АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження № 22-ц/796/1533/2015 Суддя-доповідач Антоненко Н.О.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15січня 2015 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

у складі судді-доповідача Антоненко Н.О.,

суддів Стрижеуса А.М., Шкоріної О.І. при секретарі Слащуку А.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3, яка на підставі довіреності діє в інтересах ОСОБА_4, на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 3 листопада 2014 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Надра» про захист прав споживача.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія

в с т а н о в и л а :

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 3 листопада 2014 року у задоволенні позову ОСОБА_4 до ПАТ «Комерційний Банк «Надра» про захист прав споживача відмовлено.

Судом першої інстанції встановлено, що 5 квітня 2007 року між ПАТ «КБ «Надра» (що є правонаступником ЗАТ «КБ «Надра») та ОСОБА_4 укладено кредитний договір № ЗЗ/П/49/2007-840, за умовами якого позивач отримала у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти у сумі 225 000,00 дол. США строком до 03.04.2026 та сплатою відсотків на рівні 12,49 % річних. Цільове призначення кредиту - проведення розрахунків по договорам купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1.

Виходячи з того, що ОСОБА_4 надала банку анкету-заяву на отримання кредиту, в якій зазначила, що із основними умовами надання кредиту ознайомлена, а також що між ОСОБА_4 та ПАТ «КБ «Надра» виникли зобов'язальні правовідносини, які регулюються нормами ЦК України, а також що належних доказів на підтвердження укладення оспорюваного договору з порушенням положень Закону України «Про захист прав споживачів» суду у передбаченому ст.ст. 10, 60 ЦПК України порядку не надано, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

В апеляційній скарзі представник позивача ОСОБА_3 просить скасувати рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 3 листопада 2014 року та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_4 задовольнити у повному обсязі. Посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

У судове засідання апеляційного суду сторони не з'явились, про дату та час розгляду справи повідомлені належним чином (а.с. 59 - 60), заяв та клопотань про відкладення розгляду справи не подали, що відповідно до ст. 305 ЦПК України не перешкоджає розглядові справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та заявлених у суді першої інстанції вимог, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а оскаржуване рішення - залишенню без змін з огляду на таке.

Предметом спору у даній справі є захист прав споживача у зв'язку з неповнотою наданої банком інформації позичальнику щодо умов кредитного договору.

Встановлено, що 5 квітня 2007 року між ПАТ «КБ «Надра» (що є правонаступником ЗАТ «КБ «Надра») та ОСОБА_4 укладено кредитний договір № ЗЗ/П/49/2007-840, на підставі якого банк надав позичальнику грошові кошти у відповідності до положень ст. 1054 ЦК України.

Правильно встановлено судом першої інстанції, що кредитний договір від 05.04.2007 укладений сторонами на підставі вільного волевиявлення, вільного вибору контрагента та визначення умов кредитного договору у відповідності до ст. 627 ЦК України.

Кредитним договором від 05.04.2007 в забезпечення вимог ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачена сукупна вартість кредиту (в процентному значенні та в грошовому виразі) з урахуванням відсоткової ставки за кредитом та вартості всіх послуг, пов'язаних з одержанням кредиту та укладенням договору про надання споживчого кредиту (а.с. 5 - 6).

Виходячи з наведеного, не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги представника позивача ОСОБА_3 про те, що при укладанні кредитного договору з банком ОСОБА_4 не була обізнана про кредитні умови та ризики, які можуть настати внаслідок коливання курсу валют, а також що вона не отримала вичерпної інформації щодо сукупності вартості кредиту, адже вказані обставини спростовуються наявними у матеріалах справи доказами та наданими сторонами суду поясненнями.

Не заслуговують на увагу і доводи апеляційної скарги про порушення прав ОСОБА_4 як споживача банківських послуг, оскільки позивач самостійно, без будь-якого примусу, звернулася до банку з анкетою-заявою про намір отримати кредит, у якій зазначила, що з основними умовами надання кредиту ознайомлена (а.с. 31 - 32).

Фактично доводи апеляційної скарги зводяться до аналізу обставин, на які позивач посилалась в обґрунтування позовних вимог, які суд повно та всебічно з'ясував і перевірив, дав належну оцінку усім доказам та дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для їх задоволення. Доводи апеляційної скарги такого висновку суду не спростовують і на його правильність не впливають.

За таких обставин висновок суду, викладений в оскаржуваному рішенні, ґрунтується на вимогах закону і підтверджується матеріалами справи. Передбачених ст. 308 ЦПК України підстав для скасування рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 3 листопада 2014 року немає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303, 309, 313-315 ЦПК України, колегія

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, яка на підставі довіреності діє в інтересах ОСОБА_4, відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 3 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Суддя-доповідач Н.О. Антоненко

Судді А.М. Стрижеус

О.І. Шкоріна