Провадження №2-о/748/61/15
Єдиний унікальний № 748/1894/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" серпня 2015 р.м. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області у складі головуючого судді Кухти В.О., із секретарем Борисенко К.В., за участю заявника ОСОБА_1, її представника ОСОБА_2, представника заінтересованої особи ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Чернігові цивільну справу за заявою ОСОБА_1 заінтересована особа Управління Пенсійного фонду України в Чернігівському районі про встановлення факту перебування на утриманні, -

В С Т А Н О В И В :

У липні 2015 року заявниця звернулася до суду з заявою у якій зазначила, що 29.12.1990 року помер її батько ОСОБА_4. За життя вона його доглядала та перебувала на його утриманні. Їй встановлено ІІІ групу інвалідності з дитинства, а тому вона звернулася до Пенсійного фонду України з заявою про призначення їй пенсії по втраті годувальника. Але їй було відмовлено через відсутність висновку лікарсько-консультативної комісії за встановленою формою про можливість настання у неї інвалідності до 18 років. Тому вона просить встановити факт, що вона перебувала на утриманні батька до дня його смерті.

В судовому засіданні заявниця та її представник підтримали свою заяви та просили її задовольнити та встановити вищезазначений факт. Заявниця додала, що на час смерті батька вона працювала прибиральницею та отримувала незначну заробітну плату близько 60 рублів, а основним джерелом існування для неї була пенсія батька, який був інвалідом війни, і отримував значно більшу пенсію ніж її заробітна плата.

Представник Управління Пенсійного фонду України в Чернігівському районі в судовому засіданні у вирішенні заяви поклалася на розсуд суду, але зазначила, що згідно з даними пенсійної справи у 1990 році та пізніше заявниця працювала та отримувала заробітну плату. Крім цього, без зазначеного висновку лікарсько-консультативної комісії пенсія по втраті годувальника заявниці не може бути призначена.

Заслухавши заявницю та її представника, представника заінтересованої особи та свідків, дослідивши докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до висновку про задоволення заяви.

Відповідно до копії свідоцтва про народження (а.с.6), копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища (а.с.7), копії свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с.8), копії свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.10), довідки про зміну паспорта (а.с.11) батьком заявниці був ОСОБА_4, який, згідно з копією свідоцтва про смерть (а.с.9), помер 29.12.1990 року.

Як вбачається з довідки Киїнської сільської ради (а.с.12), за даними по господарських книг заявниця проживала разом з батьком в с.Киїнка по вул.Спаського, 1, з народження 02.08.1952 року по 1976 рік, з 1983 року по день смерті батька і до теперішнього часу.

Свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в судовому засіданні дали показання, що заявницю знають з дитинства, батько про неї завжди піклувався та забезпечував. Крім цього, свідок ОСОБА_7 уточнила, що на час смерті батька заявниця проживала з ним та доглядала його, бо він хворів та не міг вставати, а потім вона проводила його похорони.

Відповідно до копії свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с.8) заявниця 14.02.1990 року розірвала свій шлюб з ОСОБА_8 Тобто за кілька місяців до смерті батька вона у шлюбі не перебувала й іншого утримання ніж від батька, крім власної заробітної плати, не отримувала.

Пленум Верховного Суду України в п.8 своєї постанови від 31 березня 1995 року N 5 Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розяснив, що судам необхідно мати на увазі, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

Оскільки заявниця отримувала незначну заробітну плату, проживала разом з батьком, розмір пенсії якого був значно більшим, була розлученою, то суд приходить до висновку, що основним та постійним джерелом засобів до існування заявниці була допомога батька.

Відповідно до довідки МСЕК (а.с.13) заявниці встановлено ІІІ групу інвалідності з дитинства безстроково.

Встановлення цього факту заявниці необхідно для призначення пенсії по втраті годувальника. Відсутність у неї на даний час документів, які б підтвердили настання у неї інвалідності у віці до 18 років, не позбавляє її права на отримання такої пенсії у разі отримання нею необхідних документів.

Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст. 212-215, 256, 257, 259 ЦПК Укpаїни, суд

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 заінтересована особа Управління Пенсійного фонду України в Чернігівському районі про встановлення факту перебування на утриманні - задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1 перебувала на утриманні померлого батька ОСОБА_4 до дня його смерті.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернігівської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя В.О.Кухта