Номер провадження 2/756/367/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2015 року Оболонський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Кричиної А.В.

при секретарі Ганзюку Є.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Глобус» про поновлення на роботі і стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулась до суду з вищевказаним позовом та просила суд визнати її звільнення незаконним та поновити на роботі на посаді начальника відділення № 18 ПАТ КБ «Глобус» з 30.05.2014 року; стягнути з відповідача на користь позивачки заробітну плату за час вимушеного прогулу. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що 19.06.2013 року позивачка була прийнята на посаду начальника відділення № 18 ПАТ КБ «Глобус» у м. Севастополь. З 12.03.2014 року по 21.03.2014 року позивачка перебувала на лікарняному у зв'язку тимчасовою втратою працездатності. 24.03.2014 року по виходу на роботу ОСОБА_1 від своїх колег дізналась, що керівництво банку прийняло рішення про закриття очолюваного нею відділення. Відділ кадрів підтвердив таку інформацію та позивачці було запропоновано звільнитись за згодою сторін, проте позивачка відмовилась. Позивачку не було ніяким чином повідомлено про скорочення та не запропоновано зайняти рівнозначну посаду, хоча у м. Донецьк було відкрито відділення банку. 28.03.2014 року ОСОБА_1 направила письмовий запит відповідачу про надання інформації про зміну істотних умов праці, відповіді на запит надано позивачці не було. 19.06.2014 року рекомендованим листом від 29.05.2014 року керівництво банку повідомило позивачку, що з 29.05.2014 року ОСОБА_1 було звільнено із займаної посади за п. 1 ст. 40 КЗпП України, у зв'язку з закриттям відділення банку. За письмовим запитом від 14.07.2014 року позивачці було вручено наказ № 397-к від 29.05.2014 року про звільнення з роботи. Відсутність роботи ставить у скрутне фінансове становище родину позивачки, вона на утриманні має малолітню дитину та кредит на житло, яке вимушена була залишити на окупованій території, але зобов'язання за яким залишились.

Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити в повному обсязі, пояснила, що про ліквідацію відділення банку офіційно їй повідомлено не було, як і не було запропоновано рівнозначної посади. Листи банку, що направлялись на її ім'я вона не отримувала, оскільки перебувала то в м. Севастополі, то в м. Одеса по справам сім'ї, та листи повернулись до відповідача. Відповідачем з нею було проведено остаточний рахунок. На підприємстві профспілкової організації не існує.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримала письмові заперечення надані суду 24.12.2014 року, згідно яких зазначила, що 18.03.2014 року протоколом № 14 правління ПАТ КБ «Глобус» у зв'язку з економічною ситуацією та анексією АРК Крим, було прийнято рішення про припинення діяльності відділення № 18 у м. Севастополь. Наказом № 135-ОД від 19.03.2014 року затверджено план заходів щодо закриття вказаного відділення. 24.03.2014 року кожного працівника відділення № 18 було повідомлено про наступне звільнення за 2 місяці та запропоновано інші посади, позивачці було вручено попередження про наступне звільнення та запропоновано вакантну на той час посаду економіста Відділення № 9 ПАТ КБ «Глобус» у м. Львів. Вказане попередження позивач у присутності інших співробітників банку відмовилась підписати, про що зазначено в попередженні. 29.04.2014 року та 19.05.2014 року Рада трудового колективу направила позивачці лист № 1 та № 2 з проханням з'явитись на засідання Ради трудового колективу для розгляду письмового звернення позивачки від 14.04.2014 року, для вирішення питання щодо розірвання трудового договору та пропозиції щодо наявних вакантних посад. Проте на засідання ради позивач не з'явилась, представника не направила. Крім того, відділення № 18 у м. Севастополь було закрито 31.03.2014 року за відсутності позивачки на робочому місці, після закриття відділення жодного разу до банку вона не з'являлась. До закриття вказаного відділення ОСОБА_1 ухилялась від виконання своїх посадових обовязків, позивача було зобов'язано надати пояснення стосовно порушень, встановлених аудиторською перевіркою.

Суд, заслухавши думку позивачки, представника відповідача, свідка ОСОБА_2, дослідивши письмові докази по справі, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 43 Конституції України проголошено право кожної людини на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується, та закріплено гарантії реалізації права на працю, що включає право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижче від визначеної законом.

Судом встановлено, що згідно наказу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ГЛОБУС» від 19.06.2013 року № 469-К ОСОБА_1 прийнято на посаду начальника Відділення № 18 у м. Севастополь( а.с. 44)

Відповідно до наказу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ГЛОБУС» № 397-К від 29.05.2014 року позивачку звільнено з посади у зв'язку зі скороченням штату працівників на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України 29.05.2014 року з виплатою вихідної допомоги в розмірі середньомісячного заробітку, а також з виплатою компенсації за 7 календарних днів невикористаної щорічної відпустки. ( а.с.12)

Згідно п.1 ч.1 ст. 40 КЗпП України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках: 1) змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Як роз'яснено в п.19 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 6 листопада 1992 року № 9 (з наступними змінами і доповненнями), розглядаючи трудові спори, пов'язані зі звільненням за п. 1 ст. 40 КЗпП України суди зобов'язані з'ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник чи уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника за його згодою на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджався за два місяці про наступне вивільнення.

При звільненні ОСОБА_1 відповідачем були дотримані всі вимоги діючого законодавства.

Так, судом встановлено, що на підприємстві в дійсності відбулось скорочення штату, що підтверджується: - протоколом № 14 засідання правління Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Глобус» від 18.03.2014 року згідно якого правління банку вирішили припинити діяльність відділення № 18 у м. Севастополь та затверджено зміни до штатного розпису ПАТ КБ «Глобус» (а.с. 45); - наказом № 135-ОД від 19.03.2014 року банком затверджено план заходів щодо закриття вказаного вище відділення (а.с. 47-48).

Згідно ст. 49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. Одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації.

Судом встановлено, що відповідно до вимог зазначеної статті 24.03.2014 року позивачці було надано попередження, в якому зазначено, що у зв'язку із закриттям відділення № 18 у м. Севастополь та скороченням штату позивачку попереджено про наступне звільнення 29.05.2014 року та запропоновано працевлаштуватись на вакантну посаду економіста Відділення № 9 ПАТ КБ «Глобус» у м. Львів. (а.с.49). ОСОБА_1 відмовилась підписувати зазначене попередження про вивільнення в присутності чотирьох співробітників банку. Крім того, свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні підтвердив той факт, що позивачку було ознайомлено про звільнення, запропоновано вакантну посаду, що була на час попередження та яка відповідала кваліфікаційним вимогам позивачки, проте вона відмовилась підписувати попередження в присутності свідка та інших працівників банку. Як зазначив свідок проекти всіх документів готувались в головному офісі в м.Києві направлялись до м. Севастополя електронною поштою де роздруковувались, та позивачку ознайомлювали вже з текстом попередження, яке було роздруковано та з копіями підпису в.о. Голови правління та печатки банку, що підтверджували дійсність даного попередження.

Згідно ст. 43 КЗпП України розірвання трудового договору з підстав, передбачених п. 1 ст. 40 КЗпП України, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника) первинної профспілкової організації, членом якої є працівник.

Як стверджував представник відповідача та підтвердила сама позивачка на підприємстві не було створено первинної профспілкової організації, а діяла Рада трудового колективу, яка передбачена Статутом підприємства та не являється профспілковою організацією. Згідно матеріалів справи вбачається, що 29.04.2014 року Рада трудового колективу направила ОСОБА_1 лист № 1 з проханням з'явитись на засідання Ради для розгляду питання про розірвання трудового договору, розгляду відмови позивачки працевлаштуватись на іншу посаду в ПАТ КБ «Глобус», а також розгляду звернення позивачки. (а.с. 50). Згідно акту Ради трудового колективу ПАТ КБ «Глобус» від 14.05.2014 року позивачка на засідання ради не з'явилась. Про засіданні ОСОБА_1 повідомлялась відповідачем поштою за всіма відомими адресами (а.с. 52-53). 19.05.2014 року Рада трудового колективу повторно направляла позивачці лист № 2 з проханням з'явитись на засідання ради трудового колективу, проте на засідання ради позивач не з'явилась. (а.с. 56)

Таким чином, дослідженими доказами доведено, що на підприємстві дійсно відбулось закриття відділення № 18 у м. Севастополь, яке очолювала ОСОБА_1, яке потягло скорочення чисельності і штату працівників, тому відповідне звільнення позивачки з посади згідно п. 1 ст. 40 КЗпП України у зв'язку зі скороченням штату працівників відбулося з дотриманням чинного законодавства.

Згідно ч. 2 ст. 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Враховуючи, що судом не встановлення підстав для поновлення позивачки на роботі, отже не підлягають задоволенню і вимоги позивачки про стягнення з відповідача заробітної плати за час вимушеного прогулу.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 40, 42, 43, 49-2, 233, 235 КЗпП України, ст.ст. 3, 10, 11, 57-59, 60, 61, 73, 209, 212-215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

В задоволені позову ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі.

Апеляційну скаргу може бути подано до Апеляційного суду м.Києва через Оболонський районний суд м.Києва протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи Апеляційним судом м.Києва.

Суддя: