Апеляційний суд Житомирської області
Категорія 59 Доповідач Миніч Т. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2015 року Апеляційний суд Житомирської області у складі:

Головуючого судді Миніч Т.І.,

Суддів: Григорусь Н.Й.,

ОСОБА_1,

секретаря

судового засідання ОСОБА_2

з участю сторін

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в

м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_3

на ухвалу Богунського районного суду м.Житомира від 28 жовтня 2015 року

у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення безпідставно одержаних коштів,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Богунського районного суду м.Житомира від 28 жовтня 2015 року задоволено заяву ОСОБА_4 та накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_3.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_3 порушує питання про скасування зазначеної ухвали, посилаючись на порушення судом норм процесуального права. Зокрема зазначає, що він не є власником квартири, на яку накладено арешт судом.

Розглянувши справу в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, суд вважає, що скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою судді Богунського райсуду м.Житомира від 12 жовтня 2015 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення безпідставно одержаних коштів, а справу призначено до розгляду о 15 год.10 хв. 21.10.2015 року (а.с.32).

Ухвалою Богунського районного суду м.Житомира від 28 жовтня 2015 року задоволено заяву ОСОБА_4, яку подано 21 жовтня 2015 року, та накладено арешт на квартиру АДРЕСА_2, що належить ОСОБА_3.

Забезпечення позову це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача (який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його), що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення.

Відповідно до розяснень, що викладені в п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року „Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову(надалі Постанова пленуму), згідно з п.1 ч.1 ст.152 ЦПК позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або інших осіб.

Згідно з довідкою КП „Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації Житомирської обласної ради право власності на квартиру АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_5.

Такі ж обставини підтверджуються Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Тобто, відповідач не є власником арештованої квартири.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів (п.4 Постанови пленуму). Проте суд на на це уваги не звернув.

За наведених обставин підстав для забезпечення позову саме в такий спосіб не було.

Тому, відповідно до п.2 ч.1 ст.312 ЦПК оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з постановленням нової про відмову в задоволенні заяви.

Керуючись ст.ст. 304,307,312-315 ЦПК України , суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволити.

Ухвалу Богунського районного суду м.Житомира від 28 жовтня 2015 року про накладення арешту на квартиру АДРЕСА_3 скасувати, постановивши нову.

Відмовити ОСОБА_4 в задоволенні заяви в цій частині про забезпечення позову.

В решті ухвалу залишити без змін.

Ухвала є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: Судді: