АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/6193/15 Головуючий 1 інст. Бойко Г.В.
Справа 620/341/15-ц Доповідач Кругова С.С.
Категорія: договірні
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого Кругової С.С.,

суддів Міненкової Н.О.,

ОСОБА_1

секретаря Шпарага О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Зачепилівського районного суду Харківської області від 21 липня 2015 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Новий сад» сел. Кегичівка Кегичівського району Харківської області до ОСОБА_2 про визнання дій незаконними та усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, та зустрічний позов ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Новий сад» сел. Кегичівка Кегичівського району Харківської області про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, -

в с т а н о в и л а :

13 травня 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 в якому просив визнати дії незаконними та усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою.

25 травня 2015 відповідач ОСОБА_2 звернувся із зустрічним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Новий сад» сел. Кегичівка Кегичівського району Харківської області про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки.

Рішенням Зачепилівського районного суду Харківської області від 21 липня року позов задоволено, в задоволенні зустрічного позову відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням ОСОБА_2 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог за первісним позовом відмовити у повному обсязі, вимоги за зустрічною позовною заявою задовольнити.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим. Судом першої інстанції при ухваленні рішення неправильно встановлено обставини, які мають суттєве значення для справи, внаслідок неправильного дослідження та оцінки доказів, а також порушено норми процесуального та матеріального права.

Зертає увагу суду на те, що судом першої інстанції було порушено ст. 10 ЦПК України, а саме: принцип цивільного судочинства про змагальність сторін. Суд неповно зясував всі обставини справи, що призвело до хибних висновків. Наполягає на тому, що ні ОСОБА_3 ні він не підписували договори оренди землі.

Відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог , заявлених в суді першої інстанції.

Заслухавши пояснення сторін, що зявилися, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції, виходив з того, що відповідач створює перешкоди у користуванні ТОВ «Новий сад» сел. Кегичівка Кегичівського району Харківської області земельними ділянками, які на законних підстав перебувають на умовах оренди землі згідно Договорів № 40.1, та № 40.2 від 20 червня 2008 року укладених між ТОВ « «Новий сад» сел. Кегичівка Кегичівського району Харківської області, та ОСОБА_3, які зареєстровані належним чинним.

З таким висновком суду судова колегія погоджується з наступних підстав.

Судовим розглядом встановлено, що 25 червня 2008 року між ТОВ « Новий сад» сел. Кегичівка Кегичівського району Харківської області та ОСОБА_3 були укладені договори оренди земельної частини (паю):

- № 40.1 від 20.06.2008 року , зареєстрований у Державному реєстрі земель запис від 26.02.2009 року № 89 на земельну ділянку, площею 3,1552 га., кадастровий номер :03:000:0075;

- № 40.2 від 20.06.2008 року, зареєстрований у Державному реєстрі земель запис від 25.02.2009 року № 22. на земельну ділянку, площею 0,7663 га., кадастровий номер :03:000:0275 .

Згідно пункту 3.1 Договорів, термін їх дії складає 10 років від дати його державної реєстрації, отже вони є чинними на теперішній час.

Після смерті ОСОБА_3 згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом, Серії НАА 332363, зареєстрованого в реєстрі за № 779, відповідач ОСОБА_2 успадкував дві земельні ділянки площею 0,7663 га, кадастровий номер :03:000:0275, та площею 3,1552 га, кадастровий номер :03:000:0075.

Після цього, як зазначає в апеляційній скарзі сам відповідач він приступив до використання цих земельних ділянок.

Позивач ТОВ «Новий сад» вважає, що відповідач створює перешкоди їм у користуванні земельними ділянками, яке належить їм на підставі вказаних вище договорів оренди землі.

Відповідач в свою чергу просить визнати договори оренди недійсними, оскільки спадкодавець їх не підписувала. Він успадкував дві земельні ділянки і має право як власник на їх використання.

Згідно ч. З ст.203 ЦК України правочин є дійсним, якщо він відповідає загальним умовам дійсності правочину, зокрема, волевиявлення учасника правочину, має бути вільним та відповідати його внутрішній волі.

Частиною першою ст.215 ЦК України встановлено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.3 ст.203 ЦК України.

Отже, наявність вільного волевиявлення учасників правочину є однією з необхідних умов визнання останнього дійсним, а відсутність волі учасника правочину при його укладенні є підставою для визнання такого недійсним.

В суді першої інстанції відповідач звертався з клопотанням про призначення судової почеркознавчої експертизи і надав лише ксерокопію ордеру зі зразком підпису ОСОБА_3, що є недостатнім для її проведення.

В суді апеляційної інстанції, відповідач не заявляв клопотання про проведення судової почеркознавчої експертизи .

Зважаючи на те, що відповідач не надав суду доказів , що договори оренди земельної ділянки спадкодавцем не підписувалися, суд дійшов правильного висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні зустрічного позову.

Відповідно до пункту 14.5 Договорів про оренду землі № 40.1 та № 40.2 від 20 червня 2008 року (далі Договорів) перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація орендаря не є підставою для розірвання цих Договорів або зміни їх умов.

Згідно п. 10.2 розділу 10 Договорів: « Орендодавець зобовязаний не вчиняти дій, які б перешкоджали Орендареві користуватись орендованою землею та не втручатись у проведення господарської діяльності останнім».

Відповідно до ч.1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови ( пункти) визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно ч. 1., 2 статті 27 Закону України « Про оренду землі» передбачено, орендареві захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до Закону.

Також, орендар у встановленому законом порядку має право витребувати орендовану земельну ділянку з будь якого незаконного володіння та користування, на усунення перешкод у користуванні нею, відшкодування шкоди, заподіяної земельній ділянці громадянами та юридичними особами України, іноземцями, особами без громадянства, іноземними юридичними особами, у тому числі міжнародними обєднаннями та організаціями.

Згідно ч.2 ст. 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не повязані з позбавленням права володіння земельною ділянкою.

Таким чином суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення первісного позову і відмовив у задоволенні зустрічного позову.

Доводи апеляційної скарги не є суттєвими, і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідач доказів, які б спростовували висновки суду - не надав.

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Зачепилівського районного суду Харківської області від 21 липня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення. Касаційна скарга може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді