Справа № 368/2156/14-ц Головуючий у І інстанції Кириченко В.І.
Провадження № 22-ц/780/724/15 Доповідач у 2 інстанції Голуб
Категорія 47 21.01.2015
УХВАЛА

Іменем України

21 січня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді Голуб С.А.,

суддів Фінагєєва В.О., Таргоній Д.О.,

за участі секретаря Черепинець А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Кагарлицького районного суду Київської області від 02 грудня 2014 року у справі за заявою ОСОБА_1, зацікавлені особи: ОСОБА_2, Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Реєстраційної служби Кагарлицького районного управління юстиції, Стайківська сільська рада Кагарлицького району Київської області про встановлення факту батьківства, -

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаною заявою посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер його батько ОСОБА_3, який на момент народження заявника не перебував у шлюбі з його матір'ю. У свідоцтві про народження запис графі «батько» відсутній.

На підставі викладеного просив суд встановити факт, що померлий ОСОБА_3 є його рідним батьком, у зв'язку з необхідністю отримання свідоцтва про народження із записом про те, що вказана особа є його батьком, а також для захисту честі та гідності, офіційної можливості заявника особисто сприймати та повідомляти походження повного імені та по батькові.

Ухвалою Кагарлицького районного суду Київської області від 02 грудня 2014 року заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

В доводах апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції долучив до матеріалів справи документи, що подані особою, яка була залучена до судового розгляду, в супереч вимогам цивільно-процесуального законодавства та не врахував обставини на які посилався заявник.

Крім того, суд не звернув увагу на те, що встановлення факту батьківства необхідно було для захисту особистого права на ім'я та походження.

На підставі викладеного ОСОБА_1 просив скасувати вказану ухвалу суду та постановити нову ухвалу, якою справу повернути для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 256 ЦПК України, суд розглядає заяви про встановлення фактів, що мають юридичне значення, в тому числі й встановлення факту батьківства.

При цьому, розглядаючи подібного роду справи, суди повинні враховувати роз'яснення Верховного Суду України, що містяться в Постанові Пленуму «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року.

Відповідно до п. 1 зазначеної Постанови Пленуму в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Як вбачається з п. 15 цієї ж Постанови Пленуму, суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини, і вирішує їх з урахуванням всіх істотних обставин.

Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини і можуть бути подані матір'ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття.

Відповідно до ч. 4 ст. 256 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлено під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Як вбачається із матеріалів справи рішенням апеляційного суду Київської області від 13 лютого 2014 року було відмовлено в позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства, встановлення нікчемності заповіту та визнання права на спадкове майно. Підставою позову було відкриття спадщини після смерті ОСОБА_3, а також відсутність в актовому запису про народження ОСОБА_1 запису про батька. Позивач просив визнати його сином ОСОБА_3, встановити нікчемність заповіту, складеного ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 та визнати його власником і порядку спадкуваня житлового будинку.

Також ОСОБА_1 звертався до суду із заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту родинних відносин в якій просив визнати ОСОБА_3 батьком ОСОБА_1

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 17 червня 2012 року вказана заява залишена без розгляду у зв»язку із наявністю спору про право.

Враховуючи наведене, судова колегія вважає, що судом першої інстанції не було допущено порушень норм процесуального законодавства при постановлені ухвал про залишення заяви без розгляду.

Доводи ж апеляційної скарги є не обґрунтованими та не зазначають правових підстав для скасування оскаржуваної ухвали .

Керуючись ст. ст. 303, 307, 312, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Кагарлицького районного суду Київської області від 02 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді