АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 серпня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого судді: Махлай Л.Д.,

суддів: Кравець В.А., Левенця Б.Б.

при секретарі: Богацькій М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України у Святошинському районі м. Києва, поданою через представника Глущенка Дмитра Віталійовича, на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 11 червня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України у Святошинському районі м. Києва про стягнення заборгованості, трьох процентів річних та інфляційного відшкодування,

в с т а н о в и л а :

у серпні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України у Святошинському районі м. Києва, в якому, з урахуванням збільшення позовних вимог, просив стягнути з останнього нараховану, але не виплачену частину пенсії, 3 % річних за прострочення виконання грошового зобов`язання та інфляційне відшкодування, всього у розмірі 2 448, 71 грн. посилаючись на те, що відповідач у добровільному порядку не виконав рішення суду щодо виплати надбавки, передбаченої ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» у розмірі 1 320, 52 грн.

Справа № 759/13758/14-ц Апеляційне провадження № 22-ц-796/9725/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Журибеда О.М.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Махлай Л.Д.
Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 11.06.2015 року позов задоволено частково. Стягнуто з Управління Пенсійного фонду України у Святошинському районі м. Києва на користь ОСОБА_2 1 312, 33 грн. боргу. У іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, Управління Пенсійного фонду України у Святошинському районі м. Києва через представника подало апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. Посилається на неправильне застосування норм матеріального та процесуального права. А саме, суд не взяв до уваги, що покладені судом зобов'язання вчинити дії щодо проведення нарахування і виплати надбавки виконані Пенсійним фондом у встановленому судовим рішення порядку та в межах повноважень. Проте, порядок погашення заборгованості за рішенням суду, виконання яких гарантується державою визначено постановою Кабінету Міністрів України № 440 від 03.09.2014 року, проте суд не застосував дану постанову до спірних правовідносин.

Сторони у судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку, причини неявки не повідомили, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розгляд справи у їх відсутності, за правилами ч. 2 ст. 305 ЦПК України.

Вислухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що постановою Святошинського районного суду м. Києва від 12.05.2010 року, яка набрала законної сили визнано протиправними дії Управління Пенсійного фонду України у Святошинськомй районі м. Києва щодо нездійснення перерахунку та виплати ОСОБА_2 надбавки відповідно до вимог ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, зобов'язано Пенсійний фонд перерахувати та виплатити ОСОБА_2 надбавку відповідно до цього Закону за період з 07.12.2008 року по 31.12.2009 року за виключенням виплат, здійснених за 2008 - 2009 роки.

На підставі рішення суду, 09.08.2011 року було видано виконавчий лист.

Відповідно до постанови ВДВС підрозділу примусового виконання рішень ГУЮ у м. Києві від 31.08.2011 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа від 09.08.2011 року та надано строк для добровільного виконання пенсійним фондом судового рішення до 06.09.2011 року.

Надалі виконавче провадження було закінчено у зв`язку з проведенням боржником у межах своїх повноважень перерахунку пенсії стягувачу та нараховано суму боргу.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції, виходив з того, що відповідач належним чином не виконав постанову суду щодо виплати на користь позивача надбавки у розмірі 1 312,33 грн.

Відмовляючи в частині позовних вимог щодо стягнення інфляційних втрат за час прострочення виконання грошового зобов'язання та 3 % за користування грошовими коштами за період з 07.09.2011 року по 01.06.2015 року, суд першої інстанції, виходив з того, що відповідач не є прибутковою організацією, яка утримує та користується грошовими коштами.

Рішення в частині відмови у стягненні 3 % річних та інфляційного відшкодування не оскаржується.

Колегія суддів не може погодитися з висновками суду першої інстанції щодо стягнення нарахованої суми надбавки, оскільки вони зроблені з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 12.05.2010 року, яка набрала законної сили задоволено частково адміністративний позов ОСОБА_2 та зобов'язано Управління Пенсійного фонду України у Святошинському районі м. Києва нарахувати та виплатити ОСОБА_2 надбавку, передбачену ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, виходячи з розрахунку прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за період з 07.12.2008 року по 31.12.2009 року за виключенням виплат, здійснених за 2008 - 2009 роки.

Зазначене рішення відповідач виконав частково, а саме нарахував ОСОБА_2 надбавку за вказаний у рішенні суду період, проте не виплатив її.

Відповідно до ч. 1 ст. 255 КАС України постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов`язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Відповідно до ч. 4 ст. 257 цього ж Кодексу примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Відтак питання виконання рішення суду вирішується у порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження», а не шляхом ухвалення іншого судового рішення про примусове виконання того рішення, що залишилося невиконаним.

Постановою Кабінету Міністрів України від 03.09.2014 року № 440 затверджено Порядок погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою.

Фактично суд першої інстанції стягнув ті суми, які відповідач мав виплатити на виконання постанови Святошинського районного суду м. Києва від 12.05.2010 року, не врахувавши при цьому, що такий спосіб захисту прав чинним законодавством не передбачено.

Оскільки питання виконання судових рішень врегульовано КАС України, Законом України «Про виконаче провадження» та Порядком погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою судом першої інстанції помилково застосовано до спірних правовідносин ст. 526 ЦК України, якою врегульовано загальні умови виконання зобов`язання.

Відповідно до п. 4 ч 1 ст. 309 ЦПК України неправильне застосування норм матеріального або процесуального права є підставою для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення.

За таких обставин колегія суддів прийшла до висновку, що рішення суду першої інстанції в частині задоволення позову про стягнення заборгованості підлягає скасуванню з ухваленням нового рішеня про відмову в позові в цій частині.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Святошинському районі м. Києва задовольнити.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 11 червня 2015 року в частині стягнення заборгованості скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України у Святошинському районі м. Києва про стягнення заборгованості відмовити.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржене протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до цього суду.

Головуючий

Судді