Справа № 750/5618/14 Провадження № 22-ц/795/20/2015 Категорія -цивільнаГоловуючий у I інстанції -Литвиненко І. В. Доповідач - Бечко Є. М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2015 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіБечка Є.М.,
суддів:Хромець Н.С., Горобець Н.С.,
при секретарі:Мартиновій А.В.,
за участю:позивача ОСОБА_5, його представника - ОСОБА_6, представників відповідачів Буткевича В.В., Бондаренка П.В.,

розглянувши цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «КЕЙ-КОЛЕКТ» на рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 01 жовтня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_5 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», товариства з обмеженою відповідальністю «КЕЙ-КОЛЕКТ» про визнання такими, що припинилися зобов'язань за договорами кредиту, іпотеки, поруки, та скасування обтяження,

третя особа - ОСОБА_9,

в с т а н о в и в:

Рішенням Деснянського районного суду м.Чернігова від 01 жовтня 2014 року задоволено частково позовні вимоги ОСОБА_5, визнано іпотеку трикімнатної квартири, загальною площею 68,8 кв.м, житловою площею 39,7 кв.м, що є власністю ОСОБА_5 та ОСОБА_5, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, яка встановлена на підставі іпотечного договору №30007Z180 від 01 червня 2007 року, укладеного між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_5, ОСОБА_5 припиненою.

Не погоджуючись з даним рішенням представник ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» звернувся до суду з апеляційною скаргою та посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просив рішення суду першої інстанції скасувати в частині задоволених вимог, ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 в частині визнання іпотеки за іпотечним договором №30007Z180 від 01.06.2007 року припиненою, іншу частину рішення залишити без змін.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що застава (іпотека) та порука є різними видами забезпечення, тому норми, що регулюють поруку, не застосовуються до правовідносин кредитора з майновим поручителем, оскільки він відповідає перед заставо/іпотекодержателем за виконання боржником основного зобов'язання винятково в межах вартості предмета застави/іпотеки.

Крім того, апелянт зазначає, що судом не враховано норми ст.559 ЦК України, яка визначає, що припинення поруки не поширюється на відносини майнової поруки, оскільки іпотека за правовою природою є заставою та регулюються нормами параграфу 6 глави 49 ЦК України та спеціальними законами.

На думку апелянта, суд першої інстанції помилково вважав припиненим договір майнової поруки (іпотеки), що свідчить про порушення судом норм матеріального та процесуального права, які регулюють спірні правовідносини, в частині визнання іпотечного договору припиненим, неправильно застосував положення ст.523 ЦК України та не застосував норми матеріального права, які підлягали застосуванню - ст.ст.546, 553-559, 1282 ЦК України, ст.ст.3, 17 Закону України «Про іпотеку», що призвело до неправильного вирішення справи по суті.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ч.1 ст.307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_5, суд першої інстанції виходив з того, що припинення зобов'язання на вимогу однієї з сторін договору допускається лише у випадках встановлених договором або законом та що ні кредитним договором, ні нормами ст.ст. 599-609 ЦК України не передбачено як підставу припинення зобов'язань втрату кредитором права вимоги до спадкоємця боржника, а також, що із заміною боржника за основним зобов'язанням по кредитному договору, було припинено і зобов'язання за договором іпотеки трикімнатної квартири, що є власністю ОСОБА_5 та ОСОБА_5, яка встановлена на підставі іпотечного договору № 30007Z180 від 01 червня 2007 року. Відмовляючи у вимозі про визнання такими, що припинились зобов'язання за договором поруки №30007Р169 від 01 червня 2007 року, судом зазначено, що оскільки договір поруки укладений не з позивачем, а з ОСОБА_10, а тому він є неналежним позивачем в цій частині позовних вимог. Також судом відмовлено у вимозі щодо скасування обтяжень, оскільки Державна реєстрація припинення обтяження нерухомого майна іпотекою проводиться нотаріусом одночасно із зняттям ним заборони, накладеної під час посвідчення договору іпотеки та на час вирішення справи є передчасними.

З таким висновком суду погоджується колегія суддів апеляційного суду.

Судом встановлено, що 01 червня 2007 року між ОСОБА_11 та АКІБ «УкрСиббанк» було укладено договір про надання кредиту №0, згідно з яким позичальнику було надано кредит в сумі 52600 доларів США на строк до 31 травня 2018 року, зі сплатою відсотків за користування кредитних коштів в сумі 19,5% річних(а.с.8-12).

З метою забезпечення вказаних зобов'язань в той же день між ОСОБА_5, ОСОБА_5 та АКІБ «УкрСиббанк» був укладений іпотечний договір №30007Z180, згідно якого в іпотеку було передано трикімнатну квартиру АДРЕСА_2 (а.с.15-18).

Також 01 червня 2007 року був укладений договір поруки №30007Р169 між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_10, за яким останній зобов'язувався перед кредитором відповідати за виконання позичальником - ОСОБА_11 усіх його зобов'язань, що виникли з кредитного договору №0 від 01 червня 2007 року (а.с.100).

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 ОСОБА_11 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року (а.с.19).

Відповідно до копії спадкової справи щодо майна померлого ОСОБА_11, із заявою про прийняття спадщини звернувся ОСОБА_12, інші спадкоємці - ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15 від своєї частки спадщини відмовились (а.с.88).

ОСОБА_5 повідомив ПАТ «УкрСиббанк» про смерть свого брата та про те, що він є спадкоємцем (а.с.34-36).

08 листопада 2010 року ПАТ «УкрСиббанк» звернулось до Другої Чернігівської державної нотконтори з претензією до спадкоємців боржника за кредитними договорами від 01.06.2007 року та від 26.03.2008 року, в порядку, передбаченому п.189 «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 03.03.2004 N 20/5 (а.с.70).

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 08 січня 2011 року, ОСОБА_5 після смерті брата належить автомобіль марки «Рено меган», 2007 року випуску, д.р.н. НОМЕР_5, вартістю 92265 грн. 40 коп., напівпричепа бортового-Е марки «Kogel», 2000 року випуску, номерний знак НОМЕР_1, вартістю 76481 грн. 02 коп., напівпричепа-фургона марки ПР, модель «Pacton TLX42199», 1991 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2, вартістю 56303 грн. 05 коп., напівпричепа бортового-Е, марки «Krone», 1992 року випуску, д.н.з. НОМЕР_3, вартістю 533656 грн. 72 коп. (а.с.20, 95).

Про видачу свідоцтв про право на спадщину державним нотаріусом було надіслано повідомлення ПАТ «УкрСиббанк» 28 січня 2011 року (а.с.96).

Також вбачається, що ПАТ «УкрСиббанк» відступило право вимоги за кредитним договором №0 від 01 червня 2007 року та іпотечним договором №30007Z180 ТОВ «Кей-колект», що підтверджується договором факторингу №1 від 12 грудня 2011 року (а.с.122-130).

За положеннями ст.546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов'язання.

Відповідно до ст. 575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Відповідно до ст.1 ЗУ «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Судом першої інстанції вірно зазначено, що спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги (ст.1281 ЦК України). Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Згідно із ч.2 ст.598 ЦК України, припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Ні кредитним договором від 01 червня 2007 року, ні ст.ст.599-609, 1281 ЦК України, не передбачено підставою припинення зобов'язання втрату кредитора права вимоги до спадкоємця боржника та, враховуючи, що 08 листопада 2010 року ПАТ «УкрСиббанк» звернулось до другої Чернігівської державної нотконтори з претензією до спадкоємців боржника за кредитними договорами від 01.06.2007 року та від 26.03.2008 року в порядку, передбаченому п.189 «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», у задоволенні позову ОСОБА_5 в частині визнання такими, що припинились зобов'язань за договором про надання кредиту №0 від 01 червня 2007 року відмовлено правомірно.

Згідно ч.5 ст. 3 ЗУ «Про іпотеку» іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Відповідно до ст.608 ЦК України зобов'язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов'язаним з його особою і у зв'язку з цим не може бути виконане іншою особою. У випадку смерті боржника за кредитним договором його права і обов'язки за цим договором переходять до спадкоємців, які зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Вимоги кредитора вони зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу, суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі (пункт 5 статті 1219, стаття 1282 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 523 ЦК України порука або застава, встановлена іншою особою, припиняється після заміни боржника, якщо поручитель або заставодавець не погодився забезпечувати виконання зобов'язання новим боржником.

Банк та ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» із пропозицією до іпотекодавців щодо згоди на забезпечення виконання зобов'язання новим боржником за кредитним договором після смерті ОСОБА_11 не звертався, позивач та третя особа згоди на забезпечення виконання зобов'язання новим боржником не надавали.

Відповідно до п.23 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» суди, при вирішенні спорів за участю майнових поручителів, мають виходити з того, що відповідно до статті 11 Закону України «Про заставу», статей 1, 11 Закону України «Про іпотеку» майновий поручитель є заставодавцем або іпотекодавцем.

Випадки припинення права застави, права іпотеки законодавчо визначені ст.ст. 523, 593 ЦК України, ст.17 Закону України «Про іпотеку».

Таким чином, оцінивши всі зібрані у справі докази, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що у зв'язку зі зміною боржника за основним зобов'язанням - за кредитним договором, обов'язки позивача за договором іпотеки припинилися.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що оскаржуване судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують, а тому не можуть бути підставою для скасування або зміни оскаржуваного рішення.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «КЕЙ-КОЛЕКТ» відхилити.

Рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 01 жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:Судді: