Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22-ц/778/115/15 Головуючий у 1-й інстанції: Троценко Т.А.
. Суддя-доповідач: Поляков О.З.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Спас О.В.

суддів: Полякова О.З.

Бабак А.М.

при секретарі: Бабенко Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 14 жовтня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_3 до Бердянської міської ради, ОСОБА_4, ОСОБА_5, 3-тя особа: інспекція Державного Архітектурно - будівельного контролю в Запорізькій області про визнання права власності на нерухоме майно , -

ВСТАНОВИЛА :

В квітні 2014 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до Бердянської міської ради, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа: інспекція Державного Архітектурно - будівельного контролю в Запорізькій області про визнання права власності на нерухоме майно.

В обґрунтування позовних вимог зазначала, що Вона є власником домоволодіння АДРЕСА_1, що розташований на земельній ділянці площею 571,8 кв.м на підставі рішення Бердянського міськрайонного суду від 19.08.2003 року.

Інспекція державного архітектурно - будівельного контролю у Запорізькій області видала сертифікат від 27.09.2010року про відповідність закінченого будівництва державним стандартам, будівельним нормам та правилам.

Проте, відповідачі не визнають за нею права власності на вищезазначений будинок, порушують її права шляхом самозахоплення території.

Враховуючи вищевикладене просила суд визнати за нею право власності на двоповерховий житловий будинок АДРЕСА_1 Запорізької області загальною площею 117,6 кв. м. із господарськими спорудами і будовами, і визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 571,8 кв. м., на якій розташований житловий будинок.

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 14 жовтня 2014 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить рішення суду скасувати, ухвалити нове, про задоволення позовних вимог.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду доповідь судді-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції і обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін,якщо визнає,що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Як вбачається з матеріалів справи ,позивачка звернувшись до суду зазначила , що вона побудувала житловий будинок АДРЕСА_1, на який за нею було визнано право власності як на самочинне будівництво, але в подальшому рішення суду і державна реєстрація на нього скасовані.

Посилаючись на наявність в неї Сертифікату відповідності державним будівельним нормам, стандартам та правилам, виданий начальником інспекції державного архітектурно - будівельного контролю у Запорізькій області 27. 09. 2010 року на закінчений будівництвом об'єкт, ОСОБА_3 просила визнати за нею право власності на двоповерховий житловий будинок загальною площею 117,6 кв. м., житловою площею 63,4 кв. м. з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 Запорізької області.

Відповідно до ч. 5 ст. 26 За кону України "Про регулювання містобудівної діяльності" проектування та будівництво об'єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку: 1/ отримання замовником або проектувальником вихідних даних; 2/ розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи; 3/ затвердження проектної документації; 4/ виконання підготовчих та будівельних робіт; 5/ прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів; 6/ реєстрація права власності на об'єкт містобудування.

Процедура прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, форма декларації про готовність об'єкта до експлуатації, форма сертифіката, порядок його видачі, розмір та порядок внесення плати за видачу сертифіката визначені постановою Кабінету Міністрів України від 13. 04. 2011 року № 462 "Питання прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів".

Згідно до п. 12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від ЗО березня 2012 року "Про практику застосування судами ст. 376 ЦК України (про правовий режим самочинного будівництва) вирішуючи справу за позовом власника / користувача / земельної ділянки про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, суди зобов'язані встановлювати усі обставини справи, зокрема: чи є позивач власником (користувачем) земельної ділянки; чи він звертався до компетентного державного органу про прийняття забудови до експлуатації; чи є законною відмова у такому прийнятті; чи є порушені будівельні норми та правила істотними.

Суд першої інстанції розглянувши справу та вірно встановивши правовідносини та прийшовши до висновку про необхідність відмови у позові обґрунтовано визначився ,що позивачкою не надано жодного доказу звернення до компетентних органів із заявою про прийняття будинку в експлуатацію, про реєстрацію закінченого будівництвом житлового будинку або отриманої відмови у проведенні вказаних дій з боку компетентних органів, і звернення до суду з цього приводу має місце без оформлення прав на земельну ділянку.

Окрім цього, слід зазначити ,що визнання права власності на житловий будинок в судому порядку не є підставою для експлуатації об'єкту та укладання договорів про постачання на об'єкт необхідних для його функціонування ресурсів / води, газу, тепла, електричної енергії / ,так як набуття права власності через суд не гарантує стійкості, міцності, надійності будівель та їх безпечної експлуатації.

Законом також передбачено певний порядок, який визначає оформлення права власності або користування на земельну ділянку.

Даний порядок набуття права власності регулюється ст. 118 Земельного кодексу України.

Частина 2 ст. 373 ЦК України передбачає, що право власності на земельну ділянку набувається і здійснюється відповідно до закону.

Районний суд вірно виходив з того ,що позивачем не надано доказів відмови відповідного орану виконавчої влади їй у приватизації земельної ділянки з будь - яких підстав, оскарження неправомірних дій або бездіяльності Бердянської міської ради.

Звернувшись до суду з позовними вимогами про визнання права власності на житловий будинок та земельну ділянку в якості відповідачів ОСОБА_3 заз начила фізичних осіб - користувачів суміжних земельних ділянок, але дії вказаних суб'єктів у відповідності до вимог діючого законодавства не можуть впливати на набуття особою права власності на нерухоме майно.

На підставі вищенаведеного,судова колегія вважає,що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права,які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 307,308,317 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Бердянського місьбрайонного суду Запорізької області від 14 жовтня 2014 року по цій справі - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий:

Судді: