Справа №557/1304/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(з а о ч н е)

28 грудня 2015 року

Гощанський районний суд Рівненської області в особі:

Судді Чорноус Л.І.

при секретарі Поліщук С.О.

провівши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Гоща заочний розгляд цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа на стороні відповідача - відділ реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції про визнання батьківства та внесення змін у актовий запис про народження

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа на стороні відповідача - відділ реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції про визнання батьківства та внесення змін у актовий запис про народження .

В обгрунтування своїх позовних вимог посилається на те , що з 31 грудня 1999 року по серпень 2014 року він перебував в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою ОСОБА_2 , а до реєстрації шлюбу вони з відповідачкою певний час проживали подружнім життям і 08 жовтня 1999 року у них народився син ОСОБА_3.

Оскільки син ОСОБА_3 народився до реєстрації шлюбу між сторонами , то під час реєстрації сина в книзі записів актів громадянського стану про народження у відділі реєстрації актів громадянського стану м. Рівне 19 листопада 1999 року, актовий запис №1977, позивач не був записаний батьком дитини , а запис про батька був проведений за прізвищем матері - ОСОБА_4, імя та по батькові сина - за вказівкою матері.

Після реєстрації шлюбу з відповідачкою ніхто з них не порушував питання про те, щоб в свідоцтві про народження сина позивач був записаний його батьком, а через певний час сторони розійшлися і це питання не вирішувалося та не вирішено по даний час.

Протягом більше 8 років син постійно проживає з позивачем , повністю перебуває на його утриманні і вихованні та зареєстрований за адресою, за якою зареєстрований та проживає позивач у м.Тячеві Закарпатської області, де навчається в Тячівській ЗОШ №1 ім. В.Гренджі-Донського.

08 жовтня 2015 року ОСОБА_4 виповнилося 16 років, а тому він підлягає паспортизації. Так як позивач є його біологічним батьком, то бажає та вважає за необхідне змінити прізвище сина з «Лунєв» на «Керецман», а тому просить визнати його батьком та внести відповідні записи до книги актів громадянського стану про народження.

В судове засідання позивач не зявився , але подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Згідно поданої заяви , позов підтримав повністю і просить його задовольнити.

Відповідачка в судове засідання повторно не зявилася, хоча була завчасно та належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи у відповідності до ст.74 ЦПК України.

Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідачки , яка повторно не зявилася в судове засідання , на підставі доказів, що є в наявності, провівши заочний розгляд справи та ухваливши заочне рішення у відповідності до ст.224 ЦПК України. В попередньому судовому засідання позивач не заперечував щодо заочного розгляду справи.

Представник третьої особи на стороні відповідача - відділу реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції в судове засідання не зявився , але подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Не заперечує щодо задоволення позову.

Оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають до задоволення частково з наступних підстав.

У відповідності до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року « Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 1 січня 2004 р., необхідно застосовувати відповідні норми КпШС ( 2006-07 ), беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матір'ю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини.

Згідно із ч.ч.2,3 ст.53 КпШС України в разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття.

При встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір'ю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Статтею 55 КпШС України передбачено , що якщо батьки не перебувають у шлюбі між собою, запис про батька дитини провадиться за спільною заявою батька і матері дитини, або батько записується згідно з рішенням суду.

При народженні дитини у матері, яка не перебуває в шлюбі, якщо немає спільної заяви батьків і рішення суду про встановлення батьківства, запис про батька дитини в книзі записів народжень провадиться за прізвищем матері, ім'я, по батькові та національність батька дитини записуються за її вказівкою.

Судом встановлено , що з 31 грудня 1999 року по серпень 2014 року сторони перебували зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ГЮ №073536.

До реєстрації шлюбу , під час спільного проживання , у сторін 08 жовтня 1999 року народився син ОСОБА_3, актовий запис №1977 від 19 листопада 1999 року.

Як убачається із повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження , позивач не був записаний батьком дитини , а запис про батька сина був проведений за прізвищем його матері - « Лунєв », імя та по батькові його - за вказівкою матері.

Та обставина , що ОСОБА_4 народився під час спільного проживання сторін підтверджується рішенням Гощанського районного суду від 04.08.2014 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, з описової частини якого вбачається , що сторони мають від шлюбу двох неповнолітніх синів Максима ,ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2..

З резолютивної частини рішенням Гощанського районного суду від 04.08.2014 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, убачається , що після розірвання шлюбу між сторони , місце проживання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 визначено з позивачем, так як він з 2009 року проживає з батьком.

З довідки №3180 про реєстрацію і проживання, яка була видана Тячівською міською радою Закарпатської області , вбачається , що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрований та проживає за адресою : ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджує викладені позивачем обставини щодо того , що син постійно проживає з ним та перебуває на його утриманні.

Відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

У відповідності до ч. 3 ст.53 КпШС України при встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір'ю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Таким чином, встановлені судом обставини достовірно підтверджують походження ОСОБА_4 від позивача, а саме - посилання матері дитини ОСОБА_2 , під час розгляду справи про розірвання шлюбу , про батьківство позивача ; ведення сторонами спільного господарства на момент народження дитини ; подружні відносини без реєстрації їх в органах РАЦС; постійне проживання позивача та ОСОБА_4 однією сімєю - як батька та сина , є належними та допустими доказами того, що батьком ОСОБА_4 є саме позивач. Тому суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Що стосується вимоги позивача про внесення змін в книгу записів актів громадянського стану про народження в частині запису прізвища матері «Лунєва» на прізвище «Керецман», то суд вважає, що вона не підлягає до задоволення.

При цьому , суд виходить з того , що шлюб між сторонами було зареєстровано 31 грудня 1999 року , а запис про народження дитини було проведено до його реєстрації, а тому запис щодо прізвища матері проведено у відповідності до вимог законодавства.

У відповідності до ст.ст. 189-190 КпШС України реєстрація встановлення батьківства провадиться на підставі спільної заяви батьків або судового рішення та інше. На підставі акта про встановлення батьківства органи реєстрації актів громадянського стану вносять відомості про батька в актовий запис і видають нове свідоцтво про народження дитини.

Таким чином , задоволення позову та встановлення в судовому порядку батьківства ОСОБА_1 відносно ОСОБА_4 є підставою для внесення органом державної реєстрації актів цивільного стану відповідних змін до актового запису про народження ОСОБА_4 № 1977 від 19 листопада 1999 року, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, а тому вимоги про зобовязання відділу реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції видати нове свідоцтво про народження ОСОБА_1 є передчасними і похідними від рішення про встановлення батьківства і в задоволенні їх слід відмовити.

Керуючись ст.ст.10, 60 ,61, 212, 213, 225,226 ЦПК України, в силу ст.ст.53,55, 189,190 КпШС України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Встановити, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5, який народився і проживає в ІНФОРМАЦІЯ_6, українець, громадянин України є батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , уродженця ІНФОРМАЦІЯ_8, жителя ІНФОРМАЦІЯ_6.

Змінити відомості про прізвище дитини з « Лунєв» на «Керецман».

Записати ОСОБА_1 в Книзі реєстрації актів цивільного стану, актовий запис № 1977 від 19 листопада 1999 року про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , уродженця ІНФОРМАЦІЯ_8 , його батьком, вилучивши відомості про ОСОБА_4 як батька дитини та видати нове Свідоцтво про народження.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача з поданням такої заяви у десятиденний термін з дня отримання копії рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, на рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Рівненської області через Гощанський районний суд протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги , якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення , якщо його не скасовано , набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: