Справа № 466/4599/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2015 року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

у складі: головуючого - судді Невойта П.С.

при секретарі с/з Леон Я.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Львові цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Саламандра- Україна» до ОСОБА_2, третьої особи ПАТ СК «Універсальна» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в порядку регресу,-

у с т а н о в и в:

19.06.2015 року ПАТ «Страхова компанія «Саламандра-Україна» звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2, третьої особи ПАТ СК «Універсальна» в якому просить стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ СК «Саламандра-Україна» матеріальну шкоду в розмірі 15 493,16 грн. та витрати по сплаті судового збору.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 23.07.2014 року між Публічним акціонерним товариством «Страхова компанія «Саламандра- Україна» та ОСОБА_3 укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 03.0001155.0001, а саме: автомобіля НОМЕР_1.

В подальшому, 11 вересня 2014 року гр. ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом марки «Peugeot 301» д.н.з. НОМЕР_2 по вул. Коперника-Просвіти в м.Львові, перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечно, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «Volkswagen Caddy» д.н.з. НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_4, завдавши технічних пошкоджень даному автомобілю.

В результаті ДТП винуватцем якої, відповідно до постанови Шевченківського районного суду м.Львова від 23.09.2014 року визнано відповідача, застрахований автомобіль НОМЕР_1 отримав технічні пошкодження.

12.09.2014 року страхувальник звернулась до позивача із заявою про настання страхового випадку за договором добровільного страхування транспортного засобу та виплату страхового відшкодування й надала всі необхідні документи.

Відповідно до звіту про оцінку автомобіля НОМЕР_1 №1359/14 від 15.09.2015 року виконаного СПДФО Войтик Я.М. вартість відновлювального ремонту автомобіля склала 34 462, 94 грн.

Приватним акціонерним товариством "СК Саламандра- Україна" 23.09.2015 року складено страховий акт №8984.09.14 на суму 33 005,00 грн., яку 23.09.2015 року згідно платіжних доручень №2211 та №2212 виплачено на рахунок ОСОБА_3, який нею був зазначений в заяві від 23.09.2014 р. (а.с. 10, 55).

Таким чином, розмір страхової виплати Приватного акціонерного товариства "СК Саламандра- Україна" на користь ОСОБА_3 склав 33 005,00 грн.

Оскільки цивільно-правова відповідальність відносно транспортного засобу «Peugeot 301» д.н.з. НОМЕР_2 була застрахована в ПАТ «СК «Універсальна» згідно полісу №АС 8223809, остання здійснила виплату страхового відшкодування в порядку регресу на користь ПАТ "СК Саламандра- Україна" в межах страхової суми з вирахуванням коефіцієнту фізичного зносу в розмірі 17 511, 84 грн. та дана сума менша фактичних витрат , понесених ПАТ "СК Саламандра- Україна" позивач звернувся з відповідною позовною заявою про стягнення з винної особи ОСОБА_2 недостатньої суми в розмірі 15 493, 16 грн.

Представник позивача в судове засідання не з"явився, хоча про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином. В поданій до суду заяві просив суд розглядати справу без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд позов задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні позов заперечив та пояснив, що між ним та ПАТ СК «Універсальна» був укладений договір обов'язкового страхування, а тому відшкодування має покривати страховик. Просив у позові до нього відмовити.

Представник третьої особи ПАТ СК «Універсальна» у судове засідання повторно не прибув, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, а тому з врахуванням ст.169 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності представника третьої особи за наявними у справі доказами.

Заслухавши думку позивача, дослідивши зібрані по справі докази, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав та мотивів.

Так, відповідно до договору добровільного страхування наземного транспорту №03.0001155.0001 від 23.07.2014 року, укладеного між Приватним акціонерним товариством "СК Саламандра- Україна" та ОСОБА_3, застрахованим є автомобіль НОМЕР_1 (а.с.4-6).

Відповідно до постанови Шевченківського районного суду м.Львова від 23.09.2014 року, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 11.09.2014 року, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Внаслідок ДТП відбулося пошкодження автомобіля НОМЕР_1, належного ОСОБА_3 (а.с. 54).

Згідно п.4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином вина ОСОБА_2 встановлена і не підлягає доказуванню.

Згідно звіту про оцінку автомобіля НОМЕР_1 №1359/14 від 15.09.2015 року виконаного СПДФО Войтик Я.М. вартість відновлювального ремонту автомобіля склала 34462, 94 грн. (а.с.25-30).

В подальшому, позивачем Приватним акціонерним товариством "СК Саламандра- Україна" 23.09.2015 року складено страховий акт №8984.09.14 на суму 33 005,00 грн., яку 23.09.2015 року згідно платіжних доручень №2211 та №2212 виплачено на рахунок ОСОБА_3, який нею був зазначений в заяві від 23.09.2014 р. (а.с. 10, 55).

Таким чином, відповідно до вказаного акту, Приватним акціонерним товариством "СК " Саламандра- Україна " сплачено ОСОБА_3 суму страхового відшкодування в розмірі 33 005, 00 грн.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 14 та ст. 204 ЦК України, цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Статтею 993 ЦК України встановлено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до ч.2 ст. 1187 ЦК України, шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (права власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Як встановлено судом та зазначається самим позивачем в поданій до суду позовній заяві ПАТ «СК» Універсальна» як страховик ОСОБА_2 здійснила виплату страхового відшкодування в порядку регресу на користь ПАТ "СК Саламандра- Україна" в межах страхової суми з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу в розмірі 17 511, 84 грн.

Отже, оскільки ПАТ «СК» Універсальна» як страховик відповідача виплатила ПАТ "СК Саламандра- Україна" суму страхового відшкодування з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу, вимоги позивача про стягнення з ОСОБА_2 недостатньої суми страхового відшкодування є не обґрунтованими.

За таких обставин суд вважає, що позов не підлягає до задоволення.

Оскільки у позовних вимогах відмовлено, то не підлягають до стягнення на користь позивача і судові витрати.

Керуючись ст.ст. 8, 10, 11, 58, 60, 88, 169, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

у задоволенні позову - відмовити.

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Шевченківський районний суд м.Львова шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя П. С. Невойт