Справа № 645/2085/15-ц
Провадження № 2/645/1218/15
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 листопада 2015 року м. Харків
Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:
Головуючого судді Шарка О.П.
при секретарі судових засідань ОСОБА_1
розглянув у відкритому судовому засіданні у місті Харкові в порядку заочного розгляду цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Харківське обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки,-
Станом на день прийняття житлового будинку в іпотеку, останній не мав будь-яких обтяжень даного майна, що було перевірено приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального ау цим же нотаріусом було накладено заборону відчуження на предмет іпотеки по вказаному договору, яку було зареєстровано в реєстрі за №927. Станом на день подання цієї заяви, вищевказана заборгованість за Кредитним договором не погашена. У звязку з чим, Позивач вважає, що позов підлягає задоволенню та стягненню підлягає загальна сума заборгованості за Кредитним договором, що нарахована станом на 10.07.2015р. у сумі 34 802 доларів США, яка складається з наступних складових: прострочена заборгованість по кредиту - 28 853,86 доларів США, прострочена заборгованість по відсотках - 2 623,00 доларів США, нарахована сума пені за прострочення терміну повернення кредиту та відсотків за період з 07.07.2014р. по 07.07.2015р. 2600,69 доларів США, нарахована сума 3% річних за несвоєчасне повернення кредиту - 641,40 доларів США, нарахована сума 3% річних за несвоєчасне повернення відсотків - 83,95 доларів США.
У судове засідання представник позивача не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся заздалегідь і належним чином, надав суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутність, вказав, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просив суд постановити по справі заочне рішення у разі неявки відповідачів.
Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи був попереджений заздалегідь і належним чином, про причини неявки суд не повідомив.
Відповідно до ч.2 ст. 77 ЦПК України, сторони та інші особи , які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явились в судове засідання без поважних причин.
Таким чином, суд вважає, що відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин, причину неявки суду не повідомив про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином .
Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України зі змінами, внесеними Законом України Про судоустрій та статус суддів від 07 липня 2010 року № 2453-VI, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Зі згоди представника позивача суд ухвалює заочне рішення, при заочному розгляді справи, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Враховуючи, що розгляд справи відбувається у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до п.1.1 умов Кредитного договору, Відповідач, як позичальник, зобовязався:
Останнє погашення кредиту та сплати відсотків здійснити не пізніше 20.04.2026р. (п. 1.6. Кредитного договору);
Відповідно до п.4.3.1 Кредитного договору, відповідач зобовязався належним чином виконувати взяті на себе зобовязання за цим договором , відповідно до п.4.3.2 зобовязався
У разі порушення умов цього Договору та/або Іпотечного договору дострокового повернути Кредит з одночасною сплатою процентів за фактичний час користування кредитними ресурсами, комісійних винагород та штрафних санкцій (п. 4.3.3. Кредитного договору);
відповідати всіма власними коштами та майном по своїх зобовязаннях, що випливають з цього Договору (п.4.3.5. Кредитного договору);
Згідно п.5.2 Кредитного договору, за порушення взятих на себе зобовязань по поверненню основної суми Кредиту та своєчасній сплаті процентів за користування кредитом, комісійних винагород та інших платежів за цим Договором - сплатити на користь Банку пеню в розмірі 0,03% від суми несплаченого платежу, за колений день прострочення.
Згідно п. 4.2.1. Кредитного договору Банк має право вимагати від Позичальника належного виконання останнім взятих на себе зобовязань по цьому Договору.
Відповідно до п. 4.2.2. Кредитного договору Банк має право при виникненні простроченої заборгованості за Кредитом чи процентами більш ніж на 2 (два) місяці, а також в інших випадках, передбачених цим договором, вимагати дострокового повернення Кредиту, сплати нарахованих процентів та інших платежів за цим Договором, та стягнути заборгованість за цим Договором в примусовому порядку, в тому числі, шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором.
Також, відповідно до п. 3.4. Кредитного договору, Банк має право вимагати від Позичальника дострокового повернення суми Кредиту в цілому, або у визначеній Банком частині, сплати процентів за його користування та інших платежів, що належать до сплати за цим Договором, у випадку невиконання або неналежного виконання Позичальником будь-яких зобовязань за цим Договором або невиконання чи неналежне виконання Позичальником будь-яких зобовязань за Іпотечним договором, в тому числі, але не виключно, у випадку: одноразового прострочення сплати чергового платежу по кредиту та процентів за користування кредитом понад 2 (двох) місяців, в разі порушення Позичальником умов Іпотечного договору.
Свої зобов'язання позивач виконав цілком і в обумовлені у Кредитному договорі строк та сумі, надавши відповідачу, кредитні кошти, що підтверджується заявою на видачу готівки та підписом відповідача..
Взятих на себе зобовязань відповідач не виконує, в звязку з чим, станом на 10.07.2015р. виникла прострочена заборгованість по кредиту - 28 853,86 доларів США, прострочена заборгованість по відсоткам - 2623,00 доларів США.
На підставі умов п.5.2 Кредитного договору, позичальнику нарахована пеня за прострочення терміну повернення кредиту та відсотків, яка за період з 07.07.2014р. по 07.07.2015р. складає 2600, 69 доларів США.
Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання
грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Керуючись ст. 625 ЦК України, Відповідачу нарахована сума 3 % річних за: несвоєчасне повернення кредиту - 641,40 доларів СШАА та за несвоєчасне повернення відсотків - 83,95 доларів США.
Відповідно до ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 ЦК України. Якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України.
Відповідно до ч.1 ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу сплатити послугу тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.
Згідно ст.530 ЦК України зазначено, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Відповідно до ст.ст.610, 612 ЦК України порушення зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Крім того, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав його у строк, встановлений Договором.
У відповідності зі ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору.
Крім того, у забезпечення виконання зобовязань відповідача за Кредитним договором між позивачем та відповідачем було укладено іпотечний договір №2457 від 19.06.2007р., посвідчений 19.06.2007р. приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4 за реєстровим №926.
Відповідно до п.1.1., 1.2., 1.3. Іпотечного договору, Іпотекодавець з метою забезпечення належного виконання Зобовязання, що випливає з Кредитного договору, передав в іпотеку, а Іпотекодержатель цим прийняв в іпотеку в порядку і на умовах, визначених у цьому Договорі предмет іпотеки, а саме: житловий будинок №38-а (тридцять вісім літера А) з надвірними будівлями, зазначений на плані під літерою «А-1», дер/цегла та належні до нього відповідні надвірні будівлі, а саме: вбиральня - літ. «Г», душ - літ. «Ж», огорожа №1-2, 5, загальна площа якого - 51,2 кв.м., а житлова площа - 28,9 кв.м., який розташований на земельній ділянці розміром 400 кв.м. та знаходить за адресою: м. Харків, Петренківський 1-й проїзд, що належить на праві власності ОСОБА_2.
Житловий будинок належить Відповідачу на праві власності на підставі договору купівлі - продажу житлового будинку від 19.06.2007р., посвідченого 19.06.2007р. приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4 за реєстр. №921 та який зареєстровано 19.06.2007р. в Державному реєстрі правочинів за №2163284.
Згідно п. 3.1.3. Іпотечного договору, Іпотекодавець має право звернути стягнення на предмет іпотеки в порядку, передбаченому цим Договором, у випадку невиконання або неналежного виконання Зобовязання за Договором про іпотечний кредит та/або цим Договором, в тому числі: невиконання або неналежне виконання боржником/іпотекодавцем Зобовязання за Договором про іпотечний кредит в цілому або в будь-якій його частині, якщо прострочення строку будь-якого з платежів або його частини становить більше 2 (двох) місяців.
Відповідно до положень п.4.2. Іпотечного договору, у випадку невиконання чи неналежного виконання Іпотекодавцем зобовязання в цілому чи тієї або іншої його частини, а також у інших випадках, передбачених цим Договором, Іпотекодержатель реалізує своє право шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки у порядку, визначеному цим Договором.
На підставі п.6.1. Іпотечного договору, іпотекодержатель набуває право звернення стягнення на Предмет іпотеки у випадку, якщо у момент настання строку платежу зобовязання (або відповідна його частина) не буде виконано, а також у будь-який час незалежно від настання строку платежу у випадку невиконання іпотекодавцем будь-якого з своїх обовязків, передбачених цим Договором та/або Договором про іпотечний кредит, а рівно у випадках, якщо будь-яка з гарантій або завірень, наданих іпотекодавцем у відповідності з цим Договором, виявиться (стане) недійсною.
Станом на день прийняття житлового будинку в іпотеку, останній не мав будь-яких обтяжень даного майна, що було перевірено приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4, до моменту укладення та посвідчення Іпотечного договору. 27.06.2007р. цим же нотаріусом було накладено заборону відчуження на предмет іпотеки по вказаному договору, яку було зареєстровано в реєстрі за №927.
Відповідно до ст.546 ЦК України виконання зобовязання може забезпечуватися заставою.
Відповідно до ст.572 ЦК України кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником зобовязання, забезпеченого заставою, отримати задоволення за рахунок заставленого майна.
Відповідно до ч.2 ст.590 ЦКУ заставодержатель набуває право звернення на стягнення на предмет застави в разі, коли зобовязання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч.1 ст.575 ЦКУ іпотекою є застава нерухомого майна.
Згідно з ч.1 ст.33 ЗУ «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання Іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.
Умовами розділу 4 Договору іпотеки передбачено, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється Іпотекодержателем у разі порушення Іпотекодавцем будь-якого зобовязання за Договором іпотеки або будь-якого зобовязання, що забезпечено іпотекою за цим договором.
Підписанням Договору іпотеки Відповідач 1 погодився, що у разі настання зазначених підстав Іпотекодержатель (Позивач) звертає стягнення на предмет іпотеки (п.4.1.1. Договору іпотеки).
Відповідно до ч.3 ст.33 ЗУ «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.
Ст.7 ЗУ «Про іпотеку» передбачено, що за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобовязанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлю основне зобовязання.
Згідно ч.2 ст. 39 ЗУ «Про іпотеку» одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя виносить рішення про виселення мешканців, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення.
Відповідно до ч.3 ст.109 ЖК України звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх осіб, що мешкають у ньому.
Відповідно до ст.39 ЗУ «Про іпотеку», ухвалюючи рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки, суд зазначає початкову ціну для його подальшої реалізації.
Згідно ч.1 ст.41 ЗУ «Про іпотеку» реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження».
У звязку з набранням чинності 11 червня 2014 року Закону України №1304-УІІ «Про мораторій та стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобовязань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме майно житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є обєктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно.
Таким чином, у звязку з непогашенням відповідачем заборгованості за Кредитним договором, позовні вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки підлягають задоволенню.
Однак, 3 червня 2014 року Верховною Радою України прийнято Закон «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». Прийняття даного закону було зумовлено, насамперед, проблемами економічного характеру, з якими стикнулася Україна, а саме, різким коливанням курсу іноземної валюти до національної грошової одиниці.
Цим Законом визначено наступні випадки та обов'язкові умови, за яких він підлягає застосуванню, а інтереси іпотекодавців захисту: кредит видано в іноземній валюті; кредит повинен носити характер споживчого; предмет іпотеки є постійним місцем проживання позичальника або майнового поручителя, якщо його особа є відмінною від позичальника; предмет іпотеки повинен мати площу не більшу встановленої законом; предмет іпотеки не знаходиться на території, визнаній тимчасово окупованою, іпотекодавець чи позичальник не відноситься до категорії осіб, які є суб'єктами Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції».
Таким чином, дія Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» застосовується при одночасній наявності всіх перерахованих вище шести ознак.
Встановлений Законом від 3 червня 2014 року мораторій на звернення стягнення на житло громадян, наданого в іпотеку для забезпечення їх зобов'язань за кредитними договорами в іноземній валюті, не передбачає втрату права кредитора на звернення стягнення на предмет іпотеки, а лише забороняє примусове стягнення в період дії мораторію.
Системний аналіз змісту Закону від 3 червня 2014 року дає підстави для висновку, що позовні заяви про звернення стягнення на предмет іпотеки, якою забезпечено споживчі кредити в іноземній валюті, які перебувають на час дії Закону на розгляді судів розглядаються, а в задоволенні позову відмовляється у зв'язку із дією відповідного мораторію. Якщо судове рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки (житло) було ухвалено до набуття чинності Закону від 3 червня 2014 року, то воно не підлягає примусовому виконанню, і виконавче провадження зупиняється.
У такому випадку відповідно до пункту 2 частини першої статті 263 ЦК України строк позовної давності зупиняється у зв'язку із відстрочення виконання зобов'язання (мораторієм) на підставах, встановлених законом, і поновлюється з часу втрати чинності Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», як зазначено у статті 3 цього Закону.
Рішення не підлягає виконанню у період дії Закону «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті, у звязку з чим суд вважає за доцільне відстрочити виконання рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки на період дії Закону України «Про мораторій стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» №1304-УІІ від 03.06.2014 року.
Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, судові витрати, сплачені позивачем при подачі позовної заяви суд стягує з відповідачів на користь позивача в дольовому порядку.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 526, 530, 543, 546, 553, 554, 575, 590, 610, 611, 625, 1049, 1050, ЦК України, ст..ст.7, 33, 39,41 Закону України «Про іпотеку», ст. 109 ЖК України, ст.ст. 10, 11, 209, 212-215, 224-229 ЦПК України, суд,
Позов Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Харківське обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки задовольнити.
Встановити спосіб реалізації предмету іпотеки - шляхом продажу предмету іпотеки на прилюдних торгах в межах процедури виконавчого провадження, за початковою ціною, що встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної субєктом оціночної діяльності на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій відповідно до ЗУ „Про виконавче провадження.
Відстрочити виконання рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки на період дії Закону України «Про мораторій стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» №1304-УІІ від 03.06.2014 року.
Заочне рішення суду може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана до суду протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення .

Рішення виготовлено в нарадчій кімнаті, є оригіналом .

Головуючий суддя -