Номер провадження 2/754/4119/15
Справа №754/9357/15-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

04 листопада 2015 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Таран Н.Г.

за участю секретаря судового засідання: Чернишової А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про розірвання шлюбу

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від вказаного шлюбу мають малолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Сімейне життя не склалося, припинили подружні стосунки, сенсу в збережені сім'ї не вбачає. В зв'язку з вищевикладеним просить шлюб розірвати.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, причини неявки в судове засідання суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у його відсутності на адресу суду не надходили, а тому суд, відповідно до ст. 224 ЦПК України, ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, позивач не заперечує проти такого порядку вирішення справи.

Суд дослідивши письмові докази в справі, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Так, з матеріалів справи вбачається, що сторони зареєстрували шлюб 13.07.2005 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1099, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.4).

Від вказаного шлюбу мають малолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини (а.с.5).

Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу жінки та чоловіка не допускається.

Відповідно до ч.3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного та психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно з вимогами ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, оскільки позивач не бажає перебувати у шлюбі, а примушування до шлюбу не допускається - збереження шлюбу суперечить її інтересам, при цьому також враховується, що відповідач, який повідомлений належним чином про розгляд справи, жодних заперечень на позовну заяву не подав хоча розгляд справи відкладався за його клопотанням для надання часу визначитись із своєю позицією у справі.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати пов'язані з розглядом справи підлягають стягненню з відповідача, однак, відповідач як учасник ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2 категорії (а.с.6) звільняється від сплати судового збору, а тому витрати по сплаті судового збору відносяться за рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. 24, 56, 112 СК України, ст.ст. 10, 11, 60, 61, 88, 209, 213-215, 224-226, 294, 296 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 13.07.2005 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1099 - розірвати.

Рішення може бути оскаржене позивачем до Апеляційного суду міста Києва через Деснянський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його прийняв, за письмовою заявою відповідача, поданою з врахуванням вимог ст. 229 ЦПК України. Заява про перегляд рішення може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: Н.Г.Таран