РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2027/14421/12

2/643/143/15

13.05.2015р. м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Сиротникова Р.Є.,

при секретарі - Новаковій Т.С.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання договору недійсним, стягнення грошової суми (сплаченого авансу) та відшкодування моральної та матеріальної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

17.09.2012 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, який в подальшому уточнював, та в якому просив суд стягнути з Відповідача 3 000,00 грн. платежу за договором, 70 000,00 грн. пені за затримку платежу та судовий збір 730 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 07.02.2012 року між позивачем та відповідачем укладений договір № 21-07 про надання послуг. Згідно цього договору «Виконавець» (ОСОБА_1.) надає «Замовнику» (ОСОБА_2.) консультативні, юридичні та інші послуги, для отримання страхового відшкодування. Вартість послуг позивача, згідно п. 5.1 договору складає 10% від суми страхового відшкодування. При укладені договору була проведена передоплата у розмірі 2000 грн. Остання сплата послуг повинна проводитись протягом трьох діб після отримання відповідачем страхового відшкодування. Пеня за затримку платежу складає 5% від суми заборгованості за кожен день затримки оплати (п.6.5 договору). Позивач виконав умови договору в повному обсязі. Відповідач отримав страхове відшкодування в сумі 50 000 грн. 21.05.2012 року по страховому випадку, який трапився 03.02.2012 року в м. Харкові, по вул. Матюшенко, 36. Учасниками даної події були: водій ОСОБА_7, водій ОСОБА_3 та водій ОСОБА_4 потерпілим в даній події є ОСОБА_3 Про те, що відповідач отримав страхове відшкодування позивач дізнався в офісі страхової компанії. Цей факт позивачу підтвердив і сам відповідач. Після цього позивач звернувся до відповідача з проханням оплатити його послуги згідно з умовами договору. Сума, яку повинен був сплатити відповідач склала 3000 грн.. Так, 10% від 50 000 грн. складає 5000 грн., передоплата -2000 грн., 5000 грн. - 2000 грн. = 3000 грн. Відповідач погодився з сумою та відповів, що сплатить пізніше. Після цього позивач неодноразово дзвонив відповідачу по телефону, але відповідач не відповідав на телефонні дзвінки. 07.07.2012 року позивач написав лист відповідачу з проханням виконати умови договору. Послуги, надані позивачем відповідачеві, не сплачені. З моменту сплати страхового відшкодування (25.05.2012 року) зі сторони відповідача виникла заборгованість в сумі 3000 грн.

Згідно Договору (п. 6.5. Договору), пеня за затримку платежу складає 5 % від суми заборгованості, за кожен день затримки платежу. Платіж в сумі 3 000 грн. затримано з 21.05.2012 р.

Розрахунок пені: 3 000 (грн.) * 5 % = 150 грн. за добу. 940 (діб) * 150 грн. = 141 000 грн. (сто сорок одна тисяча грн.) Всього пеня за затримку платежу, згідно Договору, на день звернення із позовною заявою в останній редакції складає 141 000 грн. (сто сорок одна тисяча грн.).

Не маючи можливості сплатити велику суму коштів за судовий збір, позивач вважав достатнім просити суд винести Рішення, згідно якого стягнути з Відповідача частку суми пені в розмірі 70 000 грн. Судовий збір складає всього 730 грн.

Крім того, позивач в уточненій позовній заяві стверджує, що йому відповідачем нанесено моральний збиток. Крім того, що він не виконує свої договірні обов'язки перед позивачем, він письмово, цілком безпідставно, звинувачує його в шахрайстві.

Маючи великий досвід в ведені страхових справ, судових справ пов'язаних зі страховими компаніями, підтримуючи тісні зв'язки з відповідальними страховими компаніями та МТСБУ, позивач надав допомогу великій кількості осіб. його діяльність допомагає людям отримати страхове відшкодування від невідповідальних страховиків. Діями відповідача позивачеві нанесено велику моральну травму, яка, крім того, завдає йому і матеріальний збиток.

Представник відповідача, що діє на підставі договору про надання правової допомоги, - ОСОБА_5, в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 не визнала, подала до суду зустрічну позовну заяву від імені свого довірителя - ОСОБА_2, в якій зазначила, що 16 квітня 2014 року ухвалою Колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ частково задоволена касаційна скарга ОСОБА_2 по справі за позовом ОСОБА_1 до нього про стягнення коштів. Зазначеною ухвалою скасоване заочне рішення Московського районного суду м. Харкова від 29 листопада 2012 року та ухвала апеляційного суду Харківської області від 15 січня 2014 року, справа направлена на новий розгляд до суду першої інстанції.

Так, 07.02.2012 між позивачем та відповідачем укладено договір №21-07 про надання послуг.

Предметом договору є надання Виконавцем послуг Замовнику, пов'язаних з юридичними послугами, представництвом в суді, збиранням необхідних документів, консультаційними та посередницькими послугами по отриманню страхового відшкодування (пункт 1.1. Договору).

Пунктом 1.1. визначено, що за цим Договором Виконавець зобов'язується в порядку та на умовах, визначених цим Договором протягом дії цього Договору на свій ризик надавати за завданнями Замовника, а Замовник зобов'язується приймати та оплачувати надані послуги пов'язані з юридичними послугами, представництвом в суді, збиранням необхідних документі, консультаційними та посередницькими послугами по отриманню страхового відшкодування.

Пунктом 1.2. Договору встановлено, що послуги, що є предметом цього Договору надаються Виконавцем згідно наданої Замовником заявки, в якій зазначаються термін, порядок та інші вимоги щодо надання таких послуг.

Згідно розділу 5 Договору вартість робіт, пов'язаних з посередницькими послугами по отриманню страхового відшкодування, збиранням необхідних документів, присутністю на засіданнях суду складає: -10% від вартості отриманого відшкодування; -передплата становить 2 000,00 грн.

Пунктом 6.5. Договору встановлена пеня у розмірі 5% від суми заборгованості за кожен день прострочення платежу.

Пунктом 8.3. встановлено, що цей Договір набуває чинності з моменту його підписання Сторонами та діє протягом п'яти років, в будь-якому випадку положення цього Договору є дійснимии до повного виконання сторонами зобов'язань за цим Договором.

Втім, вважаємо, що Договір про надання послуг №21-07 від 07.02.2012 є недійсним та підлягає визнанню недійсним у судовому порядку з огляду на наступне.

Предметом Договору є надання Виконавцем послуг Замовнику, пов'язаних з юридичними послугами, представництвом в суді, збиранням необхідних документів, консультаційними та посередницькими послугами по отриманню страхового відшкодування (пункт 1.1. Договору).

Також пунктом 1.2. Договору встановлено, що послуги, що є предметом цього Договору надаються Виконавцем згідно наданої Замовником заявки, в якій зазначаються термін, порядок та інші вимоги щодо надання таких послуг.

Проте у Договорі відсутнє зазначення, у зв'язку з чим сторони уклали цей Договір, що є об'єктом цього Договору, які обставини, речі, справи, тощо слід вирішувати за допомогою цього Договору.

У своїй позовній заяві позивач за первісним позовом посилається на обставини ДТП, в якому приймав участь автомобіль Хонда держномер АХ2583СІ, яким керувала ОСОБА_6 та начебто з цього приводу сторони співробітничали.

Втім, слід зазначити, що ОСОБА_2 до цього автомобілю не мав відношення, особливо на час укладання Договору, оскільки довіреність ОСОБА_6 видала ОСОБА_2 лише 30.03.2012 року, а Договір укладався 07.02.2012, що підтверджується матеріалами справи.

Таким чином, у ОСОБА_2 не було необхідності в отриманні послуг, що зазначені у Договорі. Ніякого відношення до страхової виплати він взагалі не мав, оскільки у нього відсутній автомобіль, який би знаходився під страховим захистом страхової компанії.

Також будь-які заявки із зазначенням предмету договору (тобто ідентифікації об'єкту) сторонами не оформлювались, як це передбачено пунктом 1.2. Договору.

З огляду на вищевикладене, представник позивача за зустрічним позовом вважала Договір про надання послуг №21-07 від 37.02.2012 недійсним з підстав відсутності домовленості сторін щодо предмету Договору, що є істотною обставиною, яка повинна бути погоджена між сторонами Договору. Також у матеріалах справи (та додатках до Договору) відсутні докази, що підтверджують повноваження осіб, що його підписували та права на дії, які передбачалися Договором, що є головною умовою для укладання договорів, згідно норм чинного законодавства.

Крім того, представник позивача за зустрічним позовом вважала Договір, укладений сторонами по цій справі недійсним також з тієї підстави, що у ОСОБА_1 відсутнє право та повноваження для надання юридичних, консультаційних та посередницьких послуг у сфері страхування, оскільки відповідач (за зустрічним позовом) не має юридичної освіти, не має свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю; не зареєстрований як самозайнята особа з правом надання послуг у сфері права (юридичні послуги) та права представництва у судах інших осіб, не має ліцензії на надання посередницьких послуг у сфері страхування), не є фахівцем у галузі права та за Законом не має права на надання правової допомоги.

Оскільки у даному випадку при укладенні Договору ОСОБА_1 діяв просто як фізична особа, проте фактично, він виступав як суб'єкт підприємницької діяльності (хоча без дозвільних документів), отже до нього слід застосовувати положення за аналогією, що містяться у статті 227 Цивільного кодексу України Вважала, що незаконні дії ОСОБА_1 щодо здійснення підприємницької діяльності у сфері права (надання юридичних послуг) та посередницьких послуг у сфері страхування без дозвільних документів потребують застосування судом положень статті 211 Цивільного процесуального кодексу України.

Також, представник позивача за зустрічним позовом зазначила, що термін договору зазначений 5 років, хоча термін для здійснення страхової виплати страховою компанією складає один місяць з часу подання повного пакету документів до Страховика для отримання страхової виплати. В такому випадку незрозумілим є поняття та мета допомоги в отриманні страхового відшкодування.

Позивач уклав договір про надання правової допомоги для підготовки процесуальних документів та представлення інтересів у державній виконавчій службі та ВССУ з Адвокатським об'єднанням "Ревенко, Веприцький та партнери".

Згідно актів виконаних робіт вартість робіт адвоката складає 6900,00 грн.

Отже, оскільки позивачем (за зустрічним позовом) понесені матеріальні витрати на правову допомогу, що пов'язана з цією справою у розмірі 6900,00 грн., вважала, що наявні підстави для стягнення з відповідача (за зустрічним позовом) матеріальної шкоди у зазначеному розмірі в рахунок відшкодування, внаслідок протиправних дій відповідача (за зустрічним позовом), що передбачено чинним законодавством.

Сума надуманого боргу складала 22000 грн. при цьому підтвердженням суми боргу були вже два рішення першої та касаційної інстанцій, а також наявність виконавчого провадження. Тобто, позивач за зустрічним позовом, усвідомлюючи трагічність ситуації повинен був шукати гроші на сплату суми боргу. Грошей у нього не було, що призвело до тривалої депресії, він зазнав душевних страждань, що відобразилось на його психічному та фізичному стані, він не міг працювати, його постійно турбували державні виконавці, які наклали арешт на все його майно та банківські рахунки. В зв'язку із викладеним, представник позивача за зустрічним позовом просила суд стягнути з відповідача за зустрічним позовом на користь ОСОБА_2 моральну шкоду в розмірі 15000 грн., суму сплаченого авансу 2000 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 6900 грн.

В судовому засіданні позивач за первісним позовом позовні вимоги повністю підтримав та, посилаючись на вищевикладені обставини, просив суд позов задовольнити. Проти задоволення зустрічної позовної заяви заперечував в повному обсязі, вважаючи її необґрунтованою та надуманою.

Представник відповідача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом, що діє на підставі договору про надання правової допомоги, ОСОБА_5, проти задоволення первісного позову заперечувала в повному обсязі та просила суд задовольнити зустрічну позовну заяву в повному обсязі.

Суд, вислухавши пояснення позивача, представника відповідача (та позивача за зустрічним позовом),ознайомившись із наданими до справи письмовими запереченнями та поясненнями, дослідивши надані докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено і не заперечувалось сторонами, що між сторонами 07.02.2012 року укладено договір про надання послуг. Предмет даного договору визначений в п. 1, як надання Виконацем (ОСОБА_1.) Замовнику (ОСОБА_2.) послуг, пов'язаних з юридичними послугами, представництвом в суді, збиранням необхідних документів, консультаційними та посередницькими послугами по отриманню страхового відшкодування.

В п. 4 Договору визначено вартість послуг та порядок оплати. Так, вартість робіт, пов'язаних з посередницькими послугами по отриманню страхового відшкодування збиранням необхідних документів, присутністю на засіданнях суду становить 10% від вартості отриманого відшкодування. Передплата становить 2000 грн.

Крім того, за вказаним договором ОСОБА_2 зобов'язаний оплатити надані йому послуги та у разі порушення строків розрахунку сплатити пеню у розмірі 5% від суми заборгованості за кожен день прострочення платежу.

Згідно претензії від 07.07.2012 року, позивач просив відповідача в строк до 17.07.2012 року сплатити недосплачену суму у розмірі 3000 грн. за надані послуги без урахування пені, яка на той момент складала 6900 грн., а на момент подання позивачем за первісним позовом уточненої позовної заяви 16.12.2014 року, становила вже 141000 грн.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ЦК України правочин - це дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 203 ЦК України встановлені загальні вимоги до правочинів. Їх невиконання є підставою для визнання правочинів недійсними.

Позивач за первісним позовом стверджує, та цей факт не заперечувався відповідачем за первісним позовом, що на виконання укладеного між сторонами договору від 07.02.2012 року, він отримав від ОСОБА_2 передплату в розмірі 2000 грн.

Позивач за зустрічним позовом, як вбачається з тексту його заперечень, касаційної скарги та зустрічного позову, не заперечував факту настання страхового випадку - ДТП, за участі його дружини, ОСОБА_6, та ОСОБА_7, яка сталась 03.02.2012 року. Матеріали справи містять копії страхових полісів СК «АХА Страхування» №АА/0629425 та АА /0630148. Зокрема, за останнім полісом застраховано цивільно-правову відповідальність ОСОБА_2.

Не заперечувався сторонами по справі і факт отримання відповідачем за первісним позовом страхового відшкодування 21.05.2012 року в розмірі 50000 грн.

Матеріали справи містять копії повідомлень про вручення рекомендованих поштових відправлень від імені ОСОБА_1, який направляв від імені відповідача за первісним позовом скарги до прокуратури Дзержинського району м. Харкова, тощо, копії квитанцій про оплату вказаних поштових відправлень.

Таким чином з наданих ОСОБА_1 доказів вбачається, що він на виконання укладеного 07.02.2012 року договору виконав взяті на себе за цим договором обов'язки - на початку травня 2012 року займався листуванням із компетентними органами з питань затримки виплати ОСОБА_2 страхового відшкодування, а вже 21.05.2015 року ОСОБА_2 виплачено страхове відшкодування.

Крім того, відповідачем за первісним позовом не надано до суду належних та допустимих доказів, які б спростовували твердження ОСОБА_1 щодо виконання ним взятих на себе зобов'язань, а саме - оформлення листування з приводу затримки страхової виплати, надання консультацій в усній формі, збір документів, тощо.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 в частині стягнення суми 3000 грн. суд вважає доведеними і такими, що підлягають задоволенню.

З приводу вимог про стягнення пені, суд вважає необхідним зазначити наступне.

Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов'язання у встановлений договором строк.

Статтею 548 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

За змістом ч. 3 ст. 551 ЦК України суд має право у випадку виникнення спору з приводу розміру штрафних санкцій (неустойки), оцінивши розмір заборгованості та розмір штрафних санкцій (неустойки), зменшити її розмір у тому випадку, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення, тобто зменшити розмір штрафних санкцій (неустойки) через її неспіврозмірність з розміром основного зобов'язання.

Згідно із ч.3 ст.551 ЦК України, Розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Згідно п. 27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», істотними обставинами в розумінні ч. 3 ст. 551 ЦК України можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання).

Таким чином, оскільки неустойка значно перевищує суму боргу, а також з урахуванням істотних обставин: відсутності негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання, суд приходить до висновку про необхідність зменшення розміру штрафних санкцій. Тому, виходячи з принципу розумності і справедливості, розмір пені, що підлягає стягненню з відповідача, слід зменшити до 15000,00 грн.

З приводу заявленого ОСОБА_2 зустрічного позову, слід зазначити наступне.

Так, в зустрічній позовній заяві позивачем та його представником як підставу для вимог про повернення ОСОБА_2 сплаченої передплати та відшкодування моральної шкоди, витрат на правову допомогу, посилаються на факт недійсності укладеного між сторонами договору. Разом із тим, питання про визнання договору від 07.02.2012 року недійсним позивачем за зустрічним позовом не ставиться. Не надано ОСОБА_2 та його представником і відомостей про визнання вказаного договору недійсним за рішенням суду.

Відповідно до вимог ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку протиправною поведінкою щодо неї самої. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування.

Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно зі ст.ст. 10, 11, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Таким чином, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_2, викладені в зустрічному позові не доведеними

Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України суд присуджує позивачеві за первісним позовом судові витрати пропорційно до розміру задоволених вимог, та стягує з відповідача за первісним позовом на користь позивача судовий збір у розмірі 180,00 грн. - пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 59, 60, 61 ч.4, 88, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 23, 202, 203, 527, 551 ч.3, 612, 626, 638 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Первісний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (і.п.н. НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 суму недоплачену за договором про надання послуг в розмірі 3000,00 (три тисячі) гривень, пеню за прострочення строків розрахунку в розмірі 15000 грн. (п'ятнадцять тисяч грн. 00 коп.), судовий збір у розмірі 180 грн. (сто вісімдесят гривень 00 копійок), а всього 18180,00 грн. (вісімнадцять тисяч сто вісімдесят гривень 00 копійок).

В іншій частині в задоволенні первісного позову відмовити.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення суми - відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Московський районний суд м. Харкова протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Особами, які не були присутні в судовому засіданні, рішення може бути оскаржене протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя Р.Є. Сиротников