Справа № 219/8320/15-ц
Провадження № 2/219/3544/2015
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 жовтня 2015 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі головуючого судді Фролової Н.М. при секретарі Соколовій О.А., за участю позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Артемівська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Повного товариства «Климчук і компанія «Ломбард капітал» про стягнення матеріальної та моральної шкоди,-
Відповідач не забезпечив участі свого представника в судовому засіданні, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Відповідно до ст.224 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечує позивач.
Заслухав позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів" №5 від 12.04.2015 р. судам слід мати на увазі, що до відносин, які регулюються Законом України "Про захист прав споживачів", належать, зокрема, ті, що виникають із ... договорів про надання фінансово-кредитних послуг для задоволення власних побутових потреб громадян (у тому числі про надання кредитів...).
Згідно зі ст. ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України обов'язком позичальника за кредитним договором є, зокрема, повернення кредиту та сплата процентів за користування ним.
З матеріалів справи вбачається, що між сторонами по даній справі виникли зобов'язальні відносини щодо надання ломбардом фінансового кредиту.
Судом встановлено, що 03 червня 2014 року між Повним товариством "Климчук і компанія "Ломбард капітал" та ОСОБА_1 було укладено договір № 361-000002187 про надання фінансового кредиту під заставу майна, за яким останній заклав телевізор «Sоnу 42ЕХ410» з договірною оціночною вартістю в сумі 1500 грн., вказаний договір сторонами наданий не був, оскільки, як зазначає позивач його копія договору у нього не зберігалася, а відповідач зазначає, що не має можливості також надати цей договір, оскільки він залишився в м. Єнакієве, однак сторони не заперечували факт укладання такого договору.
Як вбачається з копії додаткової угоди №1 (подовження терміну) від 07.07.2014 р. до договору фінансового кредиту під заставу майна № 361-000002187 від 03.06.2014 р. (який і береться за основу) позикодавець Повне товариство "Климчук і компанія "Ломбард Капітал", відділення, що знаходиться за адресою: Донецька область, м.Єнакієве, просп. Берегового, буд.50-а, в особі, що вказана у п.2 Специфікації №1 до Договору, з одного боку, та позичальник в особі що вказана у п.2 Специфікації №1 до Договору, з іншого боку, уклали додаткову угоду до договору про надання фінансового кредиту під заставу майна (дата і місто укладання зазначені у Специфікації №1) на наступних умовах: строк користування кредитом з 03.07.2014 р. по 02.08.2014 р. відсотки за користування кредитом складають 0,5300% на добу; сума відсотків з дати набуття чинності -238,50 грн., загальна сума грошових коштів за користування кредитом до повернення позикодавцю -1738,50 грн.; дата до повернення - 02.08.2015 р., оціночна вартість - 1500,00 грн.; опис застави - телевізор "Sоnу 42ЕХ410", додаткова угода підписана сторонами (а.с.8).
Доказів на підтвердження того, що позивач після закінчення строку користування кредитом виконав перед відповідачем свої зобов'язання щодо повернення суми в розмірі 1738,50 грн. не надано.
Згідно ч.3 ст.587 ЦК України, заставодержатель, який володіє предметом застави, у разі втрати, псування, пошкодження або знищення заставленого майна з його вини зобов'язаний відшкодувати заставодавцю завдані збитки.
Згідно зі ст.48 Закону України "Про заставу" за втрату або недостачу предмета закладу заставодержатель несе відповідальність у розмірі вартості втраченого майна, а за пошкодження предмета закладу - в розмірі суми, на яку знизилась вартість заставленого майна (ч.1). Заставодержатель зобов'язаний відшкодувати заставодавцю всі
заподіяні втратою, недостачею чи пошкодженням предмета закладу збитки в повному обсязі, якщо це передбачено законом чи договором (ч.2). Заставодержатель відповідає за втрату, недостачу чи пошкодження предмета закладу, якщо він не доведе, що втрата,недостача чи пошкодження сталися не з його вини (ч.1). Якщо заставодержателем є ломбард або інша організація, для якої надання кредитів громадянам під заклад є предметом її
діяльності, звільнення від відповідальності може мати місце лише за умови, що заставодержатель має докази, що втрата, недостача чи пошкодження предмета закладу сталися внаслідок непереборної сили (ч.4).
Суд не приймає до уваги доводи відповідача викладені в запереченнях щодо звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання внаслідок непереборної сили, а саме проведення АТО та віднесення м. Єнакієве до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, оскільки це є загальновідомим з наступних підстав: Беручи до увагу правову природу такого явища як непереборна сила, можна зробити висновок, що це надзвичайна і невідворотна зовнішня подія, яка повністю звільняє від відповідальності заподіювача шкоди за умови, що останній не міг її передбачити або передбачив, але не міг її відвернути, і, здійснюючи вплив на його діяльність, спричинила настання шкоди. В юридичній літературі також містяться й інші визначення непереборної сили, згідно з якими - це подія об'єктивно невідворотна за даних умов не тільки для даного заподіювача шкоди, але й для інших осіб при осягненому рівні науки і техніки; дана подія є надзвичайною і не може бути передбаченою заподіювачем шкоди. Таким чином, для звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання боржник повинен довести: 1) наявність обставин непереборної сили; 2) її надзвичайний характер; 3) неможливість попередити за даних умов завдання шкоди; 4) причинний зв'язок між даною обставиною і завданою шкодою.
Відповідач зазначає в своїх запереченнях, що з 15 квітня та до цього часу на території Донецької та Луганської області проводиться АТО та сам зазначає, що це загальновідомий факт, з чого слідує, що відповідач міг передбачити такий розвиток подій, а саме втрату, недостачу чи пошкодження предметів застави, натомість продовжував здійснювати свою діяльність, в тому числи і в червні та липні 2014 року.
Одночасно, суд враховує, що позивачем не надано доказів на підтвердження того, що він після закінчення строку користування кредитом виконав перед відповідачем свої зобов'язання щодо повернення суми в розмірі 1738,50 грн.
Суд не приймає до уваги доводи позивача що вчинення відносно нього шахрайських дій з боку працівників ломбарду, оскільки особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили (ст.17 КПК України).
Враховуючи викладене суд приходить до висновку про відмову в задоволені позовних вимог щодо відшкодування матеріальної шкоди.
Щодо вимог про відшкодування моральної шкоди слід зазначити наступне, що правовідносини, що виникли між сторонами є договірними, тому відшкодування моральної шкоди у випадку їх порушення законом не передбачено, тому в задоволені цієї частини позову також слід відмовити.
Ухвалою суду від 14.09.2015 року, враховуючи майновий стан позивача ОСОБА_1 було відстрочено сплату судового збору по даній справі до ухвалення рішення у справі. 29.10.2015 року позивач надав заяву з проханням звільнити його від сплати судового збору по даній справі, враховуючи його тяжке матеріальне становище, тож суд вважає за можливе звільнити його від сплати судового збору.
Керуючись ст.82, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України,

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Повного товариства «Климчук і компанія «Ломбард капітал» про стягнення матеріальної та моральної шкоди,- відмовити в повному обсязі.
Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 3 листопада 2015 року.

Суддя Н.М.Фролова