провадження 2/331/1996/15
справа 331/7527/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2015 р. Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі

головуючого судді Смолки І.О.,

при секретарі Качан К.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до квартирно-експлуатаційного відділу м. Запоріжжя Міністерство Оборони України про стягнення коштів на індексацію,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що він у період з 01.08.1987 року по 23.10.2013 року проходив військову службу у Збройних силах СРСР та

України, перед звільненням займав посаду начальника Квартирно -

експлуатаційного відділу м. Запоріжжя, звання перед звільненням -

«підполковник».

Наказом першого заступника Міністра оборони України від 23.09.2013 року № 167 позивача звільнено у запас на підставі пункту «б» ч. 6 ст. 26 Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу» (за станом здоров'я), календарна вислуга на день звільнення склала 26 років.

Наказом начальника Південно-Східного територіального квартирно-експлуатаційного управління від 23.10.2013 № 187 позивача було виключено зі списків особового складу КЕВ м. Запоріжжя та зобов'язано виплатити одноразову грошову допомогу при звільненні у розмірі 50% від місячного грошового забезпечення за 26 повних календарних років служби.

Однак, в розрахунок при виплаті одноразової грошової допомоги при звільненні не було враховано щомісячної додаткової грошової винагороди у розмірі 40% грошового забезпечення.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 25 грудня 2013 року по справі № 808/8943/13-а було визнано неправомірними дії КЕВ м. Запоріжжя щодо виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, передбаченої ч. 2 ст. 15 Закону України «Про соціальний захист військовослужбовців та членів їх сімей» в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за 26 повних календарних років роботи без урахування щомісячної додаткової грошової винагороди в розмірі 40% місячного грошового забезпечення, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889, з урахуванням виплачених сум.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 08.04.2014року зазначена постанова залишена без змін.

Позивачем було направлено виконавчий лист про зобов'язання КЕВ м. Запоріжжя Міністерства оборони України виплатити вищевказану одноразову допомогу, стягнуту за рішенням суду.

Тільки 13 лютого 2015 року позивач отримав належні йому кошти.

Посилаючись на ст.625 ЦК України, позивач вважає, що відповідач повинен виплатити позивачу кошти на відшкодування інфляційних витрат у зв»язку з затримкою з вини відповідача виплати належних позивачу за законом коштів при звільненні і просить суд стягнути з відповідача суму 5 745,06 грн.

У судовому засіданні позивач відсутній, у своїй заяві просить суд розглядати справу у його відсутності, позов підтримує.

Представник відповідача у судовому засіданні відсутній, у своїй заяві просить суд розглядати справу у його відсутності, проти позову заперечує, надав письмові заперечення.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню, з наступних підстав:

судом встановлено, що у період з 01.08.1987 року по 23.10.2013 року позивач ОСОБА_1 проходив військову службу у Збройних силах СРСР та

України, перед звільненням займав посаду начальника Квартирно -

експлуатаційного відділу м. Запоріжжя, звання перед звільненням -

«підполковник».

Наказом першого заступника Міністра оборони України від 23.09.2013 року № 167 позивача звільнено у запас на підставі пункту «б» ч. 6 ст. 26 Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу» (за станом здоров'я), календарна вислуга на день звільнення склала 26 років.

Наказом начальника Південно-Східного територіального квартирно-експлуатаційного управління від 23.10.2013 № 187 позивача було виключено зі списків особового складу КЕВ м. Запоріжжя та зобов'язано виплатити одноразову грошову допомогу при звільненні у розмірі 50% від місячного грошового забезпечення за 26 повних календарних років служби.

Однак, в розрахунок при виплаті одноразової грошової допомоги при звільненні не було враховано щомісячної додаткової грошової винагороди у розмірі 40% грошового забезпечення.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 25 грудня 2013 року по справі № 808/8943/13-а було визнано неправомірними дії КЕВ м. Запоріжжя щодо виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, передбаченої ч. 2 ст. 15 Закону України «Про соціальний захист військовослужбовців та членів їх сімей» в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за 26 повних календарних років роботи без урахування щомісячної додаткової грошової винагороди в розмірі 40% місячного грошового забезпечення, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889, з урахуванням виплачених сум.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 08.04.2014року зазначена постанова залишена без змін.

Позивачем було направлено виконавчий лист про зобов'язання КЕВ м. Запоріжжя Міністерства оборони України виплатити вищевказану одноразову допомогу, стягнуту за рішенням суду. Виконавче провадження відкрито 14.05.2014 р.

13 лютого 2015 року позивач отримав належні йому кошти.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 29.01.2015 р. встановлено, що рішення суду по справі № 808/8943/13-а не виконано своєчасно з об»єктивних та поважних причин.

Позивач у своєму позові посилається на норми ст.ст.509,510,524,530-535,625 ЦК України. Проте, його посилання помилкове. Правовідносини, які виникли між сторонами під час виконання рішення суду, не є договірними, не носять зобов»язального характеру і до них не можуть бути застосовані норми ст.625 ЦК України.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що підстави для задоволення позову відсутні.

Керуючись ст.ст.10,11,212-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

У задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції протягом1 0 днів з дня отримання його копії.

Суддя Смолка І.О.