Справа № 361/9670/14-ц
Провадження № 2/361/1809/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2015 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

судді - Сердинського В.С.

при секретарях - Ярмоленко І.А., Сахнюк А.С., Латенко Л.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про визнання недійсним пункту 6.2 (третейське застереження) договору кредиту №410/80/08-Пі від 24 квітня 2008 року,

установив:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до ПАТ «Укрсоцбанк» про визнання недійсним пункту 6.2 (третейське застереження) договору кредиту №410/80/08-Пі від 24 квітня 2008 року.

Позивач в позовній заяві зазначала, що 24 квітня 2008 року між нею та акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» було укладено кредитний договір № 410/80/08-Пі, відповідно до умов якого позивач отримала кредит у сумі 56000 доларів США зі сплатою 14% річних за його користування.

Зазначений договір підписаний сторонами із визначенням його змісту на основі стандартної форми, запропонованої відповідачем для будь-яких клієнтів фізичних осіб.

Пунктом 6.2. кредитного договору передбачено, що всі спірні питання, повязані з виконанням даного договору кредиту вирішуватимуться шляхом розгляду їх Постійно діючим Третейським судом при Асоціації українських банків відповідно до Регламенту третейського суду.

Згідно ч.1 ст.12 ЗУ «Про третейські суди», третейська угода може бути укладена у вигляді третейського застереження в договорі, контракті або у вигляді окремої письмової угоди.

Однак, третейська угода у вигляді третейського застереження укладена одночасно із укладанням договору кредиту в його тексті, тобто коли спору між сторонами не існувало.

Статтею 6 (третейське застереження) кредитного договору № 410/80/08-Пі від 24 квітня 2008 року не передбачено ні порядку, ні строків направлення позивачу відзиву на позовну заяву та не передбачено порядку та строків направлення позивачу зустрічної позовної заяви.

Згідно ч.1 ст.36 ЗУ «Про третейські суди», відповідач повинен надати третейському суду письмовий відзив на позовну заяву. Відзив на позовну заяву направляється позивачу та третейському суду в порядку та строки, що передбачені третейською угодою у третейському суді для вирішення конкретного спору або регламентом третейського суду.

Згідно ч.5 ст.37 ЗУ «Про третейські суди», сторона зобов'язана надати відзив на пред'явлений до неї зустрічний позов у порядку та строки, що передбачені третейською угодою в третейському суді для вирішення конкретного спору або регламентом третейського суду.

У договорах за участю фізичної особи-споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.

Позивач вважає, що стаття 6 (третейське застереження) кредитного договору № 410/80/08-Пі від 24 квітня 2008 року звужує її права як споживача фінансових услуг, передбачених ЗУ «Про захист прав споживачів», які відповідно до норм ЗУ «Про третейські суди» є обмеженими.

Третейська угода у статті 6 (третейське застереження) кредитного договору не укладена у письмовій формі між ПАТ «Укрсоцбанк» та позивачем ОСОБА_1 щодо строків та порядку направлення відзиву на позовну заяву позивачу, порядку і строків направлення позивачу зустрічної позовної заяви.

При укладанні третейської угоди у статті 6 (третейське застереження) кредитного договору № 410/80/08-Пі від 24 квітня 2008 року, зокрема п.6.2. договору, не були дотримані загальні вимоги, необхідні для чинності правочину.

Посилаючись на викладене, позивач просила суд визнати недійсним пункт 6.2 (третейське застереження) договору кредиту №410/80/08-Пі від 24 квітня 2008 року.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 позовні вимоги підтримала, надала суду пояснення аналогічні позовній заяві, просила задовольнити позов у повному обсязі.

В судовому засіданні представник відповідача ПАТ «Укрсоцбанк» ОСОБА_3 позовні вимоги не визнав, заперечував проти їх задоволення у звязку із тим, що позивач пропустила строк звернення до суду, так як кредитний договір №410/80/08-Пі було укладено між сторонами 24 квітня 2008 року, спірне третейське застереження було укладено одночасно з цим правочином, а до суду позивач звернулася лише в 2014 році.

Посилаючись на викладене, просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, застосувавши до заявлених вимог строк позовної давності.

Судом встановлено, що 24 квітня 2008 року між позивачем ОСОБА_1 та акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» було укладено кредитний договір № 410/80/08-Пі, відповідно до умов якого позивач отримала кредит у сумі 56000 доларів США зі сплатою 14% річних за його користування (а.с.7-10).

Підписанням кредитного договору, позивач ОСОБА_1 підтвердила своє приєднання до правил споживчого кредитування фізичних осіб у ПАТ «Укрсоцбанк», з якими вона ознайомилася та погодилася, що підтверджується її підписом в кредитному договорі № 410/80/08-Пі від 24 квітня 2008 року (а.с.10).

Пунктом 6.2. кредитного договору № 410/80/08-Пі від 24 квітня 2008 року зазначено, що у випадку неможливості вирішення спору шляхом переговорів, сторони, керуючись ст..5 ЗУ «Про третейські суди», домовляються про те, що спір розглядається одноособово третейським суддею Ярошовцем Василем Миколайовичем Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків, що знаходиться за адресою: 02002, м. Київ, вул.. М.Раскової, 15. У випадку неможливості розгляду справи вказаним третейським суддею, спір розглядається третейським суддею Мороз Оленою Анатоліївною або ОСОБА_4 у порядку черговості, вказаному в даному пункті. У разі якщо спір не може бути розглянутий визначеними у даному пункті суддями, суддя призначається головою Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків у відповідності до чинного регламенту Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків (а.с.10).

Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що спірне третейське застереження було укладено одночасно з кредитним договором № 410/80/08-Пі від 24 квітня 2008 року, а отже, право вимоги визнання третейського застереження недійсним виникло у позивача ОСОБА_1 з моменту його укладення, а саме: з 24 квітня 2008 року.

Відповідно до ст.257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно ч.3 ст.267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Частиною 4 статті 267 ЦК України передбачено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

За таких обставин, суд приходить до обґрунтованого висновку, що позов ОСОБА_1 до ПАТ «Укрсоцбанк» про визнання недійсним пункту 6.2 (третейське застереження) договору кредиту №410/80/08-Пі від 24 квітня 2008 року подано із пропуском строку позовної давності, а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись 257, 267 ЦК України, ст. 214-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про визнання недійсним пункту 6.2 (третейське застереження) договору кредиту №410/80/08-Пі від 24 квітня 2008 року - відмовити.

На рішення протягом десяти днів може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Київської області.

Суддя В. С. Сердинський