Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2015 року м. Київ
Суддя судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

Гвоздик П.О.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду Сумської області від 09 вересня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Олександрійського міського голови ОСОБА_3, Виконавчого комітету Олександрійської міської ради Кіровоградської області, Міського комунального лікувально-профілактичного закладу - міська лікарня № 1 м. Олександрії про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

У червні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Олександрійського міського голови ОСОБА_3, Виконавчого комітету Олександрійської міської ради Кіровоградської області, Міського комунального лікувально-профілактичного закладу - міська лікарня № 1 м. Олександрії про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 22 січня 2015 року позов ОСОБА_2 задоволено частково. Скасовано розпорядження Олександрійського міського голови ОСОБА_3 від 21 травня 2014 року № р-112-к та наказ Міського комунального лікувально-профілактичного закладу - міська лікарня № 1 м. Олександрії від 22 травня 2014 року № 31-к про звільнення ОСОБА_2 Поновлено ОСОБА_2 на роботі на посаді головного лікаря Міського комунального лікувально-профілактичного закладу - міська лікарня № 1 м. Олександрії з дня її звільнення - з 21 травня 2014 року. Стягнуто з Міського комунального лікувально-профілактичного закладу - міська лікарня № 1 м. Олександрії на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 91 729 грн 82 коп. та 1 000 грн у рахунок відшкодування моральної шкоди. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Кіровоградської області від 09 вересня 2015 року рішення місцевого суду змінено в частині стягнення суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу та судових витрат. Стягнуто з Міського комунального лікувально-профілактичного закладу - міська лікарня № 1 м. Олександрії на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу у сумі 67 837 грн 97 коп.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення апеляційного суду змінити, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Розглянувши касаційну скаргу, вважаю, що підстави для відкриття касаційного провадження відсутні, виходячи з наступного.

Встановивши те, що місцевим судом неправильно здійснено розрахунок середнього заробітку позивачки час вимушеного прогулу, так як при обчисленні середньої заробітної плати не враховуються виплати, пов'язані з ювілейними датами, днем народження, за довголітню і бездоганну трудову діяльність, активну громадську роботу тощо (п. 4 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100), а тому безпідставно включено при її обчисленні одноразову виплату, отриману ОСОБА_2 згідно із наказом від 20 лютого 2014 року як премію за високий професійний досвід, значний внесок у поліпшення фінансово-господарської діяльності та не у відповідності до колективного договору, апеляційний суд, дійшов правильного висновку про зміну рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції в межах касаційної скарги перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанцій норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Із змісту касаційної скарги та оскаржуваного рішення апеляційного суду не вбачається порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Керуючись ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Олександрійського міського голови ОСОБА_3, Виконавчого комітету Олександрійської міської ради Кіровоградської області, Міського комунального лікувально-профілактичного закладу - міська лікарня № 1 м. Олександрії про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди.

Копію ухвали разом з доданими до касаційної скарги матеріалами направити ОСОБА_2.

Касаційну скаргу залишити в суді касаційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя П.О. Гвоздик