПК України.

Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 належить позивачу на праві приватної власності, що підтверджується рішенням Московського місцевого суду м. Києва від 04.09.2001 року.( а.с.10)

Згідно довідки форми № 3 Комунального підприємства «Житлосервіс «Приозерне» у Оболонському районі м. Києва від 19.11.2014 року № 17442 у квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані: власник квартири ОСОБА_1, колишня дружина ОСОБА_2 та син дружини ОСОБА_3 (а.с.24)

Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 448, 25.12.2012 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано. (а.с.21)

Батьками ОСОБА_3 є відповідач та ОСОБА_4, згідно свідоцтва про народження. (а.с.19)

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Частиною 1 ст. 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно положень статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 383 ЦК України встановлено, що власник житлового будинку має право використовувати помешканнядля власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб.

Відповідно до ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 60 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Під час розгляду справи судом не встановлено поважності причин не проживання відповідачки та її сина ОСОБА_3 у спірній квартирі понад один рік, отже вони підлягають визнанню такими, що втратили право користування житловим приміщенням квартири АДРЕСА_1.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 15, 60, 88, 208, 209, 212-215 ЦПК України, ст. 405 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, такими що втратила право користування житловим приміщенням квартири АДРЕСА_1.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Апеляційного суду м.Києва через Оболонський районний суд м.Києва протягом десяти днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи Апеляційним судом м.Києва.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя