Справа № 212/1548/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2015 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого-судді Борис О.Н., з участю секретаря: Ширинової К.С, за участю позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду міста Кривого Рогу, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням, визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку, треті особи Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, ОСОБА_4,-

В С Т А Н О В И В:

У березні 2015 року позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить усунути їй, як власнику нерухомого майна, перешкоди у користуванні 1/2 частини житлової площі домоволодіння АДРЕСА_1, шляхом визнання ОСОБА_3 таким, що втратив право користування цією часткою домоволодіння та зняття останнього з реєстраційного обліку.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що вона є власницею 1/2 частини житлового будинку АДРЕСА_1. У вказаному домоволодінні зареєстровані відповідач, який приходиться їй онуком, та брат ОСОБА_4, за яким вона здійснює постійний догляд, оскільки останній є інвалідом.

У 2006 році ОСОБА_3 був зареєстрований у домоволодінні, що належить позивачу на праві власності. З 2010 року, ОСОБА_3 одружився та забравши всі свої особисті речі, перейшов мешкати до своєї дружини. Позивач просить позов задовольнити, оскільки у спірному помешканні відповідач не мешкає, обов'язки як член сім'ї власника домоволодіння не виконує, його реєстрація, чинить позивачу перешкоди у користуванні та розпорядженні власністю, перешкоджає оформити субсидію та сплата житлово-комунальних нарахувань на ім'я відповідача, є обтяжуючим фактором.

У судовому засіданні ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, посилаючись на підстави викладені у позові.

Відповідач у судове засідання надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає.

Представник третьої особи ГУ ДМС України в Дніпропетровській області надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, просить прийняти рішення згідно чинного законодавства.

Третя особа ОСОБА_4 надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, просить вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Заслухавши позивача, допитавши свідка, перевіривши та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступних підстав.

Згідно зі ст. ст. 3, 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав.

Статтями 10, 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Згідно копій витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с. 9-10), ОСОБА_1 є власником 1/2 частини будинку АДРЕСА_1. За вказаною адресою значаться зареєстрованими ОСОБА_3, який приходиться позивачу онуком та ОСОБА_4 - брат позивача, що підтверджено довідкою про склад сім'ї, видана головою квартального комітету № 31 (а.с. 12).

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст. 391 ЦК України, власник може вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном.

Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до Закону N 475/97-ВР від 17.07.1997 року "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції", закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст. ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею. Незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, ч. 1 ст. 317 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" від 11 грудня 2003 року, зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житлом.

Відповідно до п. 14 Тимчасового порядку реєстрації фізичних осіб від 16 січня 2003 року, на підставі рішення суду про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням чи права власності на квартиру, особа знімається з реєстраційного обліку.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач будучи власником 1/2 частки житлового будинку АДРЕСА_1, не може в повній мірі володіти, розпоряджатись та користуватись належним їй на праві власності майно, у зв'язку з реєстрацією відповідача у спірній квартирі. Як встановлено у судовому засіданні та не спростовано відповідачем, реєстрація відповідача у спірному помешканні тягне нарахування комунальних платежів, які позивач будучи пенсіонером та маючи на утриманні брата - інваліда, не в змозі сплачувати, крім цього, реєстрація відповідача їй перешкоджає оформити субсидію на житлово-комунальні послуги.

Як вбачається з акту, який міститься в матеріалах справи (а.с. 11), сусіди позивача підтверджують факт не проживання ОСОБА_3 у спірному домоволодінні, їх підписи засвідчені головою квартального комітету № 31.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_5 вказала суду, що позивач є її сусідкою, яка мешкає у будинку АДРЕСА_1, разом з братом інвалідом ОСОБА_4 та здійснює за ним догляд, оскільки останній є сліпим. ОСОБА_3 є онуком ОСОБА_1, який з 2010 року не проживає з позивачем. Востаннє відповідача бачила у жовтні 2014 року, онук приходив провідав бабусю та за годину пішов.

У суду немає підстав ставити під сумнів показання свідка і таких доказів суду не надано.

Таким чином, фактичні дані свідчать про обрання відповідачем іншого місця постійного проживання, даний факт свідчить про те, що відповідач ОСОБА_3 втратив інтерес до житлової площі як до місця свого проживання. Суду не надано доказів щодо поважності причин немешкання відповідача у домоволодінні АДРЕСА_1. Тому, суд, погоджується з доводами позивача, що дії ОСОБА_3 є протиправними та порушують права позивача як власника житлового приміщення.

Ґрунтуючись на вищевказаному, аналізуючи зібрані в справі докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині усунення перешкод в користування власністю є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. В іншій частині вимоги задоволенню не підлягають, оскільки визнання особи втратившим право користування житловим приміщенням є підставою для зняття останнього з реєстрації.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 317, 319, 321, 391 Цивільного кодексу України, ст. ст. 4, 10, 60, 74, 169, 212, 213-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням, визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку, треті особи Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, ОСОБА_4 - задовольнити частково.

Усунути ОСОБА_1 перешкоди в користуванні житловою площею 1/2 частини будинку АДРЕСА_1 Дніпропетровської області, визнавши ОСОБА_3, таким що втратив право користування житловою площею 1/2 частини будинку АДРЕСА_1.

В решті частини позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: О. Н. Борис