Справа № 588/1010/15-ц
провадження № 2/588/379/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2015 року Тростянецький районний суд Сумської області в складі: головуючого судді Маслова В.В., за участю секретаря Кучмій Д.В., позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3. представника відповідача ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тростянець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору приватний нотаріус ОСОБА_5 про тлумачення змісту правочину,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про тлумачення змісту правочину, посилаючись на те, що 11 липня 2014 року вона уклала договір купівлі - продажу житлового будинку з відповідачкою ОСОБА_3, за умовами якого відповідачка зобовязувалась передати їй у власність майно житловий будинок, що знаходиться по вул. Олімпійська, 19, в м. Тростянець, Сумської області, а вона у свою чергу зобовязувалась прийняти це майно та сплатити за нього грошову суму, визначену цим договором, а саме:104000 грн., що еквівалентно 8965,52 доларів США, з яких кошти в сумі 17400 грн., що еквівалентні 1500 доларів США, вона як покупець мала сплатити відповідачці до підписання цього договору, а решту грошей в сумі 86600 грн., що еквівалентні 7465 52 доларів США, зобов'язувалась сплатити до 11липня 2015 року. В ході виконання договору між ними виникли розбіжності у тлумаченні його умов, які визначають вартість будинку. Так, на її (позивачки) думку, ціна продажу будинку є незмінною та становить 104000 грн., у той час як відповідачка наполягає на тому, що ціна продажу будинку не становить 104000 гривень, а є невизначеною у гривнях та її слід розраховувати виходячи з ціни продажу в доларах США (8355,52 доларів США) та відповідно до курсу долара по відношенню до гривні, що склався на момент кожного платежу. За таких обставин, враховуючи розбіжності у тлумаченні умов договору, які виникли між його сторонами, позивачка просила суд: 1) постановити рішення про тлумачення змісту правочину - договору купівлі-продажу житлового будинку з господарськими, побутовими будівлями та спорудами, що знаходиться по вул. Олімпійська, 19, в м. Тростянець Сумської області, укладеного між сторонами та посвідченого нотаріально, а саме розтлумачити пункт 2.1 Договору - "Ціна продажу", визначивши якою є загальна ціна договору в національній валюті України та чи має обов'язок покупець (позивачка) сплатити продавцю (відповідачці) остаточний розрахунок у доларах США і яка сума повинна бути цього розрахунку у гривнях.

Позивачка та її представник в судове засідання зявились, позов підтримали, посилаючись на викладені у ньому обставини.

Відповідачка та її представник в судове засідання зявились, проти позову заперечували посилаючись на те, що умови укладеного між сторонами договору купівлі продажу жилого будинку від 11 липня 2014 року для них є зрозумілими, не потребують тлумачення та свідчать про те, що ціна обєкта нерухомості була визначена виходячи з ціни продажу в доларах США (8355,52 доларів США), а тому оплата вартості будинку має здійснюватись відповідно до курсу долара по відношенню до гривні, що склався на момент кожного платежу.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_5, в судове засідання зявилась, у питанні заявлених вимог покладалась на розсуд суду та пояснила, що нею дійсно був нотаріально засвідчений договір купівлі продажу жилого будинку від 11 липня 2014 року укладений між сторонами, під час укладання якого сторони були попереджені про наявні ризики через зміну валютного курсу. Договір укладався з відстрочкою платежу, вартість обєкта нерухомості визначалась у гривні та з визначенням доларового еквіваленту. Такий варіант зазначення вартості товару відповідно до вимог ч. 2 ст. 533 ЦК України означає, що сума, яка підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, мотивуючи рішення, зазначає про наступне.

З матеріалів справи судом встановлено, що 11 липня 2014 року між сторонами був укладений нотаріально посвідчений договір купівлі продажу житлового будинку, що знаходиться по вул. Олімпійська, 19, в м. Тростянець, Сумської області.(а.с.7)

Згідно пункту 2.1. вказаного договору продаж житлового будинку з господарськими, побутовими будівлями і спорудами за домовленістю сторін вчинявся за 104000 грн., що еквівалентні 8965,52 доларів США, з яких кошти в сумі 17400 грн., що еквівалентні 1500 доларів США, покупець сплатив продавцю до підписання цього договору, а решту грошей в сумі 86600 грн., що еквівалентні 7465,52 доларів США покупець зобовязаний сплатити продавцю до 11 липня 2015 року.

Частинами 2-4 ст. 213 ЦК України визначено, що на вимогу однієї або обох сторін суд може постановити рішення про тлумачення змісту правочину. При тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів. Якщо буквальне значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів не дає змоги з'ясувати зміст окремих частин правочину, їхній зміст встановлюється порівнянням відповідної частини правочину зі змістом інших його частин, усім його змістом, намірами сторін. Якщо за правилами, встановленими частиною третьої цієї статті, немає можливості визначити справжню волю особи, яка вчинила правочин, до уваги беруться мета правочину, зміст попередніх переговорів, усталена практика відносин між сторонами, звичаї ділового обороту, подальша поведінка сторін, текст типового договору та інші обставини, що мають істотне значення.

За змістом вказаних норм тлумачення змісту правочину можливе за наявності спору, тобто коли сторони мають різне уявлення щодо свого волевиявлення або волевиявлення іншої сторони. Тлумачення змісту правочину є правом суду, а не обов'язком за умови наявності спору.

Метою тлумачення правочину є з'ясування того, що в ньому дійсно виражено, а не того, що малося на увазі.

Враховуючи наведене, перевіривши наявність правових підстав для тлумачення п. 2.1 договору купівлі-продажу від 11 липня 2014 року, укладеного між сторонами, суд дійшов висновку, що такі правові підстави для застосування ст. 213 ЦК України відсутні, оскільки обставини, на які посилається позивач не є достатнім доказом того, що між сторонами наявний спір з приводу виконання умов договору. Зокрема позивачкою не заявлено жодних вимог з цього приводу та не надано доказів того, яким чином і які її права порушено.

З урахуванням зазначеного та за відсутності поданого на вирішення суду спору між сторонами щодо виконання умов договору купівлі-продажу від 11 липня 2014 року, укладеного між сторонами, пов'язаного з неоднозначним тлумаченням його умов, суд не вбачає підстав для задоволення позову ОСОБА_1 про тлумачення змісту договору.

Керуючись ст.10, 11, 13, 60, 61, 63, 212-215, 292, 294 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору приватний нотаріус ОСОБА_5 про тлумачення змісту правочину відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Сумської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 діб з дня його проголошення.

Суддя В.В. Маслов