АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

3 листопада 2015 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

у складі судді-доповідача АнтоненкоН.О.,

суддів Стрижеуса А.М., Шкоріної О.І., при секретарі Юрченко А.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою Дзундзи ОльгиВолодимирівни, яка на підставі довіреності діє в інтересах Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк», на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 26 червня 2015 року про відмову у задоволенні заяви про видачу виконавчого листа у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 26 червня 2015 року відмовлено у задоволенні заяви про видачу виконавчого листа у справі за позовом ПАТ «Ідея Банк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

При цьому суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до п.14 ч. 1 ст.6 Закону України «Про третейські суди» справи у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку, не підлягають розгляду третейськими судами, а тому вважав третейське застереження в кредитному договорі №Р32.033.79012 від 25.11.2013 між ОСОБА_4 і ПАТ «Ідея Банк» нікчемним, а справу, у якій прийнято рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 20.03.2015, не підвідомчою третейському суду, що відповідно до ст.389-10 ЦПК України є підставою для відмови у видачі виконавчого листа на виконання такого рішення.

В апеляційній скарзі представник ПАТ «Ідея Банк» просить скасувати ухвалу Дніпровського районного суду м Києва від 26 червня 2015 року та постановити нову ухвалу про задоволення заяви банку про видачу виконавчого листа. Посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

У судове засідання апеляційного суду сторони не з'явилися, про дату та час розгляду справи повідомлені належним чином (ас. 29-30), заяв та клопотань про відкладення розгляду справи не подали, що відповідно до ст. 305 ЦПК України не перешкоджає розглядові справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів апеляційної скарги та заявлених у суді першої інстанції вимог, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а оскаржувана ухвала - залишенню без змін з огляду на таке.

Відповідно до ст.389-7 ЦПК України питання видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду розглядається судом за заявою особи, на користь якої прийнято рішення, за місцем проведення третейського розгляду. Статтею 389-10 ЦПК України передбачений вичерпний перелік підстав для відмови у видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду, зокрема, відповідно до п.2) вказаної норми такою підставою є непідвідомчість третейському суду відповідно до закону справи, у якій прийнято рішення третейського суду.

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про третейські суди» (частину 1 ст. 6 Закону доповнено пунктом 14 згідно із Законом №2983-VI від 03.02.2011), третейські суди в порядку, передбаченому цим Законом, можуть розглядати будь-які справи, що виникають із цивільних правовідносин, за винятком, зокрема, справ у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку.

З огляду на таке, правильним є висновок суду першої інстанції про те, що рішення постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків ухвалено 20 березня 2015 року, тобто після внесення зазначених змін до Закону, ОСОБА_4 є споживачем послуг банку, спір виник щодо прав та обов'язків споживача, третейському суду в силу положень пункту 14 ч. 1 ст. 6 ЗУ «Про третейські суди», а тому така справа не підвідомча (Постанова Верховного суду України у справі № 6-856цс15 від 02.09.2015).

Виходячи з наведеного доводи апеляційної скарги представника банку не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються наявними у матеріалах справи доказами та на правильність висновків суду першої інстанції не впливають.

За таких обставин передбачених ст. 312 ЦПК України підстав для скасування ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 26 червня 2015 року немає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 313, 315 ЦПК України, колегія

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Дзундзи Ольги Володимирівни, яка на підставі довіреності діє в інтересах Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк», відхилити.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 26 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно, може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Суддя-доповідач Н.О. Антоненко

Судді А.М. Стрижеус

О.І.Шкоріна