Справа № 450/1090/14 Головуючий у 1 інстанції: Мельничук І.І.
Провадження № 22-ц/783/931/15 Доповідач в 2-й інстанції: Шеремета Н. О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді: Шеремети Н.О.

суддів: Зверхановської Л.Д., Цяцяка Р.П.

при секретарі: Ясиновській Я.М.

з участю:ОСОБА_2, представників ОСОБА_3 - ОСОБА_4,

ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 12 листопада 2014 року, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 звернувся з позовом до ОСОБА_3, третя особа Семенівська сільська рада Пустомитівського району Львівської області про зобов"язання звільнити самовільно захоплену земельну ділянку, яка є землею спільного користування, демонтувати незаконно встановлені металеві брами та не чинити перешкод у доступі до належного йому житлового будинку АДРЕСА_1

Оскаржуваним рішенням позов задоволено, зобов"язано ОСОБА_3 звільнити самовільно захоплену земельну ділянку, яка є землею спільного користування, демонтувати незаконно встановленні металеві брами та не чинити перешкод ОСОБА_2 у доступі до належного йому житлового будинку АДРЕСА_1.

Рішення в апеляційному порядку оскаржив представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4, вважає, що рішення суду ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права при неповно з'ясованих обставинах, що мають значення для справи, а висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи. Покликається на те, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б свідчили, що відповідачем по справі ОСОБА_3 самовільно зайнято земельну ділянку, він не притягувався до адміністративної чи кримінальної відповідальності за самовільне зайняття земельної ділянки. Також апелянт зазначає, що судом не визначено, яку частину земельної ділянки зайнято сторонами по справі, що є істотним для вирішення спору. Щодо металевої брами то апелянт зазначає, що земельні ділянки сторін по справі використовуються для обслуговування житлових будинків та господарських споруд, є обгородженні та межують між собою, вхід на земельні ділянки позивача та відповідача обмежені брамою, а тому апелянт вважає, що відсутні причини для демонтажу брами. З наведених підстав просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників представників ОСОБА_3 - ОСОБА_4, ОСОБА_5 на підтримання доводів апеляційної скарги, заперечення ОСОБА_2 щодо задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду відповідає зазначеним вимогам.

Положеннями ст. 214 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їхнє підтвердження; які правовідносини сторін випливають зі встановлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Задовольняючи позов суд першої інстанції дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, встановивши, що відповідачем самовільно зайнято земельну ділянку, яка є землею спільного користування та з врахуванням того, що встановленням відповідачем металевої брами на з АДРЕСА_1 порушується право позивача щодо безперешкодного доступу до належного йому житлового будинку АДРЕСА_1, прийшов до переконання про підставність позову.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 10, ч.1 ст. 11, ч.1 ст. 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Статтями 10, 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона покликається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Згідно із ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів (ст. 57 ЦПК України).

Судом першої інстанції на підставі викопіювання з генплану с. Семенівка Пустомитівського району Львівської області, плану земельної ділянки ОСОБА_6, актів комісії з питань земельних ресурсів Семенівської сільської ради від 24.09.2010 р., листа Головного Управління Держкомзему у Львівській області №01-12-К 338/285 від 13.05.2011 р., показань свідків, встановлено, що біля присадибних земельних ділянок ОСОБА_4, ОСОБА_6 проходить спільний заїзд до цих господарств з АДРЕСА_1 на всю протяжність від центральної дороги, якою є вулиця Шевченка, до вулиці Лугової.

Під час комісійного обстеження земельних ділянок в с. Семенівка встановлено, що земельні ділянки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в с. Семенівка Пустомитівського району Львівської області, що розташовані відповідно по АДРЕСА_1, використовуються для обслуговування житлових будинків та господарських споруд, є обгороджені та межують між собою, вхід на дані земельні ділянки з боків обох землекористувачів обмежені брамою. Відстань від житлового будинку гр. ОСОБА_2 до огорожі сусіда ОСОБА_7 становить 3,53 метри, відстань від будинку ОСОБА_3 до огорожі сусіда ОСОБА_8 становить 3,53 метри, яка визначає ширину земельної ділянки, що оспорюється, як прохід спільного користування. Наведене підтверджується актом комісії Семенівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області від 12.06.2014 року, який підписано сільським головою ОСОБА_9 та депутатами Семенівської сільської ради ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 та ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Як вбачається з апеляційної скарги, пояснень представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4, земельна ділянка шириною 3.53 м є землею спільного користування до проходу до будинковолодінь АДРЕСА_1

Генеральним планом с. Семенівка вхід до будинковолодінь і позивача, і відповідача передбачено з вулиці Шевченка.

Разом з тим, як встановлено судом першої інстанції та вбачається з апеляційної скарги, і це підтвердила в суді апеляційної інстанції представник відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4, вхід з АДРЕСА_1 загороджено брамою, яка встановлена відповідачем.

Доводи апеляційної скарги про відсутність належних та допустимих доказів на підтвердження самовільного зайняття відповідачем земельної ділянки, яка відповідно до генплану с. Семенівка повинна знаходитись у спільному користуванні позивача та відповідача для використання її, як прохід до будинковолодінь АДРЕСА_1, не спростовують правильних висновків суду про підставність позову, оскільки представник відповідача - ОСОБА_4 підтвердила наявність влаштованої відповідачем брами зі сторони вулиці Шевченка, що свідчить про неможливість позивача користуватися спірною земельною ділянкою для проходу до будинковолодіння АДРЕСА_1

Наявність брами зі сторони вулиці Шевченка свідчить про наявність перешкод, які чинить відповідач позивачу, який позбавлений можливості користуватися спільним проходом до будинковолодіння АДРЕСА_1

За таких обставин суд першої інстанції, проаналізувавши досліджені в судовому засіданні докази прийшов до вірного висновку про підставність позову ОСОБА_2, оскільки судом встановлено, що ОСОБА_3 самовільно зайняв земельну ділянку, яка є землею спільного користування (прохід) та встановив металеву браму зі сторони вулиці Шевченка, що порушує право позивача щодо безперешкодного доступу до будинковолодіння АДРЕСА_1

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду.

Відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки суд першої інстанції повно та всебічно з"ясував обставини справи, ухвалив законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права, колегія суддів перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення.

Керуючись ст. 303, п.1 ч.1 ст. 307, ст.ст. 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 - відхилити.

Рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 12 листопада 2014 року - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою апеляційного суду законної сили.

Головуюча: Шеремета Н.О.

Судді: Зверхановська Л.Д.

Цяцяк Р.П.