АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1168/15 Справа № 185/9898/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - Болдирєва У. М. Доповідач - Каратаєва Л.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Каратаєвої Л.О.

суддів: - Григорченка Е.І., Кочкової Л.О.

за участю секретаря - Левцунова І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" на заочне рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 листопада 2014 року по справі за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" про захист прав споживача, -

в с т а н о в и л а:

Заочним рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровскої області від 03 листопада 2014 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволені частково. Стягнуто з ПАТ КБ «Приватбанк» на користь ОСОБА_4 грошові кошти, списані з його карткового рахунку, в сумі 909 (дев'ятсот дев'ять) грн. 96 коп. В іншій частині позовних вимог відмовлено та вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, ПАТ КБ «ПриватБанк» подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду в частині задоволення позовних вимог щодо стягнення 909,96 грн. та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог. В іншій частині рішення залишити без змін.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги , колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 18 жовтня 2005 р. між КБ «Приватбанк» та ОСОБА_4 був укладений кредитний договір, на підставі якого ОСОБА_4 був наданий кредит у розмірі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою за користування кредитом 4% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом. Станом на 14 жовтня 2013 р. заборгованість за кредитним договором становила 23 293 грн. 41 коп. Відповідно до п.9.12 Умов та правил надання банківських послуг, що є невід'ємною частиною укладеного договору, договір діяв протягом 12 місяців з моменту підписання, тобто до 18 жовтня 2007 року. КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом з пропущенням строку позовної давності, тому за наявності заяви ОСОБА_4 про застосування строку позовної давності. Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16.01.2014 р. у позові було відмовлено. Рішення набрало законної сили.

З письмових відповідей КБ «Приватбанк» на звернення ОСОБА_4 та виписки з карткового рахунку (а.с.4-6) вбачається, що КБ «Приватбанк» двічі проводив списання грошових коштів з карткового рахунку ОСОБА_4 в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, у стягненні якої було відмовлено рішенням суду від 16 січня 2014 року у зв'язку з пропуском строку позовної давності.

Автоматичне списання грошей на погашення простроченої заборгованості було здійснено 21 липня 2014 року на суму 523 грн. 94 коп., 05 вересня 2014 року на суму 386 грн. 02 коп., всього на суму 909 грн. 96 коп., що підтверджується випискою з карткового рахунку № НОМЕР_1 від 01 листопада 2014 року, наданою позивачем у судове засідання. Тобто після ухвалення рішення про відмову у стягненні вказаних коштів через пропуск строку позовної давності.

Пункт 7 ч. 11 ст. 11 Закону України від 12 травня 1991 р. N 1023-XII "Про захист прав споживачів", встановлює, що кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. Вказаний пункт у системному зв'язку із самою ч. 11 ст. 11 зазначеного Закону стосується позасудового порядку повернення споживчого кредиту і спрямований на те, щоб установити судовий контроль за вирішенням таких вимог кредитодавця з метою захисту прав споживача як слабшої сторони договору споживчого кредиту.

За вказаних обставин справи та з урахуванням норм чинного законодавства, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо обгрунтованості позовних вимог в цій частині.

Доводи апеляційної скарги полягають у тлумаченні поняття строку позовної давності, початку його перебігу та терміну дії договору. Проте, вказаним обставинам була надана оцінка в рішенні Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16.01.2014 р., яке є чинним та має преюдиціальний характер відносно цього спору. Апелянтом не надано будь-яких доказів того, що позивач погоджувався на добровільне списання коштів з інших рахунків на погашення кредиторської заборгованості.

Відповідно до ст..ст. 10, 60 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається в обгрунтування своїх вимог або заперечень. Вказані вимоги апелянтом не виконано.

Оскільки висновки суду першої інстанції, щодо безпідставності списання грошових коштів з рахунку позивача, доводами апеляційної скарги не спростовано, рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - відхиленню.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «БриватБанк» відхилити.

Заочне рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду чинна з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Судді: