Справа № 159/1189/14-ц Головуючий у 1 інстанції: Бойчук П.Ю.
Провадження № 22-ц/773/1547/15 Категорія: 24 Доповідач: Федонюк С. Ю.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 жовтня 2015 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Федонюк С.Ю.,

суддів - Грушицького А.І., Завидовської-Марчук О.Г.,

при секретарі - Лимарі Р.С.,

з участю:

представника позивача Ткачук А.А.,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом Підприємства теплових мереж "Ковельтепло" до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Ковельської міської ради про стягнення заборгованості з оплати за комунальні послуги, за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_2 на рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 03 червня 2014 року,

в с т а н о в и л а :

В лютому 2014 року Комунальне підприємство теплових мереж "Ковельтепло" (далі- ПТМ «Ковельтепло») звернулося в суд із вказаним позовом, покликаючись на те, що у зв'язку з не оплатою відповідачами послуг, наданих підприємством з централізованого опалення та постачання гарячої води за період з листопада 2012 року по січень 2014 року утворилась заборгованість в сумі 892 грн. 25 коп., яку просили стягнути з відповідачів солідарно.

Рішенням Ковельського міськрайонного суду від 3 червня 2014 року позов задоволено частково.

Постановлено стягнути солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь Комунального підприємства теплових мереж "Ковельтепло" 541,60 коп. заборгованості за надані послуги та вирішено питання про стягнення судового збору, в решті позову відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Волинської області від 15 липня 2014 року рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 03 червня 2014 року залишено в силі.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції та ухвалою апеляційного суду, відповідач ОСОБА_2 подав касаційну скаргу в якій, покликаючись на порушення судами першої інстанції норм матеріального та процесуального права просив рішення судів скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в позові.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02 вересня 2015 року касаційну скаргу задоволено частково, ухвалу апеляційного суду скасовано та передано справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Заслухавши пояснення осіб, що беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, колегія суддів приходить до висновку що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних мотивів.

Згідно зі ч.1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Оскільки з тексту апеляційної скарги та пояснень апелянта в суді вбачається, що ним не оспорюється висновок суду щодо нарахування суми за постачання гарячої води і з порядком нарахування позивачем цих сум він погоджується, тому в цій частині рішення апеляційним судом не перевіряється. Отже, суд вважає, що стягнення за оплату послуг з постачання гарячої води в сумі 16,46 грн. за 1 куб. м. є вірним.

Відповідно до ч. 1 ст. 162 ЖК України плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов'язки, регулюються Законом України "Про житлово-комунальні послуги".

Суб'єктами цього Закону є органи виконавчої влади, місцевого самоврядування, виробники, виконавці та споживачі житлово-комунальних послуг, а також власники приміщень або будинків та балансоутримувачі, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачами, виконавцями або виробниками послуг.

Згідно зі ст. 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" залежно від функціонального призначення житлово-комунальними послугами є, зокрема, комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо).

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору про надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 3 ст. 20 цього Закону обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4

14.09.2012 року між Комунальним підприємством теплових мереж "Ковельтепло" та ОСОБА_2 укладено договір № 4/401 про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води в квартиру АДРЕСА_1, опалювальна площа квартири становить 46,8 кв.м. (а.с. 7-8). ОСОБА_2 є інвалідом війни ІІ групи.

Рішенням виконавчого комітету Ковельської міської ради від 23 липня 2009 року № 370 затверджено норми витрат тепла для ПТМ «Ковельтепло», а саме: на 1 кв. м. опалювальної площі в розмірі 0,123 Гкал та норму витрат тепла на підігрів 1 куб. м. води - 0,05 Гкал. Даний тариф на теплову енергію для потреб населення затверджений постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 14.12.2010 р. №1850 «Про затвердження тарифів на теплову енергію ПТМ «Ковельтепло» в розмірі 329,364 грн. з ПДВ за 1 Гкал, що введений в дію 01.02.2011 року.

Виходячи з встановлених норм, було прийнято рішення виконкому Ковельської міської ради № 586 від 28.12.2010 р. «Про затвердження тарифів на послуги теплопостачання» для населення та релігійних організацій, яким встановлено тариф за 1 кв.м. опалювальної площі в опалювальний період 6,74 грн. та 3,37 грн. протягом року.

Відповідно до ст.13 Закону України від 22.10.1993, № 3551-XII "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" інвалідам війни надається 100-процентна знижка плати за користування комунальними послугами (газом, електроенергією та іншими послугами) та скрапленим балонним газом для побутових потреб в межах середніх норм споживання.

Площа житла, на яку надається знижка, при розрахунках плати за опалення становить 21 кв. метр опалювальної площі на кожну особу, яка постійно проживає у житловому приміщенні (будинку) і має право на знижку плати, та додатково 10,5 кв. метра на сім'ю.

Для сімей, що складаються лише з непрацездатних осіб, надається 100-процентна знижка за користування газом для опалювання житла на подвійний розмір нормативної опалювальної площі (42 кв. метри на кожну особу, яка має право на знижку плати, та 21 кв. метр на сім'ю).

Даним Законом визначено, що державні соціальні гарантії - це встановлені законами, іншими нормативно-правовими актами соціальні норми і нормативи або їх комплекс, на базі яких визначаються рівні основних державних соціальних гарантій та нормативи витрат (фінансування)- показники поточних і капітальних витрат з бюджетів усіх рівнів на забезпечення задоволення потреб на рівні, не нижчому від державних соціальних стандартів і нормативів (стаття 1 Закону).

Згідно зі статтею 5 цього Закону державні соціальні стандарти і нормативи формуються, встановлюються та затверджуються у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України за участю та погодженням з іншими сторонами соціального партнерства, якщо інше не передбачено Конституцією України та законами України.

Статтею 9 Закону передбачено, зокрема, встановлення державою нормативів користування житлово-комунальними послугами, щодо оплати яких держава надає пільги.

Закон визначає, що нормативи споживання - це розміри споживання в натуральному виразі за певний проміжок часу (за рік, за місяць, за день) продуктів харчування, непродовольчих товарів поточного споживання та деяких видів послуг (абзац другий частини першої статті 4 Закону № 2017-III).

Тобто, ОСОБА_2, як особа, що має пільги, звільняється від оплати за надані послуги лише в разі, якщо об'єм спожитої теплової енергії не перевищує встановлених середніх норм споживання.

Фінансування витрат для забезпечення пільгами можливе в разі визначення в грошовому виразі вартості послуг з централізованого опалення на 1м кв. та вартості постачання води за 1 м куб., для чого, в свою чергу встановлюються тарифи.

Відповідно до умов договору № 4-401 від 14.09.2012 р., укладеного між сторонами (а.с.6-8), вартість 1 Гкал встановлена в розмірі 329,364 грн., при наявності лічильника теплової енергії в будинку (п.2.1).

Пунктом 2.2 договору передбачено, що плата за надані послуги за наявності засобів обліку води і теплової енергії справляється за їх показаннями згідно з пунктами 10-13 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення.

Як встановлено судом та не заперечувалося сторонами, в будинку відповідача по вул. Заводській, 9 в м. Ковелі встановлено тепловий лічильник.

Пуктом 12 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення встановлено, що у разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії споживач оплачує послуги згідно з їх показаннями пропорційно опалюваній площі (об'єму) квартири (будинку садибного типу) за умови здійснення власником, балансоутримувачем будинку та/або виконавцем заходів з утеплення місць загального користування будинку. У разі нездійснення таких заходів споживач не сплачує за опалення місць загального користування будинку.

Згідно із п.20 Правил плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку.

У платіжному документі передбачаються графи для зазначення поточних і попередніх показань засобів обліку води, теплової енергії, різниці цих показань або затверджених нормативів (норм) споживання, тарифу на даний вид послуг і суми, яка належить до сплати за надану послугу.

Відповідно до п.22 у разі коли споживач відповідно до законодавства має пільги з оплати послуг, у договорі робиться відповідна позначка. При цьому дані про зазначену пільгу вносяться у договір між виконавцем та постачальником.

У разі встановлення квартирних засобів обліку їх показання розподіляються пропорційно кількості мешканців квартири. Пільги споживачам з оплати послуг надаються на частку, отриману після такого розподілу, за фактичними витратами, але не вище нормативів (норм) споживання, визначених законодавством.

Тому, щоб визначити норму споживання в опалювальний період, необхідно норму витрат тепла на опалення помножити на встановлений тариф теплової енергії в грошовому виразі, розділивши на кількість місяців опалювального періоду, а саме: 0.123 Гкал х 329.36 грн. /6 міс. = 6.75 грн. Аналогічно визначається норма споживання за підігрів води: 0.05Гкал. х 329.36 грн. = 16.47 грн.(згідно рішення виконкому Ковельської міської ради № 370 від 23.07.2009 року).

Як вбачається з наданого в судовому засіданні представником позивача розрахунку щомісячної вартості 1 кв. м. за послуги теплопостачання по АДРЕСА_1 показник місячного використання теплової енергії по будинку в Гкал розподіляється пропорційно доа площі квартир (2356,5 кв.м.) за мінусом площ нежитлових приміщень (2661,5 кв.м. - 305 кв.м.= 2356,5 кв.м.). Кількість Гкал, що припадає на житлову площу квартир множиться на тариф 329,364 грн., ділиться на площу 2365,5 кв. м., результат дорівнює вартості 1 кв.м. опалювальної площі в поточному місяці.

Отже, нарахування оплати за опалення здійснюється виходячи із фактичної кількості спожитої енергії згідно показників будинкового лічильника і розмір оплати змінюється пропорційно до фактичного споживання теплової енергії. Тому в рахунках на оплату і зазначається різна вартість опалення і гарячої води залежно від кількості спожитої теплової енергії за місяць (а.с. 120-139).

Із поданого позивачем в суді апеляційної інстанції розгорнутого помісячного розрахунку вбачається таке.

За листопад 2012 року затвердженою нормою споживання в опалювальний період є тариф в розмірі 6,74 грн. за 1 кв.м., а за листопад 2012 року вартість 1 кв.м. складала 6,225 грн. з наступного розрахунку: 44,54 Гкал (спожито мешканцями будинку) х 329,364 грн.( вартість 1 Гкал) =14669,781 грн. (вартість спожитої теплової енергії будинком) /2356,5 кв.м. (площі всіх квартир будинку)=6,225 грн. (вартість 1 кв.м. за листопад). Тобто вартість 1 кв.м. за листопад 2012 року менша за 6,74 грн., тому нарахування до оплати по рахунка ОСОБА_2 склало 0 грн. і пільга надана 100%.

За грудень 2012 року: 55,12 Гкал (мешканцями будинку спожито) х 329,364 грн.=18154,972 грн./2356,5=7,704 грн. вартість за 1 кв.м. за грудень. 7,704 грн. - 6,74 грн.=0,9644 грн. (перевищення тарифу, яке не враховується при наданні 100 % пільги). Таким чином, 0,9644 грн. х 46,8 кв.м. =45,14 грн.(нарахування за опалення без надання пільги до оплати).

За січень 2013 року: 57,81 Гкал (мешканцями будинку спожито) х 329,364 грн.=19039,906 грн./2356,5=8,080 грн. вартість за 1 кв.м. за грудень. 8,080 грн. - 6,74 грн.=1,3397 грн.(перевищення тарифу, яке не враховується при наданні 100 % пільги). Таким чином, 1,3397 грн. х 46,8 кв.м. =62,70 грн.(нарахування за опалення без надання пільги до оплати).

За лютий 2013 року: 48,79 Гкал (мешканцями будинку спожито) х 329,364 грн.=16070,328 грн./2356,5=6,820 грн. вартість за 1 кв.м. за грудень. 6,820 грн. - 6,74 грн.=0,0796 грн.(перевищення тарифу, яке не враховується при наданні 100 % пільги). Таким чином, 0,0796 грн. х 46,8 кв.м. = 3,73 грн.(нарахування за опалення без надання пільги до оплати).

За березень 2013 року: 55,58 Гкал (мешканцями будинку спожито) х 329,364 грн.=18306,084 грн./2356,5=7,768 грн. вартість за 1 кв.м. за грудень. 7,768 грн.- 6,74 грн.=1,0283 грн.(перевищення тарифу, яке не враховується при наданні 100 % пільги). Таким чином, 1,0283 грн. х 46,8 кв.м. = 48,12 грн.(нарахування за опалення без надання пільги до оплати).

За квітень 2013 року: 58,79 Гкал (мешканцями будинку спожито) х 329,364 грн.=19362,157 грн./2356,5=8,216 грн. вартість за 1 кв.м. за грудень. 8,216 грн. - 3,37 грн. (за половину місяця) =4,8466 грн.(перевищення тарифу, яке не враховується при наданні 100 % пільги). Таким чином, 4,8466 грн. х 46,8 кв.м. =226,81 грн.(нарахування за опалення без надання пільги до оплати).

За жовтень 2013 року: 21,05 Гкал (мешканцями будинку спожито) х 329,364 грн.=6931,6301 грн./2356,5=2,941 грн. вартість за 1 кв.м. за грудень. 2,941 грн. - 3,37 грн.=0 грн. , тобто менша за норму споживання (пільга надана на 100%).

За листопада 2013 року : 31,50 Гкал (мешканцями будинку спожито) х 329,364 грн.=10375,559 грн./2356,5=4,403 грн. вартість за 1 кв.м. за грудень. 4,403 грн. - 6,74 грн.=0 грн., тобто менша за норму споживання (пільга надана на 100%).

За грудень 2013 року: 51,71 Гкал (мешканцями будинку спожито) х 329,364 грн.=17032,73 грн./2356,5=7,228 грн. вартість за 1 кв.м. за грудень. 7,228 грн. - 6,74 грн.=0,488 грн.(перевищення тарифу, яке не враховується при наданні 100 % пільги). Таким чином, 0,488 грн. х 46,8 кв.м. =22,84 грн.(нарахування за опалення без надання пільги до оплати).

За січень 2014 року: 64,92 Гкал (мешканцями будинку спожито) х 329,364 грн.=21381,323 грн./2356,5=9,073 грн. вартість за 1 кв.м. за грудень. 9,073 грн. - 6,74 грн.=2,3333 грн.(перевищення тарифу, яке не враховується при наданні 100 % пільги). Таким чином, 2,3333 грн. х 46,8 кв.м. =109,20 грн.(нарахування за опалення без надання пільги до оплати).

Отже, всього до оплати за фактично спожиту теплову енергію понад встановленні норми, на які не надається пільга 100% за період з листопада 2012 по січень 2014 року належить 518,54 грн.(45,14+62,70+3,73+48,12+226,81+22,84+109,20 )

Положеннями Закону "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" передбачено надання 100 % знижки в межах середніх норм споживання, яка в грошовому виразі закріплена в тарифах. Різницю між фактично спожитою тепловою енергією та встановленою нормою сплачує споживач.

Таким чином, підстав для задоволення апеляційної скарги немає, а її доводи спростовуються вище наведеним.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду, оскільки є власним тлумаченням відповідачем норм чинного законодавства і обставин справи.

З врахуванням наведеного колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України, тому підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 314-315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Ковельського міськрайонного суду від 03 червня 2014 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий

Судді