Справа № 581/381/15-ц
Провадження № 2/581/160/15
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

15 травня 2015 року Липоводолинський районний суд Сумської області в складі:

головуючого судді Кузьмінського О.В.,

за участю секретаря судового засідання Сушка С.В.,

розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2

про розподіл спільного рухомого майна подружжя,

в с т а н о в и в :

22 квітня 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом та просить розподілити спільно нажите за час шлюбу з ОСОБА_2 майно та визнати на нього право власності.

Мотивує свої вимоги тим, що з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі з 20 листопада 2004 року. Від шлюбу мають двох дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Згідно рішення Липоводолинського районного суду Сумської області суду від 09 серпня 2012 року шлюб між ними був розірваний. Діти проживають з позивачем.

В період шлюбу під час сумісного проживання за спільні кошти з відповідачем придбали за договором купівлі-продажу будинок в АДРЕСА_1. Також придбали рухоме майно: холодильник «Атлант» вартістю 4000 гривень, телевізор «Самсунг» вартістю 4000 гривень, шафу вартістю 2000 гривень, люстру вартістю 300 гривень, стіл розкладний вартістю 500 гривень, килим вартістю 500 гривень, два килими вартістю по 500 гривень кожний, газовий конвектор вартістю 3000 гривень, стіл кухонний вартістю 1500 гривень, три табуретки вартістю по 150 гривень кожна, сім карнизів вартістю по 150 гривень кожний, трюмо вартістю 500 гривень, кухонний гарнітур вартістю 2000 гривень, диван вартістю 2500 гривень, пральна машина вартістю 1000 гривень, каструля цинкова вартістю 200 гривень, два крісла вартістю по 1000 гривень кожне, 20 тюків сіна вартістю 100 гривень кожний, а всього рухомого майна на загальну суму 27500 грн.

В порядку розподілу спільного сумісного рухомого майна подружжя просить визнати за нею право власності та виділити їй таке майно: холодильник «Атлант» вартістю 4000 гривень, телевізор «Самсунг» вартістю 4000 гривень, килим вартістю 500 гривень, два килими вартістю по 500 гривень кожний, газовий конвектор вартістю 3000 гривень, стіл кухонний вартістю 1500 гривень, три табуретку вартістю 150 гривень, кухонний гарнітур вартістю 2000 гривень, пральна машина вартістю 1000 гривень, каструля цинкова вартістю 200 гривень, два крісла вартістю по 1000 гривень кожне.

Відповідачеві виділити та визнати право власності на таке майно: дві табуретки вартістю по 150 гривень кожна, сім карнизів вартістю по 150 гривень кожний, трюмо вартістю 500 гривень, диван вартістю 2500 гривень, шафу вартістю 2000 гривень, люстру вартістю 300 гривень, 20 тюків сіна вартістю 100 гривень кожний, два ліжка по 500 гривень кожне.

Позивач в попереднє судове засідання з'явилась, уточнивши свої позовні вимоги та підтримала їх в повному обсязі. Відповідач позовні вимоги підтримав повністю, подав письмову заяву.

Зважаючи на фактичне визнання відповідачем позовних вимог, керуючись вимогами ч. 4 ст. 130, ч. 4 ст. 174 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити рішення у попередньому судовому засіданні.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступних висновків.

20 листопада 2004 року виконкомом Байрацької сільської ради Липоводолинського району Сумської області зареєстровано шлюбу між сторонами по справі.

Рішенням Липоводолинського районного суду Сумської області від 09 серпня 2012 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано.

Відповідно до копій свідоцтв про народження, сторони мають двох спільних дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно довідки про склад сім'ї, виданої виконкомом Байрацької сільської ради Липоводолинського району Сумської області № 75/02-37 від 10 березня 2015 року діти зареєстровані разом з матір'ю. Фактично позивач разом з дітьми проживають за адресою: АДРЕСА_2.

У відповідності до ст.ст. 60, 68 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. Розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно за час шлюбу.

Згідно ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Ч. 3 ст. 70 СК України встановлено, що частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування.

Відповідач добровільно сплачує аліменти на утримання дітей у розмірі 500 грн., що є очевидно недостатнім для забезпечення дітей.

Відповідно до ст. 71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовились про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.

З урахуванням необхідності врахування інтересів дітей, врахувавши інтереси сторін, за їх згодою та домовленістю суд вважає доцільним в порядку розподілу спільного сумісного майна подружжя відступити від засад рівності часток подружжя і виділити в натурі позивачу та визнати право власності за ОСОБА_1 на наступне рухоме майно :

- Холодильник «Атлант» вартістю 4000 грн.;

- Телевізор «Самсунг» вартістю 4000 грн.;

- Килим вартістю 500 грн.;

- Два килими вартістю по 500 грн. загальною вартістю 1000 грн.;

- Газовий конвектор вартістю 1500 грн.;

- Стіл кухонний вартістю 1500 грн.;

- Табуретка вартістю 150 грн.;

- Кухонний гарнітур, що складається із 4-ох столів і 4-ох шаф вартістю 2000 грн.;

- Пральна машина вартістю 1000 грн.;

- Каструля цинкова вартістю 200 грн.;

- Два крісла по 1000 грн. вартістю 2000 грн.,

а всього майна на суму 17850 грн.

В порядку розподілу спільного сумісного майна подружжя виділити та визнати право власності за ОСОБА_2 на наступне рухоме майно:

- Дві табуретки по 150 грн. загальною вартістю 300 грн.;

- Сім карнизів по 150 грн. загальною вартістю 1050 грн.;

- Трюмо вартістю 500 грн.;

- Диван вартістю 2500 грн.;

- Шафа вартістю 2000 грн.;

- Люстра вартістю 300 грн.;

- 20 тюків сіна по 100 грн. загальною вартістю 2000 грн.;

- Два ліжка по 500 грн. загальною вартістю 1000 грн.,

а всього майна на суму 9650 грн.

Керуючись вимогами ст. 88 ЦПК України з відповідача в рахунок повернення судового збору слід стягнути 275 грн.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 60, 70 Сімейного кодексу України, ст.ст. 10, 11, 130, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на наступне майно:

- Холодильник «Атлант» вартістю 4000 грн.;

- Телевізор «Самсунг» вартістю 4000 грн.;

- Килим вартістю 500 грн.;

- Два килими вартістю по 500 грн. загальною вартістю 1000 грн.;

- Газовий конвектор вартістю 1500 грн.;

- Стіл кухонний вартістю 1500 грн.;

- Табуретка вартістю 150 грн.;

- Кухонний гарнітур, що складається із 4-ох столів і 4-ох шаф вартістю 2000 грн.;

- Пральна машина вартістю 1000 грн.;

- Каструля цинкова вартістю 200 грн.;

- Два крісла по 1000 грн. вартістю 2000 грн.,

а всього майна на суму 17850 грн.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на наступне майно:

- Дві табуретки по 150 грн. загальною вартістю 300 грн.;

- Сім карнизів по 150 грн. загальною вартістю 1050 грн.;

- Трюмо вартістю 500 грн.;

- Диван вартістю 2500 грн.;

- Шафа вартістю 2000 грн.;

- Люстра вартістю 300 грн.;

- 20 тюків сіна по 100 грн. загальною вартістю 2000 грн.;

- Два ліжка по 500 грн. загальною вартістю 1000 грн.,

а всього майна на суму 9650 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 243,60 грн. судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 31,40 грн. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Сумської області через Липоводолинський районний суд протягом 10 днів із дня його проголошення, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, мають право подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О. В. Кузьмінський