УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" грудня 2015 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Зуб Г.А.

за участю секретаря Левченко І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відновлення порушеного права, -

В С Т А Н О В И В :

04.12.2015 року відповідач звернулась до суду із заявою про перегляд заочного рішення, посилаючись на те, що вказане рішення прийняте за відсутності у судовому засіданні відповідача та без врахування його доводів і заперечень, а саме, що Київським РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області порушена кримінальна справа щодо шахрайського заволодіння квартирою відповідача.

Позивач в судовому засіданні заперечувала проти задоволення вказаної заяви.

Представник відповідача ОСОБА_4 та відповідач в судовому засіданні заяву підтримали та просили скасувати заочне рішення суду.

Суд, вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Заочним рішенням Київського районного суду м. Харкова від 24.11.2015 р., ухваленому у справі за вищезазначеним позовом, позовні вимоги було задоволено, а саме поновлено порушене право власності ОСОБА_2 на ? частину квартири АДРЕСА_1 шляхом вселення ОСОБА_2 до зазначеної частини квартири, зобовязано ОСОБА_3 передати дублікати ключів від даної квартири та стягнуто судові витрати.

Статтею 228 ЦПК України встановлено, що заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Згідно вимог ст. 230 ЦПК України заява про перегляд заочного рішення повинна бути розглянута протягом п'ятнадцяти днів з дня її надходження.

Згідно ч.1 ст.232 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до роз'яснень Верховного Суду України в листі від 01.05.2007 р. «Практика ухвалення та перегляду судами заочних рішень у цивільних справах» зазначено, що правильною є практика тих судів, які скасовують заочне рішення лише за наявності двох підстав, визначених у ст. 232 ЦПК, зокрема, якщо буде встановлено, що відповідач, який був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, для задоволення заяви про перегляд заочного рішення потрібно дві умови: 1) відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин; 2) докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідач, звернувшись до суду з заявою про перегляд заочного рішення посилалась на порушення судом вимог ст. 76 ЦПК України, оскільки вона не була належним чином повідомлена про розгляд справи, але судове рішення отримала. Але ці обставини не відповідають дійсності, оскільки відповідач неодноразово викликалась до судових засідань, але, судові повістки не отримувала та вони повертались до суду за закінченням терміну зберігання (а.с. 17,20), до судового засідання не зявлялась, і судом на підставі ст. 224 ЦПК України було ухвалене заочне рішення. Таким чином, небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі у судових засіданнях, давало суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч.1ст. 224 ЦПК України. Тому, суд приходить до висновку про відсутність поважних причин неявки відповідача в судові засідання та неповідомлення нею про причини такої неявки.

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Відповідачем в заяві про перегляд заочного рішення та при розгляді судом даної заяви не зазначено доказів на підтвердження заперечень проти вимог позивача, які б мали істотне значення для правильного вирішення справи, отже обовязкові підстави скасування заочного рішення, що передбачені ст.232 ЦПК України - відсутні. А посилання, що відносно позивача порушена кримінальна справа, то дане твердження є необгрунтованим, оскільки в матеріалах справи обвинувального вироку не міститься, а доказування не може грунтуватись на припущеннях.

Таким чином, суд не вбачає підстав для скасування заочного рішення, тому залишає заяву без задоволення. Позовні вимоги позивачем були доведені і тому суд ухвалив обґрунтоване рішення.

Відповідно до ч. 4 ст. 231 ЦПК України, у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленого цим Кодексом.

Керуючись ст.ст. 228, 231, 232 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відновлення порушеного права - залишити без задоволення.

Розяснити відповідачу його право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий