Провадження № 2/127/7008/15
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.10.2015 м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Волошин С.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до Приватного акціонерного товариства «ЕНЗИМ», третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Державний реєстратор юридичних осіб та фізичних осіб підприємців Реєстраційної служби по м. Ладижин Тростянецького міськрайонного управління юстиції Вінницької області, про поновлення ОСОБА_1 на посаді голови наглядової ради Приватного акціонерного товариства «ЕНЗИМ», -

ВСТАНОВИВ:

30.09.2015 року Вінницьким міським судом Вінницької області відкрито провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «ЕНЗИМ», третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Державний реєстратор юридичних осіб та фізичних осіб підприємців Реєстраційної служби по м. Ладижин Тростянецького міськрайонного управління юстиції Вінницької області, про поновлення ОСОБА_1 на посаді голови наглядової ради Приватного акціонерного товариства «ЕНЗИМ».

Разом з позовною заявою на адресу суду позивачем внесено заяву про забезпечення наведеного вище позову шляхом заборони Державному реєстратору юридичних осіб та фізичних осіб підприємців Реєстраційної служби по місту Ладижин Тростянецького міськрайонного управління юстиції Вінницької області вносити зміни до відомостей про юридичну особу Приватне акціонерне товариство «ЕНЗИМ», які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, повязаними із зміною керівника або осіб, що обираються (призначаються) до органу управління юридичної особи, або осіб, які мають право вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності.

Заява про забезпечення позову мотивована тим, що 25.09.2015 року на адресу позивача надійшов лист директора ПрАТ «ФармБіоТехінвест» зі змісту якого позивач дізнався про те, що згідно рішення позачергових загальних зборів відповідача, оформлених протоколом від 10.09.2015 року повноваження позивача як голови наглядової ради відповідача достроково припинено. Позивач вважає рішення позачергових загальних зборів відповідача, що оформлене протоколом від 10.09.2015 року є незаконним, таким що порушує його трудові права. На позивача як на голову наглядової ради ч. 2 ст. 54 Закону України «Про акціонерні товариства» покладено певні обовязки, зокрема він як голова наглядової ради організовує її роботу, скликає засідання наглядової ради та головує на них, відкриває загальні збори, організовує обрання секретаря загальних зборів, здійснює інші повноваження, передбачені статутом та Положенням про Наглядову раду. Оскільки позивача відсторонено від посади голови наглядової ради відповідача позивач позбавлений можливості виконувати свої обовязки перед Товариством. Приводом та підставою прийняття незаконного рішення відповідачем, яке порушує трудові права позивача є намагання деяких акціонерів відповідача запобігти наглядовій раді та відповідно позивачу особисто, як голові вказаного органу управління, впливати на кадрову політику відповідача. Так відповідно до ст.. 52 Закону України «Про акціонерні товариства» до виключної компетенції наглядової ради належить, зокрема прийняття рішення про відсторонення голови або члена виконавчого органу від здійснення повноважень та обрання особи, яка тимчасово здійснюватиме повноваження голови виконавчого органу (п. 10 ч. 2 ст. 52 Закону); обрання та припинення повноважень голови і членів інших органів товариства (п. 11 ч. 2 ст. 52 Закону); обрання реєстраційної комісії (п. 12, ч. 2 ст. 52 Закону).

Позивач вказує на те, що саме з метою вчинити незаконні реєстраційні дії щодо зміни керівника Приватного акціонерного товариства «ЕНЗИМ» - позивача, яке неможливе без прийняття рішень за участю позивача, як голови наглядової ради відповідача, і змусило відповідача в незаконний спосіб відсторонити позивача від займаної посади із порушенням його трудових прав.

Вказані обставини і стали підставою для звернення позивача до суду з заявою про забезпечення позову.

Суд, дослідивши доводи заяви про забезпечення позову та внесені на розгляд суду матеріали, при вирішенні питання про забезпечення позову зважає на наступне.

Відповідно до ст. 152 ЦПК України, позов може забезпечуватись з поміж інших способів зокрема й шляхом заборони вчиняти певні дії.

Згідно преамбули Постанови пленуму Верховного суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»: забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

В п. 4 Постанови пленуму Верховного суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» наведено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

З аналізу наведених вище норм Цивільного процесуального кодексу України, а також розяснень Постанови пленуму Верховного суду України вбачається, що суд може забезпечити позов, у випадку реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову та відповідно суд при прийнятті рішення про забезпечення позову певним заходом має брати до уваги не тільки інтереси позивача а й інших осіб, права яких можуть бути порушені таким рішенням суду (зокрема й господарюючого субєкта, діяльність якого може певним чином блокована, через невиконання певних обовязків службовими особами підприємства).

Згідно п. 5 наведеної Постанови пленуму ВСУ, суд не повинен вживати таких заходів забезпечення позову, які пов'язані із втручанням у внутрішню діяльність господарських товариств. У справах про захист трудових чи корпоративних прав не допускається забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення про звільнення позивача з роботи та зобов'язання відповідача й інших осіб не чинити перешкод позивачеві у виконанні ним своїх попередніх трудових обов'язків, оскільки таким чином фактично ухвалюється рішення без розгляду справи по суті.

У цьому звязку, суд зважає на те, що між сторонами дійсно виник спір, повноваження позивача по справі, як голови наглядової ради підприємства припинені, як і припинено його трудові відносини, разом з тим суд не досліджуючи по суті обставини справи позбавлений можливості та відповідно й права робити будь які висновки з приводу незаконності чи законності звільнення позивача з займаної посади.

Також суд звертає увагу на те, запропонований позивачем спосіб забезпечення позову фактично спрямований на зупинення дії рішення про звільнення його з посади, оскільки завершення процедури звільнення у даному випадку закінчується внесенням відомостей Державним реєстратором до державного реєстру щодо осіб, які здійснюють управління товариством, що є згідно розяснень наведеної Постанови пленуму недопустимим та змушує суд висловитись з приводу майбутнього рішення без розгляду справи по суті.

Слід зазначити також те, що заборона Державному реєстратору вносити будь які зміни до відомостей про юридичну особу, що повязані зі зміною керівництва або осіб, що обираються до органу управління, або осіб, які мають право вчиняти дії від імені юридичної особи жодним чином не буде впливати на можливість виконання рішення суду у разі внесення відповідних відомостей до державного реєстру, оскільки у разі встановлення в ході судового розгляду обґрунтованості вимог позивача його буде поновлено на відповідній посаді та на виконання можливого позитивного рішення суду відповідні записи в Державному реєстрі буде поновлено.

Чому дії Державного реєстратора з внесення відповідних записів до реєстру можуть утруднити виконання можливого рішення суду про задоволення позову, або зробити неможливим його виконання позивач не наводить та будь яких доказів цьому не представляє.

Також відповідно суд не знаходить підстав для заборони державному органу, яким є Державний реєстратор, здійснювати покладені на нього згідно із законодавством повноваження.

Враховуючи викладене в задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити.

На підставі викладеного вище, керуючись ст. 151, ст.152, ст. 153, 209, 210 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову до Приватного акціонерного товариства «ЕНЗИМ», третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Державний реєстратор юридичних осіб та фізичних осіб підприємців Реєстраційної служби по м. Ладижин Тростянецького міськрайонного управління юстиції Вінницької області, про поновлення ОСОБА_1 на посаді голови наглядової ради Приватного акціонерного товариства «ЕНЗИМ» відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з отримання копії ухвали.

Суддя: