РІШЕННЯ

іменем України

"13" травня 2015 р. 145/1786/14-ц

2/145/46/2015

Тиврівський районний суд Вінницької області

в складі: головуючий суддя Ліщишина М. Ю.

за участю секретаря Віценко К.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Тиврів справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій вказує, що 13.08.2005 року уклала шлюб з відповідачем у даній справі, який зареєстрували у відділі реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції м. Києва , актовий запис № 849.

В шлюбі в них народилася дочка - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Протягом останніх років шлюбні відносини між ними погіршились. Тепер у їх відносинах взагалі відсутнє порозуміння та повага. Основною причиною погіршення їх стосунків стало систематичне зловживання відповідачем алкогольними напоями, внаслідок чого він взагалі перестав забезпечувати утримання їх дитини та допомагати їй вести домашнє господарство. Спосіб життя відповідача призвів до того, що донька залишилася без належної батьківської уваги, сім'я позбавлена нормального спілкування, затишку та родинного тепла, а всі фінансові витрати по утриманню сім'ї в цілому лягли на неї. Така поведінка відповідача є нестерпною, приносить їй та дитині лише негативні емоції та душевні страждання.

Вважає, що шлюб між ними є лише формальним, оскільки особисті відносини між нею та відповідачем уже тривалий час фактично припинені, а нормальне спілкування - відсутнє. Її неодноразові прохання, не вживати алкоголь та допомагати їй утримувати сім'ю не дали жодних результатів. Відповідач не вважає за потрібне змінювати свою поведінку та спосіб життя. Продовжувати такі шлюбні відносини не бажає.

Оскільки відповідач справами сім'ї не цікавиться, участі у веденні спільного господарства не бере, вважає, що їх шлюб фактично розпався, в його збереженні немає жодного сенсу.

Спільне майно поділять добровільно .

Дочка після розірвання шлюбу залишиться проживати із нею.

Відповідач, як батько їх неповнолітньої дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 зобов'язаний утримувати її до досягнення повноліття.

З моменту припинення шлюбних відносин, відповідач матеріально їй та їх дитині взагалі не допомагає, участі у вихованні дочки не бере, внаслідок чого вона не має можливості сама утримувати їх неповнолітню дочку.

За останні роки відповідач неодноразово змінював місце роботи.

Просить стягувати аліменти в твердій грошовій сумі, а саме по 1500 грн. щомісячно. Інших утриманців у відповідача немає.

Просить розірвати шлюб.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця м. Київ на її користь аліменти в розмірі 1500 гривень щомісячно на утримання дочки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, починаючи з 26.09.2014 року до її повноліття.

Після розірвання шлюбу відновити їй дошлюбне прізвище "ОСОБА_1".

Стягнути з відповідача судові витрати .

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позовні вимоги змінила, просить стягувати з відповідача аліменти в розмірі 600 грн. щомісячно до досягнення дочкою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 повноліття. Позов про розірвання шлюбу задовольнити з підстав, наведених в заяві.

Відповідач ОСОБА_2 допитаний в порядку судового доручення, в судове засідання не з'явився, згідно надісланої до суду телеграми позов визнав частково, згоден на розірвання шлюбу та стягнення з нього аліментів на утримання дочки в розмірі 600 грн. щомісячно.

Суд, вислухавши позивачку, дослідивши матеріали справи вважає, що уточнені позовні вимоги слід задовольнити, виходячи з наступного :

Як зазначає позивачка і не заперечує відповідач, збереження даної сім'ї неможливе, оскільки сторони не підтримують шлюбних відносин, втратили взаємні почуття. Тому шлюб між ними, зареєстрований 13.08.2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції м. Києва необхідно розірвати.

Сторони мають дочку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що стверджується свідоцтвом про її народження.

Дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуває на утриманні матері.

Згідно ч.1 ст.11 Закону України "Про охорону дитинства" від 26.04.2001 р. батько і мати мають рівні обов'язки щодо своїх дітей.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідач цього обов'язку не виконує.

Інших утриманців у відповідача не має .

ОСОБА_2 не заперечує проти стягнення з нього аліментів в розмірі 600 грн. на місяць.

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Об'єднання в одній позовній заяві вимог про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання дитини відповідає вимогам ст. 126 ЦПК України.

Відповідно до частини 1 статті 88 ЦПК України із відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати, а саме сплачений судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 126, 174, 213 - 215, 367 ЦПК України, 110, 112, 113, 180, 182, 183 СК України ,-

вирішив:

Позов задовольнити .

Розірвати шлюб, зареєстрований 13 серпня 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції м. Києва між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, актовий запис № 849.

Після розірвання шлюбу позивачці відновити її дошлюбне прізвище "ОСОБА_1".

Рішення суду після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та відмітки в актовому записі про шлюб.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця м. Київ на користь ОСОБА_1 аліменти в розмірі 600 (шістсот) гривень щомісячно на утримання дочки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, починаючи з 26.09.2014 року до її повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів в розмірі за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 243,60 гривень на відшкодування витрат по сплаті судового збору .

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Вінницького апеляційного суду через Тиврівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особами, які брали участь у справі, але не були присутні під час проголошення судового рішення, може бути подано апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Ліщишина М. Ю.