Справа № 0907/2-3248/11
Провадження № 22-ц/779/1781/2015
Головуючий у 1 інстанції Бородовський С. О.
Суддя-доповідач Девляшевський В.А.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2015 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Девляшевського В.А.,

суддів: Меленко О.Є., Васильковського В.М.,

секретаря: Яковин М.Я.,

з участю: представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3,

представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_6 та в інтересах ОСОБА_7 до ОСОБА_2 про встановлення порядку користування житловим приміщенням та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_4 та виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про встановлення порядку користування квартирою та зміну договору житлового найму, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Івано-Франківського міського суду від 24 квітня 2015 року, -

в с т а н о в и л а :

У вересні 2010 року ОСОБА_4, ОСОБА_6 особисто та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_7 звернулися до ОСОБА_2 із вищезазначеним позов, обґрунтовуючи його тим, що в добровільному порядку сторони не можуть дійти згоди щодо користування квартирою АДРЕСА_1, а тому просили виділити їм в користування кімнати площею 12,2 кв.м, 7,3 кв.м, 8,0 кв.м та 17,1 кв.м, а відповідачці - кімнату площею 17,1 кв.м. Кухню, коридор, ванну кімнату та інші підсобні приміщення залишити в спільному користуванні.

У березні 2014 року ОСОБА_2 пред'явила до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_4 та виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради зустрічний позов про встановлення порядку користування квартирою та зміну договору житлового найму з аналогічних підстав. Просила виділити їй у користування кімнату площею 17,1 кв.м з балконом та кімнату площею 7,30 кв.м, а відповідачам ОСОБА_6, ОСОБА_7, та ОСОБА_4- відповідно кімнати площею 17,1 кв.м, 12,20 кв.м з балконом та 8,0 кв.м з балконом, а також зобов'язати ВК Івано-Франківської міської ради укласти з кожним відповідні договори житлового найму на виділені приміщення.

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 24 квітня 2015 року первісний позов задоволено. Постановлено встановити порядок користування житловим приміщенням АДРЕСА_1, виділивши в користування ОСОБА_2 ізольовану кімнату №8 площею 17,1 кв.м, а в користування позивачів кімнати площею 12,2 кв.м, 7,3 кв.м, 8 кв.м та 17,1 кв.м №2; кухню, коридор, ванну кімнату та інші підсобні приміщення залишити в спільному користуванні. Цим же рішенням зустрічний позов ОСОБА_2 задоволено частково, виділено їй в користування ізольоване приміщення - кімнату №8 площею 17,1 кв.м.

Не погоджуючись із даним рішенням, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, у якій посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права. На думку апелянта, суд безпідставно залишив поза увагою клопотання її представника про відкладення розгляду справи, яке було подано вперше за весь розгляд справи, а також суд вибірково виклав її позовні вимоги в своєму трактуванні. Також судом при винесенні рішення не було враховано того, що вона протягом останніх десяти років користується кімнатами 17,1 кв.м (за техпаспортом №2) та 7,30 кв.м з балконом, які оснащені підручними засобами для забезпечення її нормальної життєдіяльності, оскільки вона є інвалідом І групи і за станом здоров'я не може самостійно пересуватись, а тому їй потрібен доступ до свіжого повітря та сонця. Суд також не взяв до уваги й того, що виділена їй кімната №8 без балкону з темної сторони, що погіршує її моральний та фізичний стан. Крім того, судом не враховано, що позивачі протягом останніх п'яти років не проживають у спірній квартирі, оскільки мають власні квартири та не оплачують комунальні послуги за користування спірною квартирою. ОСОБА_2 також зазначає, що виділивши позивачам вищезазначені житлові кімнати, суд безпідставно збільшив належну їм частку в квартирі за рахунок балконів до 55,4 кв.м при праві на 46,26 кв.м. Посилаючись на вищенаведене, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким в позові відмовити.

В засідання апеляційного суду ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_7 і представник виконкому Івано-Франківської міської ради не з'явились з невідомих причин, хоча судові повідомлення їм надсилались повторно у встановленому законом порядку і завчасно. Отже, є правові підстави для розгляду справи у їх відсутності.

В судовому засіданні представник ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримала з мотивів, викладених у ній.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно із ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1)чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, 3) які правовідносини випливають із встановлених обставин, 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам судове рішення в даній справі не відповідає.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_7 згідно свідоцтва від 07.05.2002 року являються співвласниками в рівних частках спірної п'ятикімнатної квартири АДРЕСА_1 (копія свідоцтва та копія витягу про реєстрацію права власності - а.с.4-5). 02.10.2007 року шлюб між ОСОБА_4 і ОСОБА_2 було розірвано (копія свідоцтва - а.с.6). В подальшому між сторонами виник спір щодо користування названою квартирою.

Згідно технічного паспорту загальна площа спірної п'ятикімнатної квартири становить 90,1 кв.м, а житлова - 61,7 кв.м (копія техпаспорту - а.с.7). Ця квартира обладнана трьома балконами.

Згідно ч.3 статті 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Встановлено, що виділити у користування всім співвласникам квартири її частину, яка орієнтовно відповідає його частці у праві спільної часткової власності, можливо тільки за варіанту, при якому ОСОБА_2 виділяється кімната №8 житловою площею 17,10 кв.м, а іншим позивачам - решту кімнат.

Однак, колегія суддів вважає, що задовольняючи первинний позов ОСОБА_4 та інших і обираючи згаданий варіант поділу спірної квартири, суд першої інстанції не врахував, що ОСОБА_2 є інвалідом першої групи, пересувається на інвалідному візку і має особливі потреби у зв'язку із станом здоров'я. Для неї є життєво важливим доступ до балкону квартири. Проте, кімната №8, яку виділено у користування ОСОБА_2, балконом не обладнана. Виділити ж ОСОБА_2 іншу кімнату, яка б була обладнана балконом, істотно не порушивши при цьому її та інших співвласників квартири право на відповідну частку жилого приміщення неможливо.

Згідно Конвенції про права інвалідів від 13.12.2006 року, до якої приєдналась Україна, держави - учасниці зобов'язуються забезпечувати й заохочувати повну реалізацію всіх прав й основоположних свобод всіма інвалідами без буд-якої дискримінації за ознакою інвалідності.

Положеннями названої Конвенції передбачено, що держави-учасниці визнають рівне право всіх інвалідів жити у звичайних місцях проживання, коли варіанти вибору є рівними з іншими людьми, і вживають ефективних і належних заходів для того, щоб сприяти повній реалізації інвалідами цього права, щоб інваліди, зокрема, мали можливість вибирати нарівні з іншими людьми своє місце проживання й те, де й з ким проживати, і не були б зобов'язані проживати в якихось визначених житлових умовах; щоб інваліди мали доступ до різного роду послуг, що надаються вдома, за місцем проживання, і щоб послуги та об'єкти колективного користування, призначені для населення в цілому, були рівною мірою доступні для інвалідів і відповідали їх потребам.

В статті 20 Конвенції під назвою "доступність" вказано, щоб надати інвалідам можливість вести незалежний спосіб життя держави-учасниці вживають належних заходів для забезпечення інвалідам доступу нарівні з іншими, зокрема, до відкритих об'єктів і послуг. Ці заходи включають виявлення й усунення перепон і бар'єрів, що перешкоджають доступності, і поширюються, зокрема, на житлові приміщення.

В ст. ст. 29, 30 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні", в Державних будівельних нормах України "Доступність будинків і споруд для маломобільних груп населення" наголошується на необхідності пристосування житлових приміщень до потреб інвалідів, зокрема, інвалідів на кріслах-колясках.

Приймаючи до уваги вище наведене, колегія суддів вважає, що виділення у користування ОСОБА_2, яка є інвалідом і пересувається на кріслі-колясці, житлової кімнати №8, не обладнаної балконом, порушує її основоположні права, передбачені згаданою Конвенцією та іншими нормами чинного законодавства України.

Оскільки рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм матеріального і процесуального права, воно не може бути залишено в силі. По даній справі є правові підстави для ухвалення нового рішення.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 218; 307; 309; 313; 314; 319; 324; 325 ЦПК України, колегія суддів -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Івано-Франківського міського суду від 24 квітня 2015 року в даній справі скасувати. Ухвалити нове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_4, ОСОБА_6 та в інтересах ОСОБА_7 до ОСОБА_2 про встановлення порядку користування житловим приміщенням відмовити.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_4 та виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про встановлення порядку користування квартирою та зміну договору житлового найму відмовити.

Рішення набирає законної сили після проголошення, однак може бути оскаржене у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі двадцяти днів після набрання ним законної сили.

Головуючий В.А. Девляшевський

Судді: В.М. Васильковський

О.Є. Меленко