ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/5776/14-ц
Провадження № 2/210/423/15
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"13" травня 2015 р.

Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу, Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Літвіненко Н.А.,

при секретарі - Недолуга Л.В.

з участю позивача ОСОБА_2

з участю предст. позивача ОСОБА_3

з участю предст. відповідача Поліщук О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Державного вищого навчального закладу „Криворізький національний університет МОН України про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди, суд, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до відповідача Державного вищого навчального закладу „Криворізький національний університет МОН України про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди посилаючись на те, що

01.09.1989 року відповідно до наказу № 606-к від 11.09.1989 року, він був прийнятий на посаду викладача кафедри історії Криворізького гірничорудного інституту, правонаступником якого є Державний вищий навчальний заклад «Криворізький національний університет» Міністерства освіти і науки України, де постійно й чесно працював до осені 2014 року, знаходячись на посадах викладача та старшого викладача історії та українознавства на умовах контракту.

В період часу з 01.09.2007 року по 31.08.2014 року він продовжував роботу в Криворізькому національному університеті на посаді старшого викладача, як обраний за конкурсом серед фахівців цього учбового закладу та був звільнений у зв'язку з закінченням строку трудового договору за п. 2 ст. 36 КЗпП України (закінчення строку контракту) за наказом Відповідача № 77-к від 29.08.2014 року.

01.09.2014 року з ним був укладений черговий строковий трудовий договір (контракт з науково-педагогічним працівником) про його найм до Державного вищого навчального закладу «Криворізького національного університету» терміном на один рік з 01.09.2014 року та видано наказ № 100 кд від 01.09.2014 року про призначення ОСОБА_2 на посаду старшого викладача кафедри історії та українознавства за контрактом.

02.10.2014 року, вдень, він несподівано був викликаний до відділу кадрів Університету, де йому повідомили про Наказ № 125кз від 02.10.2014 року яким його було звільнено з посади старшого викладача кафедри історії та українознавства Державного вищого навчального закладу «Криворізький національний університет» у зв'язку із «поданням прокурора міста Кривого Рогу «Про усунення порушень Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції», причин та умов, що їм сприяли» та набранням законної сили судового рішення на підставі п. 7-1 ст. 36 КЗпП України; про що було внесено відповідний запис до його трудової книжки..

Вважає своє звільнення незаконним, безпідставним і таким що не відповідає вимогам чинного законодавства, так як з зазначеним вище наказом № 125кз він був ознайомлений в день свого звільнення - 02.10.2014 року. В цей же день роботодавець видав заявнику трудову книжку з записом про звільнення за «пунктом 7-1 статті 36 КЗпП України, та набрання законної сили судовим рішенням, відповідно до якого працівника притягнуто до відповідальності за корупційне правопорушення» .

Вважає, що передумовою винесення незаконного наказу про звільнення від 02.10.2014 року став вирок Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу від 14.02.2014 року за резолютивною частиною якого було затверджено угоду від 30.01.2014 року у кримінальному провадженню № 0000046 між прокурором прокуратури м. Кривого Рогу Гриша С.М. та підозрюваним ОСОБА_2 про визнання винуватості за ч. 1 ст. 368 КК України. На підставі цього рішення суду його вже було визнано винним та призначене узгоджене сторонами покарання - штраф на користь держави в розмірі 13 000 (тринадцяти тисяч) гривень, які останній сплатив у березні 2014 року, тобто виконав всі покладені на нього зобов'язання передбачені Законом, що підтверджується копією квитанції про сплату коштів яка додається, а також тим, що він після вироку суду працював більш ніж шести місяців у Відповідача не маючи жодних претензій і стягнень, і з ним було укладено новий контракт на роботу в Університеті відповідно до ст. 21 КЗпП України .

Згідно п. 7-1 ст. 36 КЗпП України підставами припинення трудового договору є набрання законної сили судовим рішенням, відповідно до якого працівника притягнуто до відповідальності за корупційне правопорушення, пов'язане з порушенням обмежень, передбачених Законом України «Про засади запобігання і протидії корупції».

Вважає, що він не є не був суб'єктом відповідальності за корупційне правопорушення, передбачене ст. 4 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції», а тому відповідно до ст. 7 цього ж Закону відносно нього на теперішній час немає жодних обмежень щодо займання викладацькою або науковою діяльністю; отже, він не міг бути звільнений на підставі п. 7-1 ст. 36 КЗпП України.

Просить визнати незаконним та скасування наказ Державного вищого навчального закладу „Криворізький національний університет МОН України № 125кз від 02.10.2014 року про звільнення його з посади старшого викладача кафедри історії та українознавства Державного вищого навчального закладу „Криворізький національний університет МОН України за п.7-1 КЗпП України, повновити його на посаді старшого викладача кафедри історії та українознавства Державного вищого навчального закладу „Криворізький національний університет МОН України, стягнути з Державного вищого навчального закладу „Криворізький національний університет МОН України на його користь заробітну плати за час вимушеного прогулу в сумі 16 131, 15 грн., моральну шкоду в сумі 30 000 гррн., витрати на правову допомогу в сумі 4560 грн. та судовий збір в сумі 243,60 грн.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити його судом, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити його судом, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечує, просить в задоволенні позов відмовити.

Суд, вислухавши позивача, представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що в позові позивачу необхідно відмовити з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 01.09.1989 року відповідно до наказу № 606-к від 11.09.1989 року позивач ОСОБА_2 був прийнятий на посаду викладача кафедри історії Криворізького гірничорудного інституту, правонаступником якого є Державний вищий навчальний заклад «Криворізький національний університет» Міністерства освіти і науки України, де працював до осені 2014 року, знаходячись на посадах викладача та старшого викладача історії та українознавства на умовах контракту.

В період часу з 01.09.2007 року по 31.08.2014 року він продовжував роботу в Криворізькому національному університеті на посаді старшого викладача, як обраний за конкурсом серед фахівців цього учбового закладу та був звільнений у зв'язку з закінченням строку трудового договору за п. 2 ст. 36 КЗпП України (закінчення строку контракту) за наказом Відповідача № 77-к від 29.08.2014 року.

01.09.2014 року з ним був укладений черговий строковий трудовий договір (контракт з науково-педагогічним працівником) про його найм до Державного вищого навчального закладу «Криворізького національного університету» терміном на один рік з 01.09.2014 року та видано наказ № 100 кд від 01.09.2014 року про призначення ОСОБА_2 на посаду старшого викладача кафедри історії та українознавства за контрактом.

Вироком Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 14.02.2014 року ОСОБА_2 визнано винним у кримінальному правопорушенні, передбаченому частиною 1 ст. 368 КК України та затверджено угоду про визнання винуватості між прокурором та ОСОБА_2 та узгоджене покарання за скоєний злочин в розмірі 13000 грн., які ОСОБА_2 сплатив в березні 2014 року. Вирок суду на сьогодні не оскаржений та набрав чинності. Як пояснив позивач в судовому засіданні такий вирок його влаштовував, так як він не думав, що може бути звільнений з посади а також у зв»язку з тим, що в нього син навчається в «Криворізькому національному університеті» і щоб йому не зашкодити. Вважає вирок незаконним, так як він не є суб»єктом корупційного діяння.

30.09.2014 року ректорат університету отримав подання прокурора м. Кривого Рогу про усунення порушень Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції», причин та умов, що їм сприяли за вих. №61-4827 вих 14 від 29.09.2014 року разом з завіреною копією вироку Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 14.02.2014 року відносно ОСОБА_2

02.10.2014 року ОСОБА_2 було звільнено за п. 7-1 ст. 36 КзПП України наказом по університету №125 кд.

Підставою для вказаного вище наказу «Про звільнення ОСОБА_2» було набрання законної сили вироком суду, відповідно до якого ОСОБА_2 притягнуто до відповідальності за корупційне правопорушення, пов'язане з порушенням обмежень, передбачених Законом, що є беззаперечною підставою для звільнення ОСОБА_2

Відповідно до ч.4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили обов»язковий для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, посилання позивача, що постановлений відносно нього вироку суду- незаконний та підстави його звільнення із займаної посади не відповідають чинному законодавству є безпідставним, аотже позовні вимоги позивача суд вважає недоведеними..

Виходячи з наведеного, суд вважає необхідним в позові позивачу до Державного вищого навчального закладу „Криворізький національний університет МОН України про визнання незаконним та скасування наказу Державного вищого навчального закладу „Криворізький національний університет МОН України № 125кз від 02.10.2014 року про звільнення ОСОБА_2 з посади старшого викладача кафедри історії та українознавства Державного вищого навчального закладу „Криворізький національний університет МОН України за п.7-1 КЗпП України, повновлення ОСОБА_2 на посаді старшого викладача кафедри історії та українознавства Державного вищого навчального закладу „Криворізький національний університет МОН України, стягнення з Державного вищого навчального закладу „Криворізький національний університет МОН України на користь ОСОБА_2 заробітної плати за час вимушеного прогулу в сумі 16 131, 15 грн., моральної шкоди в сумі 30 000 гррн., витрат на правову допомогу в сумі 4560 грн. та судового збору в сумі 243,60 грн. - відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.22,40,42,43,47,169,170,184,235,237-1, 238 КЗпП України, ст. 59 Конституції України, ст.ст. 10,60,80,88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В позові ОСОБА_2 до Державного вищого навчального закладу „Криворізький національний університет МОН України про визнання незаконним та скасування наказу Державного вищого навчального закладу „Криворізький національний університет МОН України № 125кз від 02.10.2014 року про звільнення ОСОБА_2 з посади старшого викладача кафедри історії та українознавства Державного вищого навчального закладу „Криворізький національний університет МОН України за п.7-1 КЗпП України, повновлення ОСОБА_2 на посаді старшого викладача кафедри історії та українознавства Державного вищого навчального закладу „Криворізький національний університет МОН України, стягнення з Державного вищого навчального закладу „Криворізький національний університет МОН України на користь ОСОБА_2 заробітної плати за час вимушеного прогулу в сумі 16 131, 15 грн., моральної шкоди в сумі 30 000 гррн., витрат на правову допомогу в сумі 4560 грн. та судового збору в сумі 243,60 грн. - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення апеляційної скарги.

Суддя: Н. А. Літвіненко