Справа № 128/5572/14-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

20.01.2015 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді: Васильєвої Т.Ю.,

при секретарі: Гавріловій Т.В.,

за участі

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

третьої особи ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_6 до ОСОБА_3, Вінницької районної державної нотаріальної контори Вінницької області, виконавчого комітету Якушинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області, Комунального підприємства "Вінницьке обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації", за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Реєстраційної служби Вінницького районного управління юстиції Вінницької області, ОСОБА_5 про визнання правочинів недійсними,

Встановив:

Позивачка звернулась до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що вона з народження, а саме ІНФОРМАЦІЯ_5, проживала з батьками в с. Зарванці, Вінницького району Вінницької області. В 1963 році її батьками був збудований будинок по АДРЕСА_1, після чого добудовувались надвірні будівлі. Вважає, що даний будинок належав її батькам на праві спільної сумісної власності, оскільки був створений спільною працею членів сім'ї. Після смерті батька в 1970 році позивачка прийняла спадщину, в тому числі і на частину зазначеного будинку, та в подальшому в даному будинку проживали її брат ОСОБА_9 з дружиною (відповідачкою) ОСОБА_3 Після смерті брата ОСОБА_9, який помер в 2012 році, позивачка вирішила оформити свої спадкові права та їй стало відомо, що дружина брата ОСОБА_3 отримала свідоцтво про право на спадщину після його смерті на весь житловий будинок. Дане свідоцтво відповідачці було видано на підставі свідоцтва № 144 на право особистої власності на будинок, видане виконкомом Якушинецької сільської ради 18.05.1988 року на підставі рішення виконкому Вінницької районної ради народних депутатів № 167 від 23.05.1987 року.

Вказані свідоцтва позивачка вважає недійсними та такими, що видані всупереч вимогам чинного законодавства, оскільки рішенням виконкому Вінницької районної ради народних депутатів № 167 від 23.05.1987 року домоволодіння ОСОБА_9 не зазначено, тому позивачка вважає, що Свідоцтво № 144 про право власності на будинок видане без законних підстав, а тому підлягає визнанню недійсним з моменту його видачі та всі подальші дії, які вчинялись на підставі даного свідоцтва також є недійсними, в тому числі і реєстрація прав ОСОБА_9 за вищевказаним свідоцтвом у ВООБТІ, тому позивачка звернулась з даним позовом до суду, яким просить визнати недійсними Свідоцтво № 144 на право особистої власності на жилий будинок АДРЕСА_1 та Свідоцтво про право на спадщину за законом на вищезазначений будинок від 17.07.2013 року.

В судовому засіданні представник позивачки позов підтримав з підстав, викладених у ньому, пояснивши, що позивача звернулась до суду з даним позовом з метою захисту своїх спадкових прав після смерті її батька, який помер 1970 року, оскільки вона проживала та була зареєстрована в збудованому її батьками будинку, тому вважає, що спірний будинок належав її батькам на праві індивідуальної власності. Та про порушення її прав позивачці стало відомо лише в листопаді 2014 року, коли вона дізналася по Свідоцтво № 144 на право особистої власності, видане одноосібно її брату ОСОБА_9

В судовому засіданні відповідачка ОСОБА_3 та її представник позов не визнали, пояснивши, що ОСОБА_3 проживає у спірному будинку з 1977 року, на той час в ньому проживали її чоловік, його бабуся та матір. Позивачка в данному будинку не проживає з 1977 року та участі в господарстві не приймала, оскільки отримала окрему квартиру. Їхнє домогосподарство відносилося до суспільної групи колгоспних дворів, оскільки її чоловік ОСОБА_9 тривалий час працював у колгоспі, а до нього в колгоспі працювали інші члени двору, тому вважають, що позов пред'явлено безпідставно, оскільки на час смерті батька позивачки в 1970 році у зв'язку з наявністю інших членів двору спадщина на його частку не відкривалася, а в подальшому позивачка вибула з членів колгоспного двору і на час його припинення втратила будь-який правовий зв'язок з ним, тому не може претендувати на частку в ньому.

Представник відповідача Комунального підприємства «Вінницьке обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації» в судовому засіданні пояснила, що згідно інвентарної справи на підставі свідоцтва № 144 право власності на будинковолодіння було належним чином зареєстровано за ОСОБА_9, тому не вбачає жодних підстав для задоволення позову.

Представник відповідача Вінницької районної держаної нотаріальної контори Вінницької області до суду не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, при вирішенні даної справи покладається на розсуд суду.

Представник відповідача виконавчого комітету Якушинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області до суду не з'явився, голова сільської ради подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, при вирішенні даної справи покладається на розсуд суду.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що є рідною сестрою позивачки та ні вона, ні позивачка, не можуть претендувати на спірне будинковолодіння, оскільки на місці теперішнього будинку був старий будинок їхніх бабусі з дідусем, які були колгоспниками, в подальшому в 1963 році всією сім'єю, за участі їхніх батьків було збудовано новий будинок, де залишились проживати її батьки з дітьми, тобто нею, позивачкою та братом ОСОБА_9, а також їхні бабуся з дідусем. ОСОБА_5 проживала в ньому до 1970 року, ОСОБА_6 (позивачка) - до 1977 року, їх брат ОСОБА_9 проживав постійно в ньому до смерті в 2012 році та став головою двору після смерті бабусі ОСОБА_10, яка померла в 1980 році, оскільки їхні батьки та дідусь померли ще до смерті бабусі. Тому вважає, що їх брат ОСОБА_9 правомірно в 1988 році отримав свідоцтво про право власності на дане будинковолодіння, оскільки інші члени двору, які б могли прендувати на той час на право власності в ньому, відсутні, так як добровільно вийшли зі складу членів двору задовго до 1988 року.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Реєстраційної служби Вінницького районного управління юстиції Вінницької області до судового засідання не з'явився, хоча про час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що в задоволені позовних вимог слід відмовити з наступних підстав.

Згідно копії технічного паспорту на одноквартирний садибний будинок АДРЕСА_1 від 26.04.2013 року, та інформаційної довідки-характеристики від 11.07.2014 року, житловий будинок було збудовано в 1965 році, господарські будівлі до якого збудовані протягом 1965, 1980, 1990 р.р. (а.с. 141 - 144).

Згідно копії погосподарської книги за 1959 - 1963 р.р. спірне домогосподарство відносилось до суспільної групи колгоспних дворів, членами якого були ОСОБА_11, ОСОБА_12 (дідусь та бабуся позивачки), ОСОБА_13, ОСОБА_14 (батьки позивачки), ОСОБА_15 (позивачка), ОСОБА_16 (третя особа ОСОБА_5.), ОСОБА_9 (чоловік відповідачки). При цьому вказано, що батьки позивачки працюють в кологоспі (а.с. 13).

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачки ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивачки ОСОБА_14 (а.с. 9, 10).

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла бабуся позивачки ОСОБА_10, та членами двору залишились лише чоловік відповідачки ОСОБА_9 та відповідачка ОСОБА_3, яка працювала на той час в кологоспі, отже будинокволодіння продовжувало станом на 1981 рік залишатись колгоспним двором, та ОСОБА_9 був головою двору, що підтверджується копією погосподарської книги за 1980 - 1981 р.р. (а.с. 14).

Згідно довідки № 3950 від 16.10.2012 року, виданої Якушинецькою сільською радою Вінницького району Вінницької області, позивачка проживала в спірному будинку з 1949 року по 1978 рік (а.с. 49).

Виконавчим комітетом Вінницької районної ради народних депутатів було винесено рішення від 23.05.1987 року «Про проведення технічної інвентаризації та оформлення прав власності на житлові будинки і будинковолодіння, що належать державним, кооперативним організаціям, а також окремим громадянам і головам колгоспних дворів сіл: Писарівка, Щітки, Якушинці, Зарванці, Лука-Мелешківська, Гавришівка, Тютьки, Агрономічне, Прибузьке, Парпурівці, Хижинці, Майдан-Чапельський», яким було вирішено провести технічну інвентаризацію на житлові будинки і будинковолодіння у вказаних селах, оформити на них право власності, видати громадянам і головам колгоспних дворів свідоцтва про право особистої власності, видачу яких доручити виконкомам місцевих рад даних сіл та Вінницькому ООБТІ провести відповідну реєстрацію документів на житлові будинки (а.с. 88).

18.05.1988 року на підставі вищевказаного рішення ОСОБА_9 було видано Свідоцтво № 144 на право особистої власності на жилий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, яке міститься в тому числі в матеріалах інвентарної справи, оглянутої в судовому засіданні, та було зареєстроване Вінницьким ООБТІ 18.05.1988 року (а.с. 111, 113). Належна реєстрація Свідоцтва № 144 підтверджується копією реєстрової книги № 1 (а.с. 158).

Відповідно до рішення виконавчого комітету Якушинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області № 14 від 04.06.2013 року, номер будинковолодіння, належного ОСОБА_3, змінено з номера 28 на номер 29 (а.с. 112).

Згідно копії спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_4 помер брат позивачки ОСОБА_9. Після його смерті спадщину прийняла ОСОБА_3 як єдина спадкоємиця першої черги за законом, так як була дружиною ОСОБА_9, і їй були видані відповідні свідоцтва про право на спадщину, в тому числі оспорюване свідоцтво про право на спадщину за законом від 17.07.2014 року на житловий будинок АДРЕСА_1 (а.с. 125 - 157).

При цьому позивачка також зверталась до Вінницької районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті брата та намагалась усунути відповідачку від права на спадкування, та в задоволенні відповідного позову було відмовлено.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу (обставини визнанні сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню).

Згідно ст. 563 ЦК Української РСР 1963 року, в редакції, яка діяла на час смерті батька позивачки ОСОБА_13, оскільки позивачка обґрунтовує позов саме захистом своїх спадкових прав після його смерті, в разі смерті члена колгоспного (одноосібного селянського) двору спадщина в майні двору не відкривається. Якщо після смерті члена колгоспного (одноосібного селянського) двору інших членів двору не залишається, до майна двору застосовуються правила даного розділу (тобто лише в такому випадку застосовуються загальні правила спадкування).

Виходячи зі змісту даної статті, та оскільки згідно ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи виключно в межах заявлених вимог та на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, позивачкою не доведено відкриття спадщини в майні спірного будинковолодіння після смерті її батька та порушення її прав оскаржуваними свідоцтвами.

Натомість показами відповідачки, третьої особи ОСОБА_5 та матеріалами справи встановлено відсутність підстав для відкриття спадщини на майно двору після смерті ОСОБА_13, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, оскільки на той час членами двору залишалися матір позивачки ОСОБА_14, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, бабуся позивачки ОСОБА_12, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, членами двору станом на 13.08.1970 року також залишалися позивачка та чоловік відповідачки ОСОБА_9, третя особа ОСОБА_5., з її слів проживала в дворі до 1970 року. Та те, що після смерті батька в дворі залишалися інші його члени, вказано самою позивачкою в позовній заяві (а.с. 3).

Тому враховуючи, що батько позивачки помер ІНФОРМАЦІЯ_1, та на час його смерті залишалися інші члени двору, членом якого був батько позивачки, спадщина на його частку в майні двору не відкривалась.

Також позивачкою не доведено невідповідність оскаржуваного свідоцтва № 144 на право особистої власності на жилий будинок рішенню виконавчого комітету Вінницької районної ради народних депутатів від 23.05.1987 року, на підставі якого воно було видане ОСОБА_9 Дане рішення не стосувалося окремих будинковолодінь, ним передбачено с. Зарванці, де знаходиться спірне будинковолодіння, та будь-якого права позивачки на нього на час видачі оскаржуваного свідоцтва, а саме 18.05.1988 року, оскільки вона вибула з його членів ще в 1978 році, позивачкою не доведено.

За таких обставин відповідачка ОСОБА_3 правомірно отримала свідоцтво про право на спадщину за законом від 17.07.2014 року на житловий будинок АДРЕСА_1, в порядку спадкування після смерті її чоловіка ОСОБА_9

У відповідності до ч.ч. 2, 3 ст. 41 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом; ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні; особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що в задоволенні всіх позовних вимог слід відмовити в зв'язку з їх недоведеністю.

На підставі викладеного та керуючись ст. 563 ЦК Української РСР 1963 року в редакції 1970 - 1971 р.р., ст.ст. 321, 328 ЦК України, ст. 41 Конституції України, ст.ст. 10, 11, 15, 59, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд,

вирішив:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_6 до ОСОБА_3, Вінницької районної державної нотаріальної контори Вінницької області, виконавчого комітету Якушинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області, Комунального підприємства "Вінницьке обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації", за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Реєстраційної служби Вінницького районного управління юстиції Вінницької області, ОСОБА_5 про визнання правочинів недійсними.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Вінницької області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час оголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: