Справа № 127/4016/14-ц Провадження № 22-ц/772/1005/2015Головуючий в суді першої інстанції Овсюк Є. М.
Категорія 43Доповідач Жданкін В. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" травня 2015 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області в складі:

Головуючого: Жданкін В.В.

Суддів: Копаничук С.Г., Медяного В.М.

При секретарі: Агеєвій Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань апеляційного суду Вінницької області апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 16.02.2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про встановлення порядку користування квартирою ,-

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2014 ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про встановлення порядку користування квартирою. Позов мотивував тим, що нарівні з відповідачами є власником 1/3 квартири АДРЕСА_1, згідно Свідоцтва про право власності на житло від 25.06.2009 р. Між співвласниками виник спір відносно порядку користування квартирою,

відповідачі чинять перешкоди відносно порядку користування квартирою, тому просить встановити порядок користування квартирою та виділити йому окрему кімнату із позначкою 2 площею 13,9 кв. м., а відповідачам інші кімнати площею 5,1 кв. м. і площею 5,3 кв. м., площею 30 кв. м., а місця загального користування залишити у спільному користуванні.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 16.02.2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Непогодившись з вищезазначеним рішенням суду, представник позивача оскаржив його до апеляційного суду Вінницької області і просив рішення суду І інстанції скасувати як незаконне, постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального права та постановити нове про задоволення позову.

Судова колегія, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що скарга не підлягає до задоволення у зв'язку з наступним.

Згідно ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч.1, ч.3 ст.358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього, він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спірним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Судом першої інстанції встановлено, що сторони є співвласниками квартири АДРЕСА_1 , в якій кожному належить по 1/3 частини квартири згідно Свідоцтва про право власності на житло від 25.06.2009 р. Дана квартира складалась після приватизації з трьох кімнат загальною площею 73,3 кв. м., житловою 54,3 кв. м. Після переобладнання та добудови, згідно плану поверху квартира складається з чотирьох кімнат, а саме: кімната 2 - площа 13,7 кв. м.; кімната 3 - площа 30,4 кв. м.; кімната 4 - площа 5,3 кв. м.; кімната 5 - площа 5,1 кв. м. загальною житловою площею 54,56 кв. м.

Позивач просить виділити йому в користування лише кімнату площею 13,9 кв. м., а інші підсобні приміщення залишити у спільному користуванні.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції підставно послався на пункт 14 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» №20 від 22.12.1995 р. встановлено, що квартира яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватись як окремі квартири, або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов.

Відповідно до висновку № 137 від 28.11.2014 р. експерта Подільського центру судових експертиз встановити порядок користування квартирою квартири АДРЕСА_1, враховуючи планувальні рішення станом на час проведення дослідження, при якому було б дотримано вимоги державних будівельних норм, які діють в Україні технічно неможливо, через неможливість виділення ізольованих жилих приміщень та неможливість дотримання вимог до інсоляції, природного освітлення, провітрювання, іонізації та мікроклімату приміщень житлових кімнат.

Враховуючи, що фактично кімната 2 площею 13,7 кв. м. квартири АДРЕСА_1 має внутрішньоквартирне розташування і влаштувати віконний отвір, через який можливо було б забезпечити природне освітлення кімнати неможливо, ця кімната є непридатною для проживання, а тому, відповідно до норм ДБН, виділити у користування позивача саме цю кімнату, площею 13,7 кв. м. неможливо.

Таким чином, суд першої інстанції підставно відмовив у задоволенні позову і рішення суду І інстанції є законним і обґрунтованим, постановленим з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому, апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду залишити без змін.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 291, 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 16.02.2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду Вінницької області набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів з моменту набрання нею законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом вірно: