АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 214/8428/14-ц Головуючий в суді першої
Провадження № 22-ц/774/1772/К/15 інстанції - Попов В.В.
Категорія № 27 (1) Доповідач - Братіщева Л.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2015 року м. Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді: Братіщевої Л.А.,

суддів: Грищенко Н.М., Чорнобук В.І.,

секретар: Масловій К.В.

за участю: відповідача - ОСОБА_2 та її представника - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» на рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 11 червня 2015 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_2, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИЛА:

В жовтні 2014 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» (надалі - ТОВ «Кредитні ініціативи») звернувся до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 01 квітня 2008 року між ВАТ «Сведбанк», правонаступником якого є ПАТ «Сведбанк» та ОСОБА_2 було укладено Кредитний договір № 0308/0408/98-074, згідно якого відповідачу були надані кредитні кошти в розмірі 64800,00 доларів США зі сплатою 13,5% річних строком до 31 березня 2023 року, а вона зобов'язалась своєчасно та в повному обсязі повернути кредитні кошти та сплачувати проценти. 01 квітня 2008 року між ВАТ «Сведбанк», правонаступником якого є ПАТ «Сведбанк», ОСОБА_2 та відповідачем ОСОБА_5 було укладено Договір поруки за № 0308/0408/98-074-Р-1, згідно з яким ОСОБА_5 поручився перед Банком за виконання відповідачем ОСОБА_2 взятих на себе кредитних зобов'язань. Однак відповідач ОСОБА_2 порушує умови кредитного договору, неналежно виконує взяті на себе зобов'язання, внаслідок чого станом на 01.09.2014 року утворилась заборгованість в розмірі 1517969 грн. 60 коп., із розрахунку: 788223 грн. 70 коп. - заборгованість за кредитом, 526514 грн. 68 коп. - заборгованість по відсотках, 203231 грн. 22 коп. - пеня. Вказану суму заборгованості та судові витрати в розмірі 3654,00 грн. просив стягнути солідарно з відповідачів на свою користь.

Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 11 червня 2015 року в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_2, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості - відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ТОВ «Кредитні ініціативи» ставить питання про скасування рішення суду, посилаючись на порушення судом норм матеріального права та ухвалення нового рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Вважає, що суд першої інстанції, застосовуючи строк позовної давності, не врахував, що кредитний договір не припиняв свою дію і обов'язок погашення кредитної заборгованості встановлений у вигляді фіксованих сум кожного місяця включно до березня 2023 року, однак відповідач жодних місячних платежів протягом останніх чотирьох років не вносив, системно порушуючи умови кредитного договору, в тому числі і після набуття ТОВ «Кредитні ініціативи» 28.11.2012 року права вимоги за кредитним договором.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду відповідає зазначеним вимогам.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги позивача та вирішуючи питання про стягнення заборгованості, колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції, про відмову у задоволені заявленого ТОВ «Кредитні ініціативи» позову, виходячи з наступного.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 01 квітня 2008 року між ВАТ «Сведбанк», правонаступником якого є ПАТ «Сведбанк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 0308/0408/98-074, згідно якого відповідачу були надані кредитні кошти в розмірі 64800,00 доларів США зі сплатою 13,5% річних за користування кредитом, строком по 31 березня 2023 року включно, а вона зобов'язалась здійснювати погашення заборгованості в порядку, передбачену договором у сумах та строки, що визначені в графіку погашення кредитку (а.с. 4-10).

Також 01 квітня 2008 року між ВАТ «Сведбанк», правонаступником якого є ПАТ «Сведбанк», ОСОБА_2 та ОСОБА_5 було укладено договір поруки № 0308/0408/98-074-Р-1, згідно з яким ОСОБА_5 поручився перед Банком за виконання відповідачем ОСОБА_2 взятих на себе кредитних зобов'язань (а.с. 23).

28 листопада 2012 року між ПАТ «Сведбанк» та ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» було укладено договір факторингу № 15, відповідно до якого Банк відступає Фактору свої права Вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками (а.с. 26-39, 51-55).

28 листопада 2012 року між ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» було укладено договір факторингу б/н, відповідно до якого ТОВ «ФК «Вектор Плюс» відступає Фактору свої права Вимоги по кредитних договорах, укладених з боржниками (а.с. 40-50, 68-70).

Судом першої інстанції також встановлено, що відповідач ОСОБА_2 свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконувала, у зв'язку з чим станом на 01.09.2014 року утворилась заборгованість в розмірі 1517969 грн. 60 коп., із розрахунку: 788223 грн. 70 коп. - заборгованість за кредитом, 526514 грн. 68 коп. - заборгованість по відсотках, 203231 грн. 22 коп. - пеня (а.с. 71), тому банк звернувся до суду з позовом.

Згідно положень ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

У разі порушення зобов'язання настають такі правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки, різновидом якої є пеня (ст. 549 ЦК України).

Статтею 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем пропущено строк позовної давності по вимогам про стягнення боргу за кредитним договором. Стороною у спорі заявлено вимоги про застосування строку позовної давності.

Зазначений висновок суду відповідає обставинам справи.

Графіком погашення кредиту за Договором встановлено періодичність погашення кредиту - десяте число кожного місяця, починаючи з 10.05.2008 року, з останнім строком виплати 31.03.2023 року (а.с. 9-10).

Колегія суддів погоджується з тим, що подавши позов в жовтні 2014 року, позивач пропустив строк позовної давності про стягнення заборгованості у сумі 1517969,60 грн., розрахованої за період з 01.04.2008 року по 05.09.2014 року.

При цьому, колегія суддів не приймає до уваги доводи апеляційної скарги про те, що кредитний договір не припиняв свою дію і обов'язок погашення кредитної заборгованості встановлений у вигляді фіксованих сум кожного місяця включно до березня 2023 року, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ст. 260 ЦК України, позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього Кодексу. Порядок обчислення позовної давності не може бути змінений за домовленістю сторін.

Відповідно до ст. 253 ЦК України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Згідно до ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

В даному випадку, на думку колегії, перебіг строку позовної давності починався зі слідуючої дати, коли відповідач не внесла чергового щомісячного платежу на погашення кредиту, а не з дати по яку діє договір кредиту взагалі.

Відповідно до ст. 266 ЦК України, зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

Згідно до ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Відповідно до ст. 613 ч. 1 ЦК України, кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов'язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов'язку. Кредитор також вважається таким, що прострочив, у випадках, встановлених частиною четвертою статті 545 цього Кодексу.

Таким чином, на думку колегії, суд першої інстанції правильно застосував строк позовної давності до вимог про стягнення заборгованості з відповідачів на користь позивача, а наданий представником позивача апеляційному суду розрахунок суми боргу, не спростовує висновків суду щодо пропуску ТОВ «Кредитні ініціативи» даного строку позовної давності.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що наведені доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не дають суду апеляційної інстанції належних та допустимих доказів, які б спростували встановлені обставини справи, а тому апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду першої інстанції - залишенню без змін, відповідно до ст. 308 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» - відхилити.

Рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 11 червня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: