Справа № 645/9244/14-ц
Провадження № 2/645/315/15
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

20 січня 2015 р. м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого судді Федорової О.В.,

при секретарі судового засідання Петленко І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Фрунзенського районного суду м. Харкова цивільну справу

за позовом ОСОБА_1

ОСОБА_2

ОСОБА_3

ОСОБА_4

до ОСОБА_5

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Фрунзенський районний відділ у м. Харкові Головного управління Державної митної служби України в Харківській області

про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, зобов'язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и в:

Позивачі: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 звернулась до Фрунзенського районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_5, третя особа - Фрунзенський районний відділ у м. Харкові Головного управління Державної митної служби України в Харківській області, в якому просили визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1, та зобов'язати третю особу зняти відповідача з реєстраційного обліку.

В обґрунтування своїх вимог посилаються на те, що квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності позивачам. За згодою позивачів 12.03.2013 року у вищезазначеній квартирі було зареєстровано ОСОБА_5. З 26.06.2013 року відповідач не мешкає за своїм місцем реєстрації, оскільки він виїхав до Російської Федерації у м. Челябінськ. Комунальні послуги ОСОБА_5 не сплачує, в квартирі не проживає та не з'являється, однак до теперішнього часу з реєстраційного обліку не знявся, чим здійснює позивачам перешкоди у користуванні своїм майном.

У судове засідання позивачі не з'явились, надали до суду заяву (вхідний № 1239 від 20.01.2015 року), в якій позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили розглядати справу за їх відсутності.

Відповідач у судове засідання не з'явився, 19.01.2015 року до суду надійшла заява ОСОБА_5 (вхідний № 926), в якій він визнав позовні вимоги позивачів та просив розглядати справу за його відсутності.

Третя особа правом на участь представника у судовому засіданні не скористалась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, 20.01.2015 року до суду надійшла заява (вхідний № 1258) від представника третьої особи ОСОБА_7, яка діє на підставі довіреності, в якій вона просила суд розглянути справу за її відсутності, та просила вирішити спір на розсуд суду.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, вислухавши пояснення першого та другого відповідачів, допитавши свідків, суд вважає необхідним зазначити наступне.

З матеріалів справи вбачається, що квартира АДРЕСА_1, загальною площею 65.0 кв.м, житловою площею 43.9 кв.м, належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 01.04.1998 року Харківським міським Центром приватизації державного житлового фонду, реєстраційний номер 8-98-118100. Право власності зареєстроване за співвласниками 27.04.1998 року в КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» за реєстровим номером П-8-15224 (а.с. 5-6).

Згідно довідки Дільниці № 57 КП «Жилкомсервіс» № 2543 від 01.08.2014 року та відомостей відділу адресно-довідкового підрозділу ГУ ДМС УДМС України в Харківській області від 03.12.2014 року за адресою: АДРЕСА_1, зареєстровано місце проживання ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 12.02.2013 року (а.с. 10, 32).

Позивачі, обґрунтовуючи свої позовні вимоги, посилаються на те, що ОСОБА_5 з 26.06.2013 року за адресою: АДРЕСА_1, не проживає та не з'являється, комунальні послуги не сплачує, виїхав на постійне місце проживання до Російської Федерації.

Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10, які є сусідами позивачів, повідомили суду, що ОСОБА_5 у червні 2013 року зібрав усі свої речі та виїхав з квартири АДРЕСА_1. При цьому, свідки наголосили, що позивачі жодним чином не перешкоджали відповідачеві у проживанні у вказаній квартирі.

Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні їм права користування й розпорядження своїм майном.

Згідно зі ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до абзацу 6 ч.1 ст.3 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", реєстрація -внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру та до паспортного документа про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси житла.

Тобто правовою підставою для перебування на реєстраційному обліку є проживання чи перебування в житлі за певною адресою.

Статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» встановлено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства; підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту; підстав на право користування житловим приміщенням.

З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів справи, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог про усунення перешкод у користуванні позивачем квартирою АДРЕСА_1 шляхом визнання ОСОБА_5 таким, що втратив право користування квартирою.

Що стосується вимог про зняття відповідача з реєстрації, то в цій частині позов не підлягає задоволенню, оскільки в результаті визнання судом особи такою, що втратила право користування житлом, такі наслідки передбачені ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» без додаткового ухвалення рішення суду. До відмови у знятті з реєстрації на підставі рішення суду про позбавлення права користування жилим приміщенням (квартирою) права позивача у цьому питанні не порушені і тому суд відповідно до приписів ст. 16 ЦК України про захист права лише у передбачений законом чи договором спосіб не має підстав для ухвалення рішення з цього приводу.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 88, 209, 212, 214, 215, 217, 218 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Усунути перешкоди у користуванні ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 квартирою АДРЕСА_1, визнавши ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1.

В решті позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення, через Фрунзенський районний суд м. Харкова. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Федорова О.В.