АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/2311/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : на ухвалу Коваль А. Б.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоПономаренка В. В.
суддівГончар Н. І. , Корнієнко Н. В.
при секретаріНаконечній М. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Нещадим І.С. на ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 20 квітня 2015 року про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_8 про зобов'язання ознайомлення з рухомим майном, -

в с т а н о в и л а :

У квітні 2015 року ОСОБА_7 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_8 про зобов'язання ознайомлення з рухомим майном, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 20 березня 2015 року на офіційному сайті Система електронних торгів арештованим майном було надруковано оголошення про проведення електронних торгів рухомого майна, яке знаходиться в АДРЕСА_1, та належить ДП «Уманський консервний комбінат».

Відповідальною особою щодо надання учасникам електронних торгів можливості ознайомитися з майном був призначений головний інженер ДП «Уманський консервний комбінат» ОСОБА_8

Позивач для участі в електронних торгах прибув до місця збереження майна з метою ознайомлення з останнім, однак в доступі до майна йому було відмовлено.

Враховуючи наведене, ОСОБА_7 просить суд зобов'язати відповідача надати йому ознайомитись з рухомим майном, яке знаходиться в АДРЕСА_1, та належить на праві власності ДП «Уманський консервний комбінат».

Крім того, ОСОБА_7 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просив зобов'язати відділ примусового виконання рішень ДВС України зупинити виконавче провадження, що пов'язане з продажем майна, яке знаходиться у АДРЕСА_1, та належить на праві власності ДП «Уманський консервний комбінат».

Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 20 квітня 2015 року заява ОСОБА_7 про забезпечення позову була задоволена.

Не погоджуючись з ухвалою суду, головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Нещадим І.С. звернувся до суду із апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні заяви позивача.

Заслухавши учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи та доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд змінює або скасовує ухвалу суду першої інстанції і постановляє ухвалу з цього питання, якщо воно було вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права або при правильному вирішенні було помилково сформульовано суть процесуальної дії чи підстави її застосування.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки ОСОБА_7 має намір взяти участь у електронних торгах з придбання арештованого майна, але відповідач позбавляє його можливості оглянути це майно, слід вжити заходів забезпечення позову шляхом зобов'язання відділу ДВС зупинити виконавче провадження з продажу спірного майна.

Однак, з таким висновком колегія суддів не погоджується.

Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного суду України, які містяться в Постанові №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч. 4 ст. 151 ЦПК), якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно ст. 152 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов'язку вчинити певні дії; забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам.

Вирішуючи питання щодо застосування певного виду забезпечення позову, суд повинен виходити з того, що наведений у ч. 1 ст. 152 ЦПК перелік видів такого забезпечення не є вичерпним, тому за наявності відповідного клопотання можуть бути застосовані й інші його види, але з урахуванням обмежень, установлених ч. 4 зазначеної статті.

Недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили.

З матеріалів справи вбачається, що у відділі примусового виконання рішень ДВС України перебуває виконавче провадження з продажу майна, належного ДП «Уманський консервний комбінат».

Враховуючи наведене, забезпечивши позов шляхом зобов'язання ДВС зупинити виконавче провадження з продажу вказаного майна, суд першої інстанції фактично зупинив виконання рішення суду, на підставі якого відкрито виконавче провадження.

Крім того, ст. 152 ЦПК України передбачає застосування такого виду забезпечення позову як зупинення продажу арештованого майна виключно при розгляді позову про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Позивач же звернувся до суду із позовом про зобов'язання ознайомлення з рухомим майном.

Ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавче провадження підлягає обов'язковому зупиненню у разі, зокрема, зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа (пункт 4); зупинення виконання відповідного рішення або виконавчого провадження посадовою особою, якій законом надано таке право (пункт 6); зупинення судом реалізації арештованого майна (пункт 7).

Ст. 38 Закону України «Про виконавче провадження» визначено підстави для можливого зупинення виконавчого провадження державним виконавцем.

Враховуючи наведене, зобов'язавши державного виконавця зупинити виконавче провадження, суд повинен був зазначити визначену Законом підставу для його зупинення.

Ч. 3 ст. 152 ЦПК України передбачено, що види забезпечення позову мають бути спів мірними із заявленими позивачем вимогами.

На думку колегії суддів, позовна вимога про зобов'язання надати можливість ознайомитись із майном, яке підлягає продажу, на є підставою для зупинення виконання рішення суду, тобто не є спів мірною з обраним позивачем видом забезпечення позову.

Враховуючи наведене, при постановленні зазначеної ухвали суд першої інстанції діяв всупереч нормам процесуального законодавства та поза межами своїх процесуальних повноважень, тому вона підлягає скасуванню, з постановленням нової ухвали про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 312, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Нещадим І.С. - задовольнити.

Ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 20 квітня 2015 року про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_8 про зобов'язання ознайомлення з рухомим майном - скасувати та постановити нову, якою в задоволенні заяви ОСОБА_7 про забезпечення позову шляхом зобов'язання відділу примусового виконання рішень державної виконавчої служби України зупинити виконавче провадження, що пов'язане з продажем майна, яке знаходиться в АДРЕСА_1, та належить Дочірньому підприємству «Уманський консервний комбінат» - відмовити.

Направити копію даної ухвали відділу примусового виконання рішень державної виконавчої служби України.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку до суду касаційної інстанції не підлягає.

Головуючий :

Судді :