Справа № 438/1550/15-ц
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

"17" грудня 2015 р. суддя Бориславського міського суду Львівської області Слиш А.Т. вивчивши матеріали цивільної справи за позовом прокурора м.Борислава в інтересах держави в особі Східницької селищної ради до ОСОБА_1 про визнання недійсним державного акту, витребування земельної ділянки,-

в с т а н о в и в:

Прокурором м.Борислава подано позов до суду в інтересах держави в особі Східницької селищної ради до ОСОБА_1 про визнання недійсним державного акту, витребування земельної ділянки.

Ознайомившись із позовною заявою та додатками до неї приходжу до висновку, що вона не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України.

Відповідно до ч.5 ст. 119 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України «Про судовий збір» від 08.07.2011 р. № 3674-VI (далі - Закон № 3674-VI, в редакції чинній на дату звернення позивача з позовом до суду).

01 вересня 2015 року набрав чинності Закон України від 22.05.2015 р. «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору», яким внесено зміни до Закону України «Про судовий збір». Зокрема, статтю 5 Закону викладено у новій редакції, згідно з якою позбавлено пільг щодо сплати судового збору органи прокуратури, державні органи та органи місцевого самоврядування, а Прикінцевими положенням цього Закону зобовязано Кабінет Міністрів України забезпечити відповідне фінансування державних органів, які позбавляються пільг щодо сплати судового збору.

Частиною 2 ст.9 цього Закону передбачено, що суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Статтею 4 ЗУ «Про судовий збір» визначено розміри ставок судового збору. Так, за подання до суду юридичною особою позовної заяви майнового характеру ставка судового збору встановлюється у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати. На 01 січня 2015 року розмір мінімальної заробітної плати в Україні становить 1218,00 грн.

Таким чином, позивач за подання даного позову зобовязаний сплатити судовий збір у розмірі 1218,00 грн. (за позовні вимоги майнового характеру). Однак доказів сплати судового збору за подання позову, який містить вимоги майнового характеру позивачем до суду не надано.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про прокуратуру», на прокуратуру, відповідно до Конституції України покладається функція, зокрема, представництво інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених законом.

Як визначено у ч. 2 ст. 45 ЦПК України, з метою представництва інтересів громадянина або держави в суді прокурор в межах повноважень, визначених законом, звертається до суду з позовною заявою (заявою), бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом інших осіб, на будь-якій стадії її розгляду, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення Верховним Судом України, про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній заяві (заяві) самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача. Прокурор, який звертається до суду з метою представництва інтересів громадянина або держави в суді (незалежно від форми, в якій здійснюється представництво), повинен обґрунтувати наявність підстав для здійснення такого представництва, передбачених частинами другою або третьою статті 25 Закону України «Про прокуратуру». Невиконання прокурором вимог щодо надання суду обґрунтування наявності підстав для здійснення представництва інтересів громадянина або держави в суді має наслідком застосування положень, передбачених статтею 121 цього Кодексу.

Згідно ч. 3 та ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року № 1697-VII, прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті. Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов'язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб'єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб'єктом владних повноважень. Виключно з метою встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави в суді у випадку, якщо захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, прокурор має право отримувати інформацію, яка на законних підставах належить цьому суб'єкту, витребовувати та отримувати від нього матеріали та їх копії.

Отже, при звернені до суду з даним позовом прокурор повинен був обґрунтувати наявність підстав для здійснення такого представництва, а саме, обґрунтувати, що Східницька селищна рада не здійснює або неналежним чином здійснює захист законних інтересів держави; надати докази на підтвердження того, що він попередньо, до звернення до суду, повідомляв про це Східницьку селищну раду. Зазначення прокурором про те, що Східницька селищна рада не вжила заходів щодо звернення до суду із відповідним позовом, є тільки загальною фразою.

Крім цього, в статті 2 Закону «Про місцеве самоврядування» зазначено, що місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об'єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.

Місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через рйонні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.

Як вбачається з позовної заяви, прокурор м.Борислава Львівської області, подав позов в інтересах держави, в особі Східницької селищної ради, яка є представницьким органом місцевого самоврядування, в якому діє принцип народовладдя.

Отже, фактично прокурор подав позов і не в інтересах окремого громадяни, і не в інтересах держави, а в інтересах територіальної громади, що не передбачено ні Конституцією України, ні Законом України «Про прокуратуру».

Невиконання прокурором вимог щодо надання суду обґрунтування наявності підстав для здійснення представництва інтересів громадянина або держави в суді має наслідком застосування положень, передбачених статтею 121 цього Кодексу. Однак, прокурором в порушення вимог ст. 45 ЦПК України та ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» не обґрунтував наявність підстав для представництва інтересів держави у суді.

За таких обставин, суд вважає за необхідне надати позивачу строк для усунення вказаних недоліків, а саме: сплатити судовий збір на розрахунковий рахунок суду у встановленому законом розмірі та надати суду відповідні документи, що підтверджують сплату судового збору; надати докази, які підтверджують неможливість осіб, в інтересах яких він звернувся до суду, самостійно здійснювати представництво своїх інтересів в суді та наявність підстав для представництва інтересів держави у суді.

Згідно ст.121 ЦПК України, суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог викладених у статтях 119-120 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст.121 ЦПК України, -

у х в а л и в:

Позовну заяву прокурора м.Борислава в інтересах держави в особі Східницької селищної ради до ОСОБА_1 про визнання недійсним державного акту, витребування земельної ділянки - залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність виправити зазначені в ухвалі недоліки позовної заяви протягом пяти днів з дня отримання позивачем копії даної ухвали .

Розяснити позивачеві, що у випадку неусунення зазначених в ухвалі недоліків, позовна заява буде повернута позивачеві .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Слиш А.Т.