АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 0413/1500/2012 22-ц/774/2378/К/15
Справа № 0413/1500/2012 Головуючий в 1-й інстанції
Провадження № 22-ц/774/2378/К/15 суддя: Ваврушак Н.М.
Категорія - 53 (IV) Суддя-доповідач ОСОБА_1
РІШЕННЯ

Іменем України

22 грудня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Чорнобук В.І.,

суддів Братіщевої Л.А., Грищенко Н.М.,

при секретарі - Горбачевській І.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі відповідно до ч. 2 ст.197 ЦПК України без фіксації судового засідання технічними засобами цивільну справу за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_2 ОСОБА_3 на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 06 жовтня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «ЄВРАЗ ОСОБА_4» про стягнення недоплаченої заробітної плати за час відпусток, -

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2012 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «ЄВРАЗ ОСОБА_4» (далі ПАТ «ЄВРАЗ ОСОБА_4») про стягнення недоплаченої заробітної плати за час відпусток.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 14 серпня 1973 року по 11 грудня 2006 року він працював у ПАТ «ЄВРАЗ ОСОБА_4» на різних посадах. За час роботи позивача на підприємстві відповідача неодноразово підвищувало тарифні ставки і посадові оклади всім працівникам підприємства. За період роботи з 01 січня 1995 року по 11 грудня 2006 року відповідачем неправильно розраховувалась і виплачувалась позивачу заробітна плата при наданні відпусток, а саме: не проводилось коригування заробітної плати, включаючи премії та інші виплати, що враховуються при обчисленні середньої заробітної плати, з урахуванням підвищень тарифних ставок і посадових окладів у відповідних розрахункових періодах за проміжок часу до підвищення на коефіцієнт підвищення, що призвело до недоплати позивачу за весь період роботи у відповідача заробітної плати за час відпусток. Факт зазначених порушень визнаний відповідачем у спільній постанові генерального директора та голів профспілкових комітетів ПАТ «ЄВРАЗ ОСОБА_4» від 06 лютого 2012 року.

Посилаючись на вказані обставини та уточнивши позовні вимоги в останній редакції від 27 грудня 2013 року, ОСОБА_2 просив суд стягнути з відповідача на його користь недоплачену заробітну плату за час відпусток в сумі 4 502,31 грн.

Під час судового засідання 06 жовтня 2015 року, представник позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3, уточнив позовні вимоги та просив стягнути з відповідача на користь позивача недоплачену заробітну плату за час відпусток у сумі 4 223,74 грн.

Справа розглядалась судами неодноразово.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 06 жовтня 2015 року у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено в повному обсязі.

В апеляційній скарзі представник позивача ОСОБА_2 ОСОБА_3, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про задоволення позову ОСОБА_2 Зокрема, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про неприпустимість повторного стягнення суми недоплаченої заробітної плати за час відпусток, з огляду на те, що вказана сума була сплачена відповідачем на користь позивача за скасованим рішенням суду. Також судом при вирішенні спору не визначено суми стягнення недоплаченої заробітної плати за час відпусток. Відмовивши у задоволенні позову ОСОБА_2, суд по суті визнав, що грошові кошти у сумі 4 223,74 грн. були безпідставно стягнуті з ПАТ «ЄВРАЗ ОСОБА_4» за скасованим рішенням суду, що може бути підставою для повернення позивачем стягнутих з відповідача сум.

У письмових запереченнях на апеляційну скаргу представник відповідача ПАТ «ЄВРАЗ ОСОБА_4» зазначає, що оскаржуване судове рішення є законним та обґрунтованим, в процесі розгляду справи суд не порушив норм ні матеріального, ні процесуального права, а тому рішення суду слід залишити без змін, відхиливши апеляційну скаргу.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_4 встановлено, що ОСОБА_2 у період з 14 серпня 1973 року по 11 грудня 2006 року працював на підприємстві ПАТ «ЄВРАЗ ОСОБА_4» на різних посадах. (том 1, а.с.6-8)

Протягом роботи на підприємстві неодноразово знаходився у відпустці.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідачем в період роботи ОСОБА_2 підвищувались тарифні ставки і посадові оклади на підставі наказів по підприємству №543 від 29.07.1994 р., № 786 від 31.10.1994 р., № 191 від 28.02.1995 р., № 84 від 31.01.1996 р., № 462 від 28.06.1996 р., № 522 від 24.07.1997 р., №312 від 25.04.2000 р., № 1252 від 19.12.2001 р., № 637 від 29.07.2003 р, № 717 від 20.08.2003 р., № 391 від 21.04.2004 р., № 952 від 15.09.2004 р., № 83 від 24.01.2005 р., № 331 від 21.03.2005 р., №92 від 31.01.2006 р., №367 від 05.04.2006 р., №1117 від 02.10.2006 р.

Позивачу у спірному періоді відповідачем неправильно розраховувалась і виплачувалась заробітна плата за час її відпусток, а саме без корегування її заробітної плати, включаючи премії та інші виплати, що враховуються при обчислені середньої заробітної плати, у випадках підвищення тарифних ставок та посадових окладів у відповідних розрахункових періодах за проміжок часу до підвищення на коефіцієнт підвищення, що призвело до недоплати ОСОБА_2 за весь період роботи на ПАТ «ЄВРАЗ ОСОБА_4» заробітної плати за час відпусток.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 02 квітня 2014 року було задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 до ПАТ «ЄВРАЗ ОСОБА_4» про стягнення недоплаченої заробітної плати за час відпусток у повному обсязі. Стягнуто з ПАТ «ЄВРАЗ ОСОБА_4» на користь його недоплачену заробітну плату за час відпусток у сумі 4223 грн. 74 коп. без урахування утримання податку з доходів фізичних осіб та на користь держави судовий збір в сумі 243,60 грн. (том 1, а.с.155-159) Вказане рішення суду залишено без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 01 липня 2014 року (том 1, а.с.190).

08 серпня 2014 року позивачем отримано кошти від ПАТ «ЄВРАЗ ОСОБА_4» у розмірі 4223 грн. 74 коп. відповідно до рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 02 квітня 2014 року, що підтверджується платіжними дорученнями №10128 і №10138. (том 2, а.с.46)

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 23 жовтня 2014 року рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 02 квітня 2014 року та ухвала апеляційного суду Дніпропетровської області від 01 липня 2014 року скасовані, справа направлена на новий розгляд. (том 1, а.с.232)

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив із того, що сума недоплаченої заробітної плати за час відпусток сплачена відповідачем ПАТ «ЄВРАЗ ОСОБА_4» на користь позивача за рішенням суду, тому повторне стягнення цієї ж суми є неприпустимим.

Колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Так, відповідно до ч.2 ст.380 ЦПК України якщо рішення після його виконання скасовано і справу повернено на новий розгляд, а при новому розгляді справи в позові відмовлено або позовні вимоги задоволено в меншому розмірі, або провадження у справі закрито чи заяву залишено без розгляду, суд, ухвалюючи рішення, повинен зобов'язати позивача повернути відповідачеві безпідставно стягнене з нього за скасованим рішенням.

Згідно з ч.1 ст.381 ЦПК України якщо питання про поворот виконання рішення не було вирішено судом при новому розгляді справи або судом апеляційної чи касаційної інстанції, заява відповідача про повернення стягненого з нього за скасованим рішенням майна розглядається судом, у якому перебуває справа. Заяву про поворот виконання можна подати у межах позовної давності.

Однак, суд першої інстанції на вказані положення закону уваги не звернув та не врахував, що у разі відмови у задоволенні позову з формальних міркувань, у відповідача виникне право на звернення до суду з заявою про поворот виконання рішення.

При цьому, прийняття рішення про відмову у задоволенні позову на тій підставі, що виконане рішення, яке на даний час скасовано, буде суперечити передбаченому ст. 1 ЦПК України принципу справедливості, так як може позбавити відповідача права на отримання невиплаченої заробітної плати за час відпусток.

Крім того, відмова в задоволенні позову ОСОБА_2, яка потягне за собою виникнення у відповідача права на повернення раніше сплачених коштів на користь позивача, як безпідставно набутих ним, на думку колегії суддів є неприпустимою, за наявності підстав для задоволення позовних вимог, обґрунтованість яких взагалі не перевірялась судом першої інстанції. Тому, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про неприпустимість повторного стягнення суми недоплаченої заробітної плати за час відпусток, з огляду на те, що вказана сума була сплачена відповідачем на користь позивача за скасованим рішенням суду.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону судове рішення не відповідає, тому колегія суддів скасовує рішення суду на підставі п.4 ч.1 ст.309 ЦПК України у звязку з порушенням судом норм матеріального та процесуального права і ухвалює нове рішення по суті позовних вимог.

Відповідно до ч.2 ст. 21 Закону України Про відпустки порядок обчислення заробітної плати працівникам за час щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв'язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, та компенсації за невикористані відпустки, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року №100 затверджено Порядок обчислення середньої заробітної плати, який застосовується при наданні працівникам відпусток.

Згідно підпункту а п. 1 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.95 р. N 100 (далі - Порядок) цей Порядок обчислення середньої заробітної плати застосовується у випадках надання працівникам щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв'язку з навчанням, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або виплати їм компенсації за невикористані відпустки. Пунктом 2 Порядку передбачено, що обчислення середньої заробітної плати для оплати часу щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв'язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або для виплати компенсації за невикористані відпустки провадиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки.

Пункт 10 вищевказаного Порядку передбачає, що у випадках підвищення тарифних ставок і посадових окладів на підприємстві, в установі, організації відповідно до актів законодавства, а також за рішеннями, передбаченими в колективних договорах (угодах), як у розрахунковому періоді, так і в періоді, протягом якого за працівником зберігається середній заробіток, заробітна плата, включаючи премії та інші виплати, що враховуються при обчисленні середньої заробітної плати, за проміжок часу до підвищення коригуються на коефіцієнт їх підвищення. На госпрозрахункових підприємствах і в організаціях коригування заробітної плати та інших виплат провадиться з урахуванням їх фінансових можливостей.

З матеріалів справи вбачається, що ВАТ «СУХА БАЛКА», правонаступником якого є ПАТ «ЄВРАЗ ОСОБА_4», відповідно до наказу №83 від 24.01.2005 року, який доповнено наказом №85 від 25.01.2005 року, у межах своїх повноважень та виходячи із фінансових можливостей, визначило розмір коефіцієнта зростання тарифних ставок і посадових окладів з 01 січня 2005 року. Зазначений наказ є чинним, не порушує права та інтереси працівників, а тому є обовязковим до виконання.

Спільною постановою Генерального директора та профспілкових комітетів ПАТ «ЄВРАЗ ОСОБА_4» від 06.02.2012 року № 3 (далі Спільна постанова) (том 1, а.с.9) визнано порушення п.10 Порядку при розрахунку заробітної плати за період відпусток працівникам ПАТ «ЄВРАЗ ОСОБА_4» з 01.01.1995 року по 01.03.2010 року, постановлено провести перерахунок заробітної плати колишнім працівникам ВАТ «СУХА БАЛКА» та ПАТ «ЄВРАЗ ОСОБА_4» за вказаний період із застосуванням формули: Корегуючий коефіцієнт = 1+ розмір підвищення тарифних ставок та посадових окладів (в частках одиниці) х 0,71).

Враховуючи, що госпрозрахункових підприємствах і в організаціях коригування заробітної плати та інших виплат проводиться з урахуванням їх фінансових можливостей і таке рішення приймається виконавчим органом підприємства, відповідно до повноважень встановлених статутом, колегія суддів приходить до висновку, що чинним законодавством передбачено право підприємства визначати розмір коефіцієнта коригування для встановлення середньої заробітної плати за час відпусток при підвищенні тарифних ставок і посадових окладів на підприємстві, а тому відповідач, як госпрозрахункове підприємство, з урахування фінансових можливостей, правомірно здійснив таке коригування і Спільна постанова прийнята на виконання рішення наглядової ради ПАТ «ЄВРАЗ ОСОБА_4» є обовязковою для виконання.

Відповідно до розрахунку недоплаченої заробітної плати за час відпусток ОСОБА_2 наданого представником позивача (том 1, а.с.102-105) та з врахуванням уточнення позовних вимог зроблених представником позивача в судовому засіданні суду першої інстанції, сума заборгованості ПАТ «ЄВРАЗ ОСОБА_4» по заробітній платі становить 4223,74 грн.

Отже, з урахуванням положень вказаної Спільної постанови, недоплата заробітної плати за час відпусток позивача ОСОБА_2 складає 2998,15 грн. із розрахунку 4223,74 грн. * 0,71, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, без врахування податків та інших обовязкових платежів.

Відповідно до ч.5 ст.88 ЦПК України якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки позивач ОСОБА_2 звільнений від сплати судового збору, то відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, з відповідача ПАТ «ЄВРАЗ ОСОБА_4» на користь держави підлягає стягненню судовий збір за розгляд справи судами першої та апеляційної інстанцій у розмірі 511,56 грн.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду відповідно до положень п.4 ч.1 ст. 309 ЦПК України скасуванню, з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_2

Керуючись ст.ст. 303, 307, п.4 ч.1 ст. 309, ст.ст. 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_2 ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 06 жовтня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «ЄВРАЗ ОСОБА_4» про стягнення недоплаченої заробітної плати за час відпусток задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «ЄВРАЗ ОСОБА_4» на користь ОСОБА_2 недоплачену заробітну плату за час відпусток у сумі 2 998,15 грн. без врахування податків та інших обовязкових платежів.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «ЄВРАЗ ОСОБА_4» на користь держави судовий збір у розмірі 511,56 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: