РІШЕННЯ

іменем України

Справа № 569/3157/15-ц

09 квітня 2015 року Рівненський міський суд Рівненської області

у складі:

головуючого - судді Денисюка П.Д.

при секретарі Киричок М.М.,

з участю заявника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про встановлення факту перебування на утриманні,

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернулася до Рівненського міського суду із заявою в якій просить встановити факт її перебування на утриманні померлого ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 на момент його смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

В обґрунтування своїх вимог вказує, що 31 травня 1963 року між нею та ОСОБА_2 був зареєстрований шлюб. ІНФОРМАЦІЯ_4 року її чоловік помер. Вказала, що він перебував на обліку у відділі та отримував пенсію за вислугу років у розмірі 3376, 05 грн., призначену згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», яка була постійним та основним джерелом засобів до існування. Просить встановити факт перебування її на утриманні чоловіка ОСОБА_2 до моменту його смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

У судовому засіданніОСОБА_1 заяву підтримала, просила її задоволити.

Представник заінтересованої особи у судове засідання не з'явився, про дату час та місце розгляду заяви був повідомлений в установленому порядку, однак подав клопотання в якому просив розглянути справу без його участі та не заперечував проти задоволення заяви про встановлення юридичного факту.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_3 показала суду, що з 1996 року ОСОБА_1 все робили разом і те, що бюджет у них був також спільний. Жили за рахунок пенсії чоловіка, оскільки пенсії, яку отримувала позивач було недостатньо.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_4 суду показала, що ОСОБА_1, яка є пенсіонеркою разом із чоловіком проживали в АДРЕСА_1. Зазначила, що її чоловік разом із ОСОБА_2 знаходились у дружніх відносинах. На прожиття чоловік давав жінці гроші.

Заслухавши заявника, допитавши свідків, дослідивши письмові докази, суд вважає, що заява підлягає до задоволення із наступних підстав.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.

Судом установлено, що 31 травня 1963 року Генеральним Консульством СРСР в м. Гданськ між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб НОМЕР_2 від 31 травня 1963 року.

Згідно свідоцтва про смерть, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції, серії НОМЕР_1 від 18 березня 2013 року ОСОБА_2 помер.

Як убачається із довідки, виданої відділом пенсійного забезпечення військовослужбовців та деяких інших категорій громадян №362/07 від 20 лютого 2015 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року перебував на обліку у відділі та отримував пенсію за вислугу років у розмірі 3376, 05 грн., призначену згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

Згідно наданих у судовому засіданні пояснень позивача, об'єктивність яких підтверджена показами свідків, основним джерелом засобів для існування сім'ї ОСОБА_2 була пенсія померлого ОСОБА_2

Згідно статті 37 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні (стаття 38). Батьки і чоловік (дружина) померлого, які не були на його утриманні, також мають право на пенсію, якщо згодом втратили джерело засобів до існування. Непрацездатними членами сім'ї , зокрема, вважаються батько, мати, дружина, чоловік, якщо вони є інвалідами або досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до ст. 38 цього ж Закон члени сім'ї померлого вважаються такими, що були на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім'ї померлого, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували яку-небудь пенсію, мають право перейти на нову пенсію.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що матеріальна допомога, яку при житті ОСОБА_2 надавав ОСОБА_1 була постійним і основним джерелом засобів до її існування. В зв'язку зі смертю годувальника, заявниквтратила основне джерело засобів до існування.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що зібрані по справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні чоловіка ОСОБА_2, який померІНФОРМАЦІЯ_4 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.213-215, 256, 259 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву задовольнити.

Встановити факт перебування ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 на утриманні померлого ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 на момент його смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення - у той же строк з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий - підпис

З оригіналом згідно:

Суддя Рівненського міського суду П.Д. Денисюк