Справа № 712/180/15 ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2015 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді - ТОКОВОЇ С.Є.

при секретарі - ТКАЧ А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Геоземпроект», Черкаської міської ради, зацікавлена особа ОСОБА_3 про визнання недійсною документації на приватизацію земельної ділянки, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів на неякісні обміри комерційної структури ТОВ« Геоземпроект» площі і меж земельної ділянки та виготовлення документації про передачу безоплатно земельної ділянки всупереч ухвали суду від 27.05.2009 року.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що ТОВ «Геоземпроект» на підставі ліцензії на проведення землевпорядних робіт та згідно договору від 03.07.2007 року з ОСОБА_4 провели обміри її земельної ділянки по АДРЕСА_1 та включили до її складу частину його земельної ділянки, яку остання захопила у 1998 році та підготували технічну документацію щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі ( на місцевості) та складання документа, що посвідчує її право на земельну ділянку. ОСОБА_4 є суміжним землекористувач і її право визначено двома судовими рішеннями на спільну частку домоволодіння за вищевказаною адресою та рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради № 344 від 14.06.1967 року і відповідно до схеми генерального плану від 08.01.1974 року на земельну ділянку № 10/1 з будинком виявлено ЧООБТІ самозахват 59 кв.м., а також самовільно побудовано сіни Літ А-5, частково на його земельній ділянці. У 1998 році ОСОБА_4 за допомогою своєї дочки ОСОБА_3 та зятя знесли паркан, знищили межові знаки і захопили 37,39 кв.м. впритул до його забудови, побудованої відповідно до норм і правил ДБН та дозволу ЧМВК, а зараз знаходиться на межі. Здійснені обміри та топографічні зйомки земельної ділянки по АДРЕСА_1 проведені неякісно, сертифікованим інженером землевпорядником ТОВ « Геоземпроект» Іванцівим В.В., межі розподілу земельних ділянок, які вказані в державному акті, визначені неправильно та не відповідають реальним межам та рішенню ЧМВК розмір площі 551 кв.м. визначено із самозахватом ОСОБА_4 у 1998 році його частини земельної ділянки. ТОВ « Геоземпроект» всупереч правовим документам та доказам про самозахват допомогли узаконити ОСОБА_4 самочинну прибудову з посиланням на Земельний Кодекс України.

Ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 27.05.2009 року скасовано рішення райсуду від 20.03.2009 року про дозвіл на приватизацію ОСОБА_4 із документацією ТОВ «Геоземпроект » та направив справу до Соснівського районного суду м.Черкаси, якого не було і на даний час. В ухвалі є підрахунок долі ОСОБА_4 233 кв.м. відповідно до рішення ЧМВК № 344 від 14.06.1967 року.

ТОВ «Геоземпроект» повторно підготувало технічну документацію без перегляду судом і таємного підпису суміжного землекористувача склали документ щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та приховали самозахват 37,39 кв.м. під площу 235 кв.м. з іншими межами всупереч названій ухвалі апеляційного суду та іншим вказаним ним документам і дало можливість ОСОБА_4 отримати державний акт.

Такі дії ТОВ « Геоземпроект » призвели до погіршення його стану здоров»я , заподіяли моральні та фізичні страждання, які потребували тривалого лікування та витрату коштів . Так, за діагностику хвороби він заплатив 925 грн. та витратив на придбання лікарських засобів 1000 грн. Також йому заподіяно моральну шкоду розмір якої визначив у сумі 5000 грн.

В судовому засіданні позивач уточнив позовні вимоги просив суд визнати недійсною документацію виготовлену ТОВ « Геоземпроект»на приватизацію земельної ділянки ОСОБА_4, стягнути з ТОВ «Геоземпроект » матеріальну та моральну шкоду на загальну суму7137 грн., сплачений судовий збір 243 грн. та 8 грн. оплати за операцію банку з підстав викладених у позовній заяві.

Представник відповідача ТОВ «Геоземпроект» проти позову заперечував з тих підстав, що позивачем невірно обрано спосіб захисту права, оскільки ні Цивільним Кодексом, ані законом чи договором не визначено такого способу захисту прав позивача, як «визнання неякісною чи недійсною » топографічної зйомки чи технічної документації про право на землю. Позивачем не доведено факту спричинення йому моральної шкоди, не обґрунтовано, у чому ж: саме полягала моральна шкода, яка, як вважає позивач, йому спричинена, а також не надано суду жодного доказу фактичного спричинення моральної шкоди. До захворювань, на які позивач витратив, як він зазначає, згідно квитанції № 7842 від 17.07.2013 року кошти в сумі 925,00 грн., ТОВ «Геоземпроект» не має ніякого відношення, оскільки ці хвороби є хронічними, віковими та не мають зв'язку із нервовим напруженням, яке в позивач визначає як «раптовий стрес від скоєного свавілля». Діяльність ТОВ «Геоземпроект» та складення технічної документації на право власності на земельну ділянку гр. ОСОБА_4 не могла і не може спричинити виникнення зазначених хвороб позивача. Що ж до 1000,00 грн. витрат на ліки, про які заявляє позивач, то витрачання ним цих коштів не підтверджено жодним доказом, тому є бездоказовим твердженням позивача. Технічна документація із землеустрою щодо виготовлення документа, який посвідчує право на земельну ділянку загальною площею 0,0235 га гр. ОСОБА_4 для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд в м. Черкаси по АДРЕСА_1 ТОВ « Геоземпроект» було виготовлено на підставі заяви замовника гр. ОСОБА_4 та дозволу 4MP від 23.03.2007 року № 1796-2. ТОВ «Геоземпроект» діяв на підставі ліцензії серії АГ № 583278 від 22.04.2011 року. Земельна ділянка не мала обмежень щодо використання та подальшої приватизації відповідно до висновку департаменту містобудування 4MP від 01.03.2012 року № 123/08-10. При проведенні геодезичних робіт встановлено, фактична площа земельної ділянки становить 0,0235 га, з них: прибудинкова територія 0,0235 га, в т.ч. під будівлями 0,0076 га.По матеріалах проведених робіт було прийнято рішення Черкаською міською радою про передачу у власність гр. ОСОБА_4 земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд по фактичному використанню площею 0,0235 га, з них: прибудинкова територія 0,0235 га, в т.ч. під будівлями 0,0076 га. На підставі зазначених матеріалів та документів було надано державні акти на право власності на земельну ділянку гр. ОСОБА_4 Заміри площі та меж земельної ділянки гр. ОСОБА_4 здійснювалися відповідно до рішення Черкаської міської ради народних депутатів № 111 від 27.05.1987 року. Дане рішення не оскаржувалось та не скасовувалось і є чинним на даний час.

Крім того, відповідність зазначеної технічної документації чинному законодавству підтверджено Висновком державної експертизи землевпорядної документації. Таким чином, відповідність чинному законодавству технічної документації підтверджено у встановленому чинним законодавством порядку шляхом проведення державної експертизи землевпорядної документації, що підтверджено Висновком № 232 від 07.05.2012 року. Крім того, позивач не є стороною договору від 03.07.2007 року про виконання землевпорядних робіт, укладеного між ТОВ «Геоземироект» гр. ОСОБА_4, а тому відповідно не має ніякого відношення до укладення, виконання та припинення цього договору.

Представник Черкаської міської ради проти позову заперечувала з тих підстав, що позивач не заявляє до неї будь-яки х вимог. Ніяких зобов'язань перед відповідачем не має.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Частина 1 статті 15 ЦК закріплює право кожної особи на захист свого права у разі порушення, невизнання або оспорювання. Положення цієї статті базуються на нормах Конституції, які закріплюють обов'язок держави забезпечувати захист прав усіх суб'єктів права власності і господарювання (ст. 13), захист прав і свобод людини та громадянина судом ( ч.1 статті 55 ).

Відповідно до статті 125 Земельного Кодексу України право власності на земельну ділянку виникає після одержання її власником документа, що посвідчує право власності та його державної реєстрації, а відповідно до статті 126 ЗК (чинної на час отримання земельної ділянки ОСОБА_4) таким документом був державний акт, форма якого затверджується Кабінетом Міністрів України.

Згідно з ч. 3 статті 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом : визнання права; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав;визнання правочину недійсним; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органу місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших передбачених законом способів.

В ході розгляду справи встановлено, що на підставі заяви замовника гр. ОСОБА_4 та дозволу Черкаської міської від 23.03.2007 року № 1796-2, ТОВ «Геоземпроект», яке діяло на підставі ліцензії серії АГ № 583278 від 22.04.2011 року, розробило технічну документацію із землеустрою щодо виготовлення документа, що посвідчує право на земельну ділянку загальною площею 0,0235 га гр. ОСОБА_4 для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд в АДРЕСА_1

На час розробки технічної документації земельна ділянка не мала обмежень щодо використання та подальшої приватизації відповідно до висновку департаменту містобудування 4MP від 01.03.2012 року № 123/08-10.

Із наданої суду технічної документації вбачається, що в ході проведенні геодезичних робіт було встановлено, що фактична площа земельної ділянки становить 0,0235 га, з них: прибудинкова територія 0,0235 га, в т.ч. під будівлями 0,0076 га.

За матеріалах проведених робіт Черкаською міською радою прийнято рішення про передачу у власність гр. ОСОБА_4 земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд по фактичному використанню площею 0,0235 га, з них: прибудинкова територія 0,0235 га, в т.ч. під будівлями 0,0076 га.

На підставі зазначених матеріалів та документів було надано державні акти на право власності на земельну ділянку гр. ОСОБА_4 Заміри площі та меж земельної ділянки гр. ОСОБА_4 здійснювалися відповідно до рішення Черкаської міської ради народних депутатів № 111 від 27.05.1987 року, яке є чинним на даний час. Відповідність землевпорядної документації підтверджується також висновком державної експертизи землевпорядної документації, який міститься в матеріалах справи. ( Висновком № 232 від 07.05.2012 року) .

Більше того, договір № 167-07 від 03.07.2007 року про виконання землевпорядних робіт, на який посилається позивач у своєму позові укладено між ТОВ «Геоземироект» гр. ОСОБА_4, позивач стороною цього договору не є і його укладення, виконання та припинення не порушує права останнього.

Посилання позивача на невиконання з боку ТОВ «Геоземпроект «ухвали апеляційного суду Черкаської області від 27 травня 2009 року є безпідставними, оскільки даною ухвалою було скасовано рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 20 березня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_6, Черкаської міської ради, тертя особа виконавчий комітет Черкаської міської ради, третя особа ОСОБА_7 про визнання акту погодження меж земельної ділянки чинним та надання дозволу по видачі державного акту на право власності на земель ну ділянку без погоджуваль ного підпису суміжного землекористувача та за зустрічним позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_4, Черкаської міської ради про відновлення межі розподілу окремих земельних ділянок справа направлена до суду першої інстанції для розгляду по суті в іншому складі суду. В подальшому, рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 27 листопада 2012 року у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 про зобов'язання ОСОБА_8 повернути самозахвачену земель ну ділянку , прибрати час тину будівлі із земель ної ділянки АДРЕСА_1 і встановити межу розподілу домоволодінь № 10 і 10/1 відмовлено. Дане рішення оскаржувалось як в апеляційному так і касаційному порядку. Ухвалою Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 29 березня 2013 року відхилено Касаційну3 скаргу ОСОБА_1 та залишено без змін рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 27 листопада 2012 року та ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 14 січня 2014 року.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено наявність земельного спору між позивачем та нинішнім власником земельної ділянки ОСОБА_3 з приводу визначенням площі та меж суміжних земельних ділянок, який підлягає вирішенню шляхом звернення із відповідним позовом та із зазначенням способу захисту , визначеним діючим законодавством.

А обраний позивачем спосіб захисту в даній справі шляхом визнання недійсною технічної документації виготовленої ТОВ « Геоземпроект» на приватизацію ОСОБА_4 земельної ділянки по АДРЕСА_1 не передбачений діючим законодавством.

Оскільки на даний час спірна земельна ділянка приватизована, ОСОБА_3 успадкувала її після смерті матері ОСОБА_4 ( свідоцтво про право на спадщину за заповітом) позивачу необхідно звертатись до суду із позовом про визнання недійсним державного акту на право власності на земель ну ділянку, який є правоустановлюючим документом, виданим на підставі відповідного рішення органу місцевої влади чи місцевого самоврядування в межах їх повноважень або цивільних правочинів. У спорах, пов'язаних із правом власності на земельні ділянки можуть визнаватися як зазначені рішення , правочини , на підставі яких видано відповідні акти так і самі акти на право власності на земельні ділянки.

Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Таким чином, єдиною підставою для цивільно-правової відповідальності за завдання шкоди є правопорушення, що включає як складові елементи: шкоду, протиправне діяння особи, котра її завдала, причинний зв'язок між ними, а також вину заподіювача шкоди.

Позивач не надав суду доказів заподіяння йому шкоди саме з вини відповідачів, що в свою чергу виключає покладення на них обов'язку відшкодувати заподіяну шкоду. Надані суду квитанції про перебування на лікуванні та придбання лікарських засобів не можуть свідчити про наявність причинного зв'язку між протиправною, на думку позивача, поведінкою та хворобам, на які він хворіє.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Згідно до пунктів 4 та 5 Постанови Пленуму ВСУ від 31.03.1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи "бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Особа (фізична чи юридична) звільняється від відповідальності по відшкодуванню моральної шкоди, якщо доведе, що остання заподіяна не з її вини. Відповідальність заподіювана шкоди без вини може мати місце лише у випадках, спеціально передбачених законодавством

Статтею 1167 ЦК України передбачено, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків встановлених ч. 2 цієї статті. Так як позивач не довів в судовому засіданні вину відповідачів у заподіянні моральної шкоди позов в цій частині також не підлягає до задоволення.

Також в судовому засіданні не встановлено порушення прав позивача Черкаською міською радою, яка не була ні замовником, ні організацією, яка виготовляла технічну документацію, будь -яких вимог до останньої не заявлено.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що позивач просить визнати недійсною технічну документацію із землеустрою в той час як такого способу захисту прав та інтересів стаття 16 ЦК України не передбачає, та приходить до висновку про відмову у задоволенні позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 53, 10, 61, 83, 88, 213-215, ЦПК України, ст. ст. 15, 16 , 1166, 1167 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції протягом 10 днів. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

ГОЛОВУЮЧИЙ: