Провадження номер2/522/956/15
УХВАЛА

23 січня 2015 року суддя Приморського районного суду м. Одеси Ільченко Н.А, розглянувши матеріали справи за позовом Публічного акціоненого товариства «ОСОБА_1 Аваль» ОСОБА_2, ОСОБА_2 раїси Миколаївни, ПП «Агенство по торгівлі нерухомістю», про стягнення заборгованності за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом та просив ухвалити рішення, яким просив в солідарному порядку стягнути заборгованість за кредитним договором в сумі 3 420 187,00 грн.

Одночасно з подачею позову, позивач надав клопотання про забезпечення позову, а саме просив суд в якості забезпечення позову накласти арешт на майно, яке належить позичальнику ОСОБА_2В на праві приватної власності, а саме накласти арешт на нерухоме майно, що належить на праві власності ОСОБА_3В а саме на квартиру № 253, яка розташована в м.Одесі, вул. Тіниста, 9/12 та заборонити реєстраційній службі вчиняти будь-які дії щодо обєкту нерухомого майна, а саме квартири № 253, по вул.. Тіниста 9/12, яка належить ОСОБА_3В на праві приватної власності.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 1 та 6 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі. Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

Відповідно до ст. 152 ч. 3 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до роз'яснень, викладених у пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Дослідивши матеріали справи, беручи до уваги існування спору між сторонами, суддя прийшов до висновку, що клопотання про забезпечення позову підлягає задоволенню.

При забезпеченні позову суддя бере до уваги те, що не вжиття заходів забезпечення позову може призвести до невиконання майбутнього рішення суду.

Керуючись ст.ст. ст. 122, 151, 152, 153 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Клопотання представника АТ «ОСОБА_1 Аваль» про вжиття заходів забезпечення позову - задовольнити.

Накласти арешт на нерухоме майно, що належить на праві власності ОСОБА_2, а саме на квартиру № 253, яка розташована в м.Одесі, вул. Тіниста, 9/12.

Заборонити реєстраційній службі вчиняти будь-які дії щодо обєкту нерухомого майна, а саме квартири № 253, по вул.. Тіниста 9/12, яка належить ОСОБА_3В на праві приватної власності.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд м. Одеси протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Ільченко Н.А

23.01.2015