Апеляційний суд міста Києва

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду міста Києва в складі :

Головуючого Волошиної В.М.

Суддів Котули Л.Г., Слюсар Т.А.

при секретарі Крічфалуши С.С.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 - представника ОСОБА_4 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 28 жовтня 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про стягнення боргу.

Заслухавши доповідь судді Волошиної В.М., перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів, -

В с т а н о в и л а :

03.06.2015 позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 1 499 643,04 грн. боргу.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач надав у борг відповідачу 70 000 доларів США строком на 4-ри місяці. У зазначений строк грошові кошти не були повернуті, а тому він звернувся до суду за захистом порушеного права. В процесі розгляду справи 20 000 доларів США було повернуто, а тому сторона позивача розмір позовних вимог на цю суму зменшила.

Окрім того, позивач просив застосувати ст.625 ЦК України та стягнути з відповідача 14 453,83 грн.- 3% річних від суми боргу та 5 062,41 грн. інфляційних втрат.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 28 жовтня 2015 року позовні вимоги задоволені.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 1084530 грн. основної заборгованості, 14453 (чотирнадцять тисяч чотириста пятдесят три) грн. 83 коп. трьох процентів річних та 5062 (пяті тисяч шістдесят дві) грн. 41 коп. інфляційних втрат.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 - 3654 грн. судових витрат.

Не погодившись із рішенням суду в частині ОСОБА_3 - представник ОСОБА_4 подав на нього апеляційну скаргу, посилаючись на незаконність та необґрунтованість застосування ст. 625 ЦК України та стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних втрат. При цьому зазначав, що всупереч приписів ст.215 ЦПК України та розяснень викладених у п.8 Постанови Пленум Верховного Суду України від 18.12.2009 № 14 "Про судове рішення у цивільній справі", відповідно до яких ухвалене у справі рішення має бути гранично повним, ясним, чітким, в оскаржуваному судовому рішенні не вказано за який період нараховані та стягуються ці 3% річних. До того ж, вказував, що задовольняючи позовні вимоги про стягнення з відповідача інфляційні втрати за період з липня 2015 р. по вересень 2015 р., у заявленому позивачем розмірі, а саме у сумі 5 062,41 грн. суд першої інстанції безпідставно залишив поза своєю увагою ту обставину, що позика була надана в іноземній валюті - доларах США. Посилаючись на норми ч.2 ст. 625 ЦК України щодо сплати боргу з урахуванням установленого індексу інфляції, наголошував на тому, що ця норма поширюються лише на випадки прострочення грошового зобовязання, яке визначене договором у гривні. Просив рішення суду в частині задоволених позовних вимог про стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 14453,83 грн. трьох процентів річних та 5062. 41грн. інфляційних втрат скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні цих вимог.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого в цій частині рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Частиною 1 ст. 303 ЦПК України встановлено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ч.3 п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» від 24.10.2008 року у разі якщо апеляційна скарга подана на рішення щодо частини вирішених вимог, суд апеляційної інстанції відповідно до принципу диспозитивності не має права робити висновків щодо неоскарженої частини ні в мотивувальній, ні в резолютивній частині судового рішення, а в описовій частині повинен зазначити, в якій частині вимог судове рішення не оскаржується.

Рішення суду в частині задоволених позовних вимог про стягнення основного боргу сторонами не оскаржується, тому відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України не є предметом апеляційної перевірки.

За наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог (п.2, ч.1 ст. 307 ЦПК України).

Положенням п.4 ч.1 ст. 309 ЦПК України визначено, що підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

У відповідності до вимог ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян.

На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Задовольняючи позовні вимоги у повному обсязі та стягуючи з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 1084530 грн. основної заборгованості, 14453 грн. 83 коп. трьох процентів річних та 5062 (пяті тисяч шістдесят дві) грн. 41 коп. інфляційних втрат суд першої інстанції виходив з їх доведеності.

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з п. 2 Постанови Пленуму ВСУ від 18.12.2009 р. №14 "Про судове рішення у цивільній справі" обгунтованим визнається рішення , в якому повно відображені обставини, які мають значення для даної справи , висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України судове рішення має відповідати в тому числі на такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 3) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам оскаржуване судове рішення відповідає не в повній мірі.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції позивач 21.01.2015 згідно письмової розписки передала в борг відповідачу 70 000 доларів США, із яких в процесі розгляду справи 20 000 доларів США відповідачем було повернуто, у звязку з чим позовні вимоги були зменшені. Основна сума заборгованості 1084530 грн., яка була переведена з доларів у гривню була рішенням суду стягнута і не оскаржується сторонами.

Положенням ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу : урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценті річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Стягуючи з відповідача на користь позивача 14453 грн. 83 коп. трьох процентів річних та 5062 грн. 41 коп. інфляційних втрат суд першої інстанції виходив з вимог вищезазначеної норми матеріального права.

З таким висновком колегія суддів погоджується частково лише в частині стягнення 14453 грн. 83 коп. трьох процентів річних, як і з розрахунком, викладеним у рішенні суду.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що рішення суду в частині стягнення 5062 грн. 41 коп. інфляційних втрат не можна визнати законним та обгрутованим і воно підлягає в цій частині скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні цих позовних вимог, задовольнивши апеляційну скаргу в цій частині, враховуючи наступне.

Нормами Закону від 3 липня 1991 р. № 1282-ХІІ «Про індексацію грошових доходів населення», індекс інфляції (індекс споживчих цін) це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання, а ціни в Україні встановлюються в національній валюті гривні. Офіційний індекс інфляції, що розраховується Державним комітетом статистики України, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто купівельної спроможності гривні, а не іноземної валюти.

Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України у рішенні від 28 березня 2012 р. у справі 6-36736вов10, яка є обов'язковою до застосування судами України, що індексації внаслідок знецінення підлягає лише грошова одиниця України гривня, а іноземна валюта, яка була предметом договору, індексації не підлягає.

В іншій частині рішення суду є законним та обгрутованим і правових підстав до його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317,319 ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - представника ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 28 жовтня 2015 року в частині стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 5062,41 грн. інфляційних втрат скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким в задоволенні цих позовних вимог відмовити.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: