АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________
Провадження: № 22-ц-/790/7469/15 Головуючий: 1 інстанції
Справа: № 610/2964/15-ц Тімонова В.М.
Категорія: договірні Доповідач: Даниленко В.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2015 року м. Харків

Судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого: судді - Даниленка В.М.,

Суддів: Бровченка І.О., Котелевець А.В.,

за участю секретаря: Каменської Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» в особі представника: Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» Славкіної Марини Анатоліївни на ухвалу судді Балаклійського районного суду Харківської області від 16 вересня 2015 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» до ОСОБА_4 про стягнення кредитної заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2015 року позивач - Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський Акціонерний Банк» (далі: ПАТ «ВіЕйБі Банк») звернувся до суду із вказаним позовом про стягнення з відповідачки ОСОБА_4 заборгованості за Кредитним договором № BLaЖГА00076923 від 20.09.2011 року в загальному розмірі 213 906,18 грн.

Ухвалою судді Балаклійського районного суду Харківської області від 16 вересня 2015 року у відкритті провадження у цивільній справі за вищезазначеним позовом ПАТ «ВіЕйБі Банк» було відмовлено на підставі п. 1 ч.2 ст. 122 ЦПК України.

Не погодившись із таким процесуальним рішенням судді районного суду, позивач - ПАТ «ВіЕйБі Банк» в апеляційній скарзі просить скасувати це судове рішення, як таке, що постановлене з порушенням норм цивільного процесуального права, а його позовну заяву направити на новий розгляд до того ж суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у цивільній справі.

В обґрунтування своєї скарги апелянт вказує на те, що суддя районного суду, відмовляючи у відкритті провадження у справі за позовною заявою банківської установи з посиланням на факт смерті відповідачки ОСОБА_4 06.02.2015 року, не врахував того, що вимоги банку, як кредитора, підлягають задоволенню в межах вартості спадкового майна останньої.

При цьому судом взагалі не з'ясовано, чи відкрилася спадщина після померлої ОСОБА_4, чи є в наявності спадкове майно, та хто прийняв спадщину після неї.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали судді районного суду у відповідності до ст. 303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що вона підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Відмовляючи у відкритті провадження у цивільній справі за вищевказаною позовною заявою ПАТ «ВіЕйБі Банк», суддя районного суду виходив із того, що згідно довідки адресно-довідкового підрозділу ГУДМС України в Харківській області від 08.09.2015 року, відповідачка ОСОБА_4 знята з реєстраційного обліку свого постійного місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 як така, що померла 06.02.2015 року, а відтак оскільки на момент подачі банківською установою позову цивільна правоздатність ОСОБА_4 припинилась у зв'язку з її смертю, а процесуальне правонаступництво, в даному випадку, є неможливим, подана ПАТ «ВіЕйБі Банк» позовна заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Однак, із такими висновками судді районного суду судова колегія погодитися не може, оскільки ці висновки є помилковими та такими, що не ґрунтуються на законі.

Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950, далі - Конвенція 1950 року), а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 7 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції 1950 року кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов'язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом (ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 2453-VI від 07 липня 2010 року).

Таким чином, право на звернення до суду за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів - є одним із важливіших конституційних прав громадян та юридичних осіб.

Згідно статті 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюється виключно судами.

Судочинство здійснюється Конституційним Судом України та судами загальної юрисдикції.

Статтями 1, 2 ЦПК України передбачено, що завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу та Закону України «Про міжнародне приватне право».

За приписами статей 55, 124 Конституції України та статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Отже, таке право є абсолютним, виражає демократичні засади суспільства, спрямоване на всебічний захист прав людини та громадянина.

Процесуальний порядок відкриття провадження у цивільній справі судом регламентовано законодавцем у ст. 122 ЦПК України.

Згідно частини першої коментованої статті суддя відкриває провадження у цивільній справі не інакше як на підставі заяви, поданої і оформленої в порядку, встановленому цим Кодексом.

Як роз'яснено в п.п. 1, 2, 3, 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», при здійсненні правосуддя у цивільних справах суд першої інстанції, неухильно дотримуючись норм матеріального та процесуального права, повинен забезпечити їх справедливий, неупереджений та упродовж розумного, але не більш встановленого законом строку розгляд і вирішення з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 107 ЦПК встановлено, що всі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються судом першої інстанції, якими є районні, районні у містах, міські та міськрайонні суди.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд повинен виходити з того, що згідно зі статтею 124 Конституції України юрисдикція загальних судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, а за частинами першою і другою статті 15 ЦПК України в порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України (стаття 17) або Господарським процесуальним кодексом України (статті 1, 12) віднесено до компетенції адміністративних чи господарських судів.

Суддя вправі відмовити у відкритті провадження у справі лише з підстав, передбачених законом. Не допускається відмова у відкритті провадження у справі з мотивів недоведеності заявленої вимоги, відсутності доказів, пропуску позовної давності та інших не передбачених законом підстав.

Підстави для відмови у відкритті провадження у цивільній справі визначені законодавцем у частині 2 статті 122 ЦПК України, їх перелік є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 122 ЦПК України, який фактично мав на увазі суддя районного суду, постановляючи ухвалу, яка є предметом апеляційного оскарження, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо після смерті фізичної особи, яка є однією із сторін у справі, спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

За загальним правилом правонаступництво не допускається у зобов'язаннях, які нерозривно пов'язані з померлою особою, зокрема таких що пов'язані з: поновленням на роботі; особистими немайновими правами; правом на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; правом на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом, тощо.

Відповідно до ст. 608 ЦК України зобов'язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов'язаним з його особою і у зв'язку з цим не може бути виконане іншою особою.

За змістом ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 1219 ЦК України не входять до складу спадщини права та обов'язки, що нерозривно пов'язані з особою спадкодавця, зокрема:

1) особисті немайнові права;

2) право на участь у товариствах та право членства в об'єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами;

3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я;

4) права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом;

5) права та обов'язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.

Тобто вимоги, які випливають з даної категорії правовідносин, процесуального правонаступництва не допускають.

Як вбачається з матеріалів справи, що надійшли на розгляд апеляційного суду, ініційований ПАТ «ВіЕйБі Банк» цивільно-правовий спір виник з приводу невиконання боржницею ОСОБА_4 своїх договірних зобов'язань за Кредитним договором № BLaЖГА00076923 від 20.09.2011 року, які мають майновий, а не особистий характер, а відтак у наявності є саме цивільні правовідносини, які допускають правонаступництво.

Згідно ч. 1 ст. 37 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу.

Тобто, процесуальне правонаступництво можливе на будь-якій стадії цивільного процесу і у будь-якому виді провадження.

Відповідно до ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Таким чином, у даному конкретному випадку, смерть однієї із сторін виниклих спірних правовідносин, а саме: відповідачки ОСОБА_4, якщо такий факт, дійсно мав місце, сама по собі не може бути підставою для відмови у відкритті провадження у цивільній справі за вищевказаним позовом ПАТ «ВіЕйБі Банк», тим більше з посиланням на п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України, що взагалі є взаємовиключним, а відтак за відсутності інших передбачених ч. 2 ст. 122 ЦПК України підстав, суддя районного суду відповідно до частини першої вказаної правової норми повинен був відкрити провадження у цивільній справі за цим позовом ПАТ «ВіЕйБі Банк», належним чином перевірити інформацію про смерть відповідачки ОСОБА_4, а також щодо відкриття спадщини після останньої та прийняття її спадкоємцями, залучити їх до участі у розгляді справі як правонаступників боржниці, й лише в разі відсутності таких, вирішити питання по суті заявленого позивачем цивільно-правового спору з урахуванням положень ст.ст. 608, 1277 ЦК України.

При цьому, судова колегія звертає увагу й на те, що відповідно до ст.ст. 9, 18 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» безспірними доказами смерті фізичної особи є актовий запис про її смерть та свідоцтво про смерть, а не довідка відповідного відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України.

Однак, суддя районного суду, приймаючи оскаржуване процесуальне судове рішення, на зазначені положення цивільного та цивільного процесуального законодавства належної уваги не звернув, а тому безпідставно відмовив у відкритті провадження у цивільній справі за позовом ПАТ «ВіЕйБі Банк» до ОСОБА_4 про стягнення кредитної заборгованості, пославшись на п.1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України, чим фактично позбавив позивача його конституційного права на судовий захист своїх прав та інтересів.

За таких обставин, враховуючи наведене вище, ухвала судді Балаклійського районного суду Харківської області від 16 вересня 2015 року, яка є предметом апеляційного оскарження, не може бути визнана обґрунтованою й такою, що постановлена з дотриманням вимог процесуального закону, в зв'язку з чим судова колегія вважає за необхідне на підставі п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України скасувати це судове рішення та передати питання про відкриття провадження у цивільній справі за позовом ПАТ «ВіЕйБі Банк» до ОСОБА_4 про стягнення кредитної заборгованості на новий розгляд до того ж суду першої інстанції.

Таким чином, з огляду на викладене та керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 312-315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» в особі представника: Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» Славкіної Марини Анатоліївни - задовольнити.

Ухвалу судді Балаклійського районного суду Харківської області від 16 вересня 2015 року - скасувати.

Матеріали позовної заяви Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» до ОСОБА_4 про стягнення кредитної заборгованості направити на новий розгляд до того ж суду першої інстанції для вирішення питання щодо відкриття провадження у цивільній справі відповідно до вимог чинного цивільного процесуального законодавства.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» для зарахування до спеціального фонду Державного бюджету України 1 218,00 (одну тисячу двісті вісімнадцять) грн. судового збору за подачу апеляційної скарги на ухвалу судді Балаклійського районного суду Харківської області від 16 вересня 2015 року, сплата якого за клопотанням апелянта була відстрочена до закінчення апеляційного розгляду справи.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності негайно з моменту її проголошення, є остаточною й відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 324 ЦПК України касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: