Справа №701/362/15-ц
У Х В А Л А

25 березня 2015 рокуМаньківський районний суд, Черкаської області
в складі: головуючого-судді -ОСОБА_1.
при секретаріОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засідані в смт. Маньківка заяву про забезпечення позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди.

На підставу своїх вимог спирається на те, що 17 листопада 2014 року, близько 23 годин 30 хв., ОСОБА_4, керуючи автомобілем НОМЕР_1, власником якого являється, рухаючись заднім ходом, не переконався що безпечно, допустив наїзд на стоячий автомобіль "ВАЗ-21093", державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням позивача, в результаті чого останній автомобіль отримав механічні пошкодження. Постановою судді Маньківського районного суду від 4 грудня 2014 року відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України - зазначеної ДТП, та призначено йому стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 грн.00 коп., на користь держави. При зіткненні позивача автомобіль отримав технічні ушкодження. Згідно з висновком судового експерта № 12 експертного дослідження за результатами авто-товарознавчого дослідження від 10.03.2015 року величина матеріальних збитків, завданих автомобілю позивача становить 1912,65 грн., вартість проведення цієї експертизи становить 950 грн. Враховуючи те, що майно позивача ушкоджено внаслідок ДТП та те, що внаслідок ушкодження цього майна, позивач переніс певні душевні страждання розмір матеріальної шкоди, яка підлягає відшкодуванню, визначаю у межах фактично понесених та документально підтверджених витрат - у сумі 1912 грн.65 коп.; також стягненню підлягають документально підтверджені витрати на проведення оцінки майна з визначення вартості матеріального збитку завданого автомобілю у сумі 950 грн.; понесені позивачем судові витрати у сумі 234 грн.60 коп. А також відшкодування завданої позивачу моральної шкоди у сумі 3000 грн. Крім того позивачем понесені витрати на правову допомогу у сумі 500 грн., що і змусило позивача звернутися з відповідним позовом до суду.

Також в доданому до позовної заяви клопотанні позивач просить накласти арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належать відповідачу.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає за необхідне в задоволенні даних вимог відмовити, з наступних підстав: позивач не надав суду доказів того, чи є взагалі у відповідача рухоме та нерухоме майно, на яке можливо було накласти арешт на момент подачі позову. Згідно із ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. В звязку з тим, що позивач не надав суду інформації про наявність у відповідача рухомого та нерухомого майна, яке належить відповідачу на праві приватної власності, не вказана грошова оцінка майна на яке потрібно накласти арешт, а тому суд не взмозі оцінити співмірність вимог позивача про накладення арешту рухоме та нерухоме майно відповідача з розміром позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 151-153, 208, 209, 210 ЦПК України суд,-

У Х В А Л И В :

В задоволенні вимог позивача ОСОБА_3 про забезпечення позову у вигляді накладення арешту на рухоме та нерухоме майно, яке належать ОСОБА_4 - відмовити.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Черкаської області через Маньківський районний суд на протязі пяти днів.

Суддя

ОСОБА_1