Справа № 713/1868/2012
У Х В А Л А

Іменем України

25 серпня 2015 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі:

судді-доповідача - Ігнатюка Б.Ю.

суддів - Власова С.О., Бисаги Т.Ю.

при секретарі - Козаковій М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгород справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Хустського районного суду від 19 червня 2012 року по справі за позовом ПАТ «Універсал Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

в с т а н о в и л а :

ПАТ «Універсал Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 07.05.08 р. між ОСОБА_2 та ВАТ «Універсал Банк»(08.07.09р. змінено найменування на ПАТ «Універсал Банк») було укладено договір про видачу та використання кредитних карток VISA CLASSIC/№ VE 11380, згідно до якого відповідачу було надано кредит у сумі 10 000 грн. Відповідач зобов'язання виконав частково: повернув 1 293,35 грн. і сплатив 2 034,65 грн. відсотків за користуванням кредитом. Станом на жовтень 2010 року загальна сума заборгованості становить 17 627,55 грн.: 9 946,65 грн. - кредит; 7 249,49 грн. відсотки; 431,41 грн. - заборгованість по необхідним оплатам. Тому просило стягнути з відповідача 17 627,55 грн. та судові витрати.

Заочним рішенням суду позовну заяву задоволено.

Відповідач не погодився з цим рішенням, просив його скасувати та постановити нове, яким відмовити позивачу в позові як за безпідставністю позовних вимог та пропущенням строків позовної давності.

Апеляційна скарга мотивована невідповідністю висновків суду обставинам справи.

В судовому засіданні апелянт скаргу з наведених підстав підтримав.

Представник позивача в судове засідання не явився, про причину неявки не повідомив. Тому суд розглянув справу у його відсутності відповідно до ч.2 ст.305 ЦПК України.

Заслухавши апелянта та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з доведеності позовних вимог.

Апеляційна скарга відповідача містить такі доводи як невідповідність висновків суду обставинам справи, оскільки ним борг по кредиту оплачено в жовтні 2010 року та пропуск строку позовної давності.

Однак ці доводи не можуть бути прийняті до уваги.

Факт отримання кредиту в 10 тис. грн. на підставі договору між сторонами від 7 травня 2008 р. відповідачем не заперечується. Крім цього, у підтвердження цього факту позивачем надано копію зазначеного договору, додаток №1 до цього договору, виписку з особового рахунку відповідача, розрахунок заборгованості, з яких вбачається, що відповідач отримав кредит на вказану суму, однак своїх зобов'язань не виконав, в результаті чого утворилась заборгованість, яка станом на жовтень 2010 року становила в цілому 17 627,55 грн.

Заперечуючи твердження наявності заборгованості, відповідач стверджував в апеляційній скарзі про погашення кредиту в жовтні 2010 року, однак жодного доказу цього факту ним не надано. Тобто, цей факт ним не доведено і тому прийматись до уваги не може, оскільки відповідно до ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Голослівним є також твердження не збереження документальних підтверджень погашення кредиту, які, як вказано в апеляційній скарзі, він знищив по спливу трьох років.

Що ж стосується доводу апеляційної скарги про пропуск строку позовної давності, то слід відмітити, що строк позовної давності не пропущено.

Так, відповідно до п. 25.2. кредитного договору останній має не обмежений термін дії і припиняє свою дію тільки у випадку розірвання його будь-якою стороною відповідно до умов цього договору.

Відповідно до п.14 розірвання договору держателем визначається діагональним розрізом картки, доставкою її до будь-якого відділення банку та сплатою всіх заборгованостей, що виникли внаслідок утримання та використання картки до того часу. Доказів зазначених дій у справі немає, відповідно, договір не припинив свою дію на час пред'явлення позову - 14.04.2012 р.

Крім цього за змістом частини третьої статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Рішення по суті спору ухвалюється судом першої інстанції, а на стадії апеляційного провадження здійснюється лише перевірка законності й обґрунтованості рішення суду (стаття 303 ЦПК України), тому заява про застосування позовної давності може бути розглянута, якщо вона подана під час розгляду справи в суді першої інстанції. Така правова позиція висловлена ВСУ у справі за № 6-24 цс 14, яка є обов'язковою для врахування при вирішенні справи відповідно до ч.2 ст.214 ЦПК України.

Заяви про застосування строку позовної давності апелянтом до суду першої інстанції не надавалось і його доводи стосовно неповідомлення його про час та місце розгляду справи не відповідають дійсності, оскільки він за отриманням повістки не являвся, про що є відповідні відмітки пошти і ,крім цього, суд оголошував про виклик його до суду в установленому порядку через газету.

Інших доводів апеляційна скарга не містить.

Керуючись ст.ст.307, 308, 314 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Хустського районного суду від 19 червня 2012 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Судді: