АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/24/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 47 Чебану М. М.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоМіщенка С. В.
суддівМагди Л. Ф. , Сіренка Ю. В.
при секретаріЯремич В.І., Рибасюк О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу представника за довіреністю ОСОБА_7 - ОСОБА_8 на рішення Кам'янського районного суду Черкаської області від 18 червня 2014 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_7 до товариства з обмеженою відповідальністю «Інвест-Агропром», відділу Держземагенства у Кам'янському районі Черкаської області про визнання додатку до договору оренди земельної ділянки недійсним та скасування його державної реєстрації, -

в с т а н о в и л а :

У січні 2014 року ОСОБА_7 через свого представника ОСОБА_8 звернувся до суду з позовом до ТОВ «Інвест-Агропром», відділу Держземагенства у Кам'янському районі Черкаської області про визнання додатку до договору оренди земельної ділянки недійсним та скасування його державної реєстрації.

Обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧР № 040089 від 10 травня 2006 року він є власником земельної ділянки, яка розташована в межах Радиванівської сільської ради Кам'янському району Черкаської області, площею 4,42 га.

06 березня 2006 року між позивачем та ТОВ «Інвест-Агропром» було укладено договір оренди вищевказаної земельної ділянки, строком на 5 років, який зареєстровано у Кам'янському районному відділі ЧРФДП «Центр ДЗК» 05 вересня 2007 року. ОСОБА_7 звертався до керівництва орендаря з повідомленням про припинення виконання умов договору оренди землі за закінченням терміну його дії.

Пізніше позивачу стало відомо, що між тими ж самими сторонами укладено додаток зі змінами та доповненнями до договору оренди землі від 06 квітня 2009 року, який зареєстровано у Кам'янському районному відділі ЧРФДП «Центр ДЗК» 26 червня 2009 року. Відповідно до змінених умов договору оренди землі пункт 8 втратив чинність та його викладено в наступній редакції: «Договір укладений на десять років, починаючи з моменту державної реєстрації цього додатку. …»

Оскільки протиправними діями з боку ТОВ «Інвест-Агропром» було укладено, підписано та зареєстровано вказаний додаток до договору оренди землі, представник позивача просив суд визнати недійсним додаток від 06 квітня 2009 року та скасувати його державну реєстрацію від 26 червня 2009 року.

Рішенням Кам'янського районного суду Черкаської області від 18 червня 2014 року відмовлено повністю у задоволенні позовних вимог ОСОБА_7

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_7, через свого представника за довіреністю ОСОБА_8, подав апеляційну скаргу, в якій зазначав, що відповідно до ч. 1 ст. 30 Закону України «Про оренду землі» зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін, а орендарем не було надіслано апелянту проекту змін та доповнень до договору оренди землі. Зазначені дії з боку відповідача суперечать інтересам ОСОБА_7 у реалізації права володіння, користування та розпорядження вказаною земельною ділянкою. Чого не врахував суд першої інстанції при ухваленні рішення, допустивши неповноту розгляду справи та не перевіривши докази надані сторонами зокрема з приводу звернень позивача до начальника відділу Держземагентства з приводу надання копії змін до договору, що підтверджує посилання позивача на ту обставину, що ним вказані зміни не підписувалися і другого їх примірника йому не вручалося. Як не перевірив і обставин реєстрації цих змін та їх відповідності чинному законодавству.

Тому, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, ОСОБА_7 через свого представника ОСОБА_8 просив скасувати рішення Кам'янського районного суду Черкаської області від 18 червня 2014 року та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Заслухавши учасників процесу, що з'явилися, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність, обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія приходить до висновку, що у задоволенні апеляційної представника ОСОБА_7 за довіреністю ОСОБА_8 належить відмовити.

Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Статтею 303 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

Згідно ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Статтею 215 ЦК України передбачено , що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Пунктом 8 Постанови пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року № 9 « Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», роз'яснено, що відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені ст. 203 ЦК України.

Відповідно до ст. 360-7 ЦПК України рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України.

Верховний Суд України у постанові від 18 грудня 2013 року № 6-127цс13, дійшов до висновку , що вільне волевиявлення учасника правочину, передбачене статтею 203 ЦК України, є важливим чинником, без якого неможливо укладення договору оренди земельної ділянки. Своє волевиявлення на укладення договору учасник правочину виявляє в момент досягнення згоди з усіх істотних умов, складання та скріплення підписом письмового документа.

Обґрунтовуючи позов, ОСОБА_7, як на підставу для визнання недійсності додатку до договору оренди землі від 06 квітня 2009 року, посилався на ту обставину, що цей додаток ним не підписувався, а отже не було досягнуто всіх істотних умов договору та його волевиявлення на його укладення. У апеляційній скарзі апелянт зазначав, що під час розгляду справи в суді першої інстанції не було належним чином перевірено посилання позивача на вказану обставину та невірно судом надано оцінку доказам, які були надані позивачем на підтвердження цієї обставини.

У зв'язку з цим за клопотанням ОСОБА_7 на стадії перегляду рішення апеляційним судом була призначена та проведена судово-почеркознавча експертиза.

Відповідно до експертного висновку №1386/1677/14-23 від 17.12.2014 року - підпис від імені ОСОБА_7 в графі «Орендодавець» в документі «Зміни та доповнення до договору оренди землі між ТОВ «Інвестагропром» та гр. ОСОБА_7» від 06 квітня 2009 року виконаний самим ОСОБА_7

Тому дані посилання позивача не знайшли свого підтвердження і в суді апеляційної інстанції, а навпаки було доведено, що між ТОВ «Інвестагропром» та гр.ОСОБА_7 було досягнуто істотних умов при укладенні 06.04.2009 року додаткового договору про зміни та доповнення до договору оренди землі між ТОВ «Інвестагропром» та ОСОБА_7, який був належним чином підписаний сторонами та пройшов державну реєстрацію. Крім того, протягом періоду часу з 06.09.2009 року по 2014-й рік ОСОБА_7 отримував оренду плату від ТОВ «Інвестагропром», що спростовує доводи позивача вказані у позовній заяві та апеляційній скарзі.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_7 про визнання додатку до договору оренди земельної ділянки недійсним та скасування його державної реєстрації суд правильно встановив правовідносини, що склалися між сторонами та правильно визначив норми матеріального права, які підлягають до застосування при вирішення даного спору. І, враховуючи, що позивач не довів наявність підстав для визнання зазначеного правочину недійсним, суд дійшов до правильного висновку про відмову в задоволенні даного позову. А доводи апелянта є не суттєвими, не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи та не дають підстав для зміни чи скасування спірного рішення суду.

Частиною 1 ст.308 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а ч.2 ст.308 ЦПК України передбачає також, що не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Тому, за встановлених обставин апеляційну скаргу належить відхилити, а рішення суду першої інстанції - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 314, 315, ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника за довіреністю ОСОБА_7 - ОСОБА_8 на рішення Кам'янського районного суду Черкаської області від 18 червня 2014 року - відхилити.

Рішення Кам'янського районного суду Черкаської області від 18 червня 2014 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_7 до товариства з обмеженою відповідальністю «Інвест-Агропром», відділу Держземагенства у Кам'янському районі Черкаської області про визнання додатку до договору оренди земельної ділянки недійсним та скасування його державної реєстрації - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до суду касаційної інстанції.

Головуючий :

Судді :