Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.12.2015 25 грудня 2015 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області в складі: головуючого судді Фролової Н.М., при секретарі Соколовій О.А., за участю позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Артемівську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» Часовоярського регіонального виробничого управління про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, який згодом уточнив та остаточно просить суд зобовязати відповідача здійснити розрахунок сум середнього заробітку за весь час затримки по день фактичних виплат компенсацій звільненого працівника та стягнути їх з підприємства на його користь, посилаючись на те, що в 2006 році був прийнятий на роботу до Часівоярського РВУ ДВП «Укрпромводчермет», що в подальшому перетворено в КП «Компанія «Вода Донбасу». З 2007 року він працював на різних посадах в Часовоярському регіональному виробничому управлінні КП «Компанія «Вода Донбасу». 30.09.2015 року був звільнений за власним бажанням, про що зроблено відповідний запис в трудовій книжці. При звільненні йому була нарахована сума остаточних розрахунків та здійснено часткову виплату вказаних платежів. Однак, підприємство заборгувало перед ним 5298,30 грн. Зазначає, що відповідно до положень ст.117 КЗпП України у звязку з невиплатою підприємством належних при звільненні сум в передбачений законом строк, КП «Компанія «Вода Донбасу» зобовязане здійснити розрахунок та сплатити йому середній заробіток за весь час затримки розрахунку по день фактичного розрахунку.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав позовні вимоги щодо стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку та просив їх задовольнити, зазначив, що заборгованість по заробітній платі йому було виплачено лише 03.12.2015 року.

Представник відповідача за довіреністю ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, зазначив, що заборгованість по заробітній платі була виплачена позивачу 03.12.2015 року. 03.07.2014 року Донецькою Торгово-промисловою палатою Комунальному підприємству "Компанія Вода Донбасу" за №2005/12.12-03 було надано висновок про неможливість виконання своїх зобов'язань безпосередньо із-за проведення АТО. Часовоярське регіональне виробниче управління є структурним підрозділом, яке знаходиться безпосередньо в зоні проведення АТО. Більшість підприємств, які з ними працювали не можуть в повному обсязі сплатити за надані послуги, тому відповідач не має можливості своєчасно виплачувати заробітну плату, а також виплати, які повинні бути виплачені при звільнені.

Дослідивши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 18.12.2006 року по 30 вересня 2015 року перебував у трудових правовідносинах з Комунальним підприємством «Компанія «Вода Донбасу» Часовоярське регіональне виробниче управління, що підтверджується копією трудової книжки серії АВ №154326 (а.с.6-8).

Наказом № 195-П від 30 вересня 2015 року був звільнений на підставі ст. 38 КЗпП України 30 вересня 2015 року (а.с.9).

На день звільнення ОСОБА_1 належала до сплати від відповідача заборгованість по заробітній платі за вересень 2015 року в розмірі 5298,30 грн., яка була виплачена позивачу лише 03.12.2015 р., що підтверджується довідкою №06/3785 від 14.12.2015 року (а.с.74).

Відповідно до ч.1 ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Пленум Верховного Суду України в п. 25 Постанови №13 від 24.12.1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» розяснив, що непроведення розрахунку з працівником у день звільнення або, якщо в цей день він не був на роботі, наступного дня після його звернення з вимогою про розрахунок є підставою для застосування відповідальності, передбаченої ст. 117 КЗпП України. У цьому разі перебіг тримісячного строку звернення до суду починається з наступного дня після проведення зазначених виплат незалежно від тривалості затримки розрахунку.

Відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100, якою встановлено, що середня заробітна плата обчисляється виходячи з виплати за останні 2 календарних місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата (абз.3 п.2 постанови); та передбачено, що в розрахунок середньої заробітної плати включаються всі виплати у томі розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки (абз.3 пункту 3 постанови), тож для обчислення середнього заробітку необхідно виходити з виплат за липень-серпень 2015 року, так як позивач був звільнений 30.09.2015 року.

Виходячи з зазначеного нормативно - правового акту, суд обчислює середньоденну заробітну плату виходячи з нарахувань за липень 2015 року 4427,44 грн., серпень 2015 року 4398,09 грн. (а.с.27), яка дорівнює: 205,24 грн. (виплати за останні 2 місяці роботи 8825,53 грн. / відпрацьований час 43 робочі дні = 205,24 грн.

Нарахування середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні суд провадить шляхом множення середньоденного заробітку, який дорівнює 205,24 грн. на число робочих днів за час затримки розрахунку - 44 дні за період з 01 жовтня 2015 року по 03 грудня 2015 року. Таким чином, розмір середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні ОСОБА_1 складе: 205,24 грн. х 44 дні = 9030,56 грн.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Одночасно, суд не приймає до уваги доводи представника відповідача та виходить з того, що висновок Донецької Торгово-промислової палати України про настання форс мажорних обставин №2005/12.12-03 від 03 липня 2014 року (а.с.30-32) стосується, перш за все, договірних зобовязань по наданню послуг централізованого водопостачання та водовідведення та не звільняє підприємство від обовязку своєчасно провести розрахунок зі звільненим працівником, який виконував свої трудові обовязки, тож відповідачем не доведено відсутність вини роботодавця.

Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 487,20 грн. на користь держави, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст.88, 209, 214-215, 224-226 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» Часовоярського регіонального виробничого управління () на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 9030 (девять тисяч тридцять) гривень 56 копійок.

Стягнути з Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» Часовоярського регіонального виробничого управління () на користь держави судовий збір у розмірі 487 (чотириста вісімдесят сім) гривень 20 копійок.

Встановити строк для ознайомлення з повним рішенням 29 грудня 2015 року

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н.М.Фролова