Справа № 131/1887/13-ц Провадження № 22-ц/772/2918/2015Головуючий в суді першої інстанції Шелюховський М. В.
Категорія 47Доповідач Сало Т. Б.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" жовтня 2015 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Вінницької області в складі: головуючого Сало Т.Б., суддів: Денишенко Т.О., Зайцева А.Ю., при секретарі Торбасюк О.І., за участю представника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Іллінецького районного суду Вінницької області від 21 серпня 2015 року ухвалене у справі за позовом ОСОБА_2 до Липовецької районної державної адміністрації у Вінницькій області про визнання дій незаконними та надання земельних ділянок в оренду для ведення фермерських господарств,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 звернулись до суду із зазначеним позовом, в якому просять:

визнати незаконним рішення Липовецької районної державної адміністрації Вінницької області про відмову у наданні ОСОБА_2, дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду з метою ведення фермерського господарства; надати ОСОБА_2 в оренду для ведення фермерського господарства терміном на 49 років земельну ділянку площею 140,0023 га (кадастровий номер НОМЕР_1), розташовану на території Зозівської сільської ради за межами населеного пункту с. Зозів Липовецького району Вінницької області;

визнати незаконним рішення Липовецької районної державної адміністрації Вінницької області про відмову у наданні ОСОБА_4 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду з метою ведення фермерського господарства; надати ОСОБА_4 в оренду для ведення фермерського господарства терміном на 49 років земельну ділянку площею 99,0152 га (кадастровий номер НОМЕР_2), розташовану на території Іваньківської сільської ради за межами населеного пункту с. Іванька Липовецького району Вінницької області;

визнати незаконним рішення Липовецької районної державної адміністрації Вінницької області про відмову у наданні ОСОБА_3 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду з метою ведення фермерського господарства; надати ОСОБА_3 в оренду для ведення фермерського господарства терміном на 49 років земельну ділянку площею 69,8376 га (кадастровий номер НОМЕР_3), розташовану на території Лозуватської сільської ради за межами населеного пункту с. Лозувата Липовецького району Вінницької області.

Крім цих вимог, у прохальній частині позовної заяви міститься вимога про те, щоб у резолютивній частині рішення вказати, що рішення суду про задоволення позову є підставою для відведення ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_3 земельних ділянок в натурі (на місцевості) та укладення договорів оренди.

Ухвалою Іллінецького районного суду Вінницької області від 20.08.2015 року позовну заяву в частині вимог ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання дій незаконними та надання земельних ділянок в оренду ОСОБА_4 та. ОСОБА_3 та позовну заяву в частині вимог ОСОБА_2, що стосуються надання ОСОБА_2 в оренду для ведення фермерського господарства терміном на 49 років земельну ділянку загальною площею 140,0023 га (кадастровий номер НОМЕР_1), розташовану на території Зозівської сільської ради за межами населеного пункту с. Зозів, залишено без розгляду.

Отже, залишились лише вимоги про визнання незаконним рішення Липовецької районної державної адміністрації Вінницької області про відмову у наданні ОСОБА_2, дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду з метою ведення фермерського господарства та про те, щоб у резолютивній частині рішення вказати, що рішення суду про задоволення позову є підставою для відведення ОСОБА_2 земельної ділянки в натурі (на місцевості) та укладення договору оренди.

21 серпня 2015 року Іллінецький районний суд Вінницької області ухвалив рішення, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 було відмовлено.

Не погодившись із таким рішенням позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення від 21.08.2015 року та ухвалити нове, яким його позовні вимоги задовольнити.

Свої вимоги скарги ОСОБА_2 мотивує тим, що відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції не врахував ч.3 ст.123 ЗК України, в якій наведено вичерпний перелік обставин, які можуть бути підставою для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою.

Крім того вважає, що суд не звернув уваги на ч.2 ст.134 ЗК України, де зазначається, що не підлягають продажу земельні ділянки на конкурентних засадах або права на них у разі передачі їх для ведення фермерського господарства.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, дослідивши докази у справі, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з такого.

Судом першої інстанції встановлено наступне: земельна ділянка площею 140,0023 га (кадастровий номер НОМЕР_1), що розташована на території Зозівської сільської ради за межами населеного пункту с. Зозів Липовецького району Вінницької області є земельною ділянкою сільськогосподарського призначення.

07.08.2012 року ОСОБА_2 звернувся до Липовецької РДА Вінницької області із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, площею 140,0023 га (кадастровий номер НОМЕР_1), в оренду для ведення фермерського господарства (т.1 а.с.9).

Липовецька РДА Вінницької області 29.08.2012 року листом №01-18/2772, повідомила, що земельна ділянка площею 140,0023 га, відповідно до розпорядження голови РДА від 16.02.2011 року №47 (т.1 а.с.148), була включена в перелік земельних ділянок державної власності, набуття права оренди яких буде здійснюватись за результатами земельних торгів (аукціонів) на території району (т.1 а.с.10) .

Відмовляючи у задоволенні позову суд мотивував рішення тим, що земельна ділянка, на яку претендував ОСОБА_2 була передана для продажу на торгах (аукціоні), в зв'язку з чим Липовецька РДА обґрунтовано та на законних підставах відмовила йому в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції.

Судом встановлено, що розпорядженням Липовецької №36 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо набуття права оренди земельних ділянок шляхом проведення земельних торгів (аукціонів) на території Зозівської сільської ради» від 31.01.12 р. крім інших, вказана земельна ділянка була внесена до переліку земель сільськогосподарського призначення, право оренди яких набувається шляхом проведення земельних торгів (аукціонів)(т.2 а.с. 127).

У додатку до вказаного розпорядження під Номером 1 зазначається земельна ділянка площею 140,0023 га (кадастровий номер НОМЕР_1) (т.2 а.с. 127).

Відносно вказаної ділянки було оголошено торги. Про їх проведення було оголошено у місцевому ЗМІ від 11.07.2012 року, де під номером лоту 2 зазначена ділянка №1 площею 140,0023 га (кадастровий номер НОМЕР_1) (т.2 а.с. 132).

Пізніше, 18.05.2012 року, у ЗМІ знову розміщено оголошення про проведення аукціону 20 червня 2012 року, де під номером лоту 4 зазначалась вказана земельна ділянка (т.2 а.с.133).

У протоколі № 55 про проведення аукціону з набуття права оренди земельної ділянки від 14 серпня 2012 року зазначено, що лот №2: право оренди, Ділянка №1, за межами населеного пункту с. Зозів Липовецького району Вінницької області, територія Зозівської сільської ради, площею 140,0023 га кадастровий номер НОМЕР_1 знято з аукціону на підставі ухвали Липовецького районного суду Вінницької області від 20 липня 2012 року про забезпечення адміністративного позову (т.2 а.с.134).

Ст.93 ЗК України (який дів на час спірних правовідносин) вказує, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

У ст. ст. 3, 6 Закону України «Про оренду землі» закріплено, що об'єктами оренди є земельні ділянки, що перебувають у власності громадян, юридичних осіб, комунальній або державній власності. Орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі.

Ст. 116 ЗК України зазначає, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Укладення договору оренди земельної ділянки із земель державної або комунальної власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування - орендодавця, прийнятого у порядку, передбаченому Земельним кодексом України, або за результатами аукціону (Ст. 16. Закону України "Про оренду землі").

Ст. 17 ЗК України визначає повноваження місцевих державних адміністрацій у галузі земельних відносин, зокрема до них відносять розпорядження землями державної власності в межах, визначених цим Кодексом.

Відповідно до п.а) ч. 3 ст. 122 ЗК України: районні державні адміністрації на їх території передають земельні ділянки із земель державної власності у власність або у користування у межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів, крім іншого, для сільськогосподарського використання.

Порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування визначається ст. 123 ЗК України, де закріплено, що надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу (ст. 124 ЗК України).

У ст. 134 ЗК України вказано, що земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них (оренда, суперфіцій, емфітевзис) підлягають продажу окремими лотами на конкурентних засадах (земельних торгах).

Земельні торги проводяться у формі аукціону, за результатами проведення якого укладається договір купівлі-продажу, оренди, суперфіцію, емфітевзису земельної ділянки з учасником (переможцем) земельних торгів, який запропонував найвищу ціну за земельну ділянку, що продається, або найвищу плату за користування нею, зафіксовану в ході проведення земельних торгів.

Організатором земельних торгів є фізична або юридична особа - власник земельної ділянки, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, що здійснює реалізацію права державної чи комунальної власності на земельні ділянки (ст. 135 ЗК України).

Організатор земельних торгів визначає перелік земельних ділянок державної чи комунальної власності та/або прав на них, які виставляються на земельні торги окремими лотами.

Отже, організатором земельних торгів є Липовецька РДА Вінницької області, яка своїм розпорядженням визначила, що спірна земельна ділянка буде виставлена на земельні торги за результатами яких, учасник, який запропонував найвищу ціну за земельну ділянку, придбає право на оренду земельної ділянки, після чого буде укладений договір оренди між власником земельної ділянки та переможцем аукціону.

Твердження позивача про незаконну відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою є необґрунтованим.

Так, ч. 2 ст. 123 ЗК України зазначає, що особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідної сільської, селищної, міської, районної, обласної ради, Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевої державної адміністрації. У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки).

Відповідно до ч.3 ст. 123 ЗК України підставою відмови є невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних утворень, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

13 січня 2011 року Липовецька РДА Вінницької області, керуючись ст. 21 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», ст.ст. 124,134,136 ЗК України, винесла розпорядження про затвердження переліку земельних ділянок державної власності (землі сільськогосподарського призначення), набуття права оренди яких буде здійснюватись за результатами земельних торгів (аукціонів) на території району (т.1 а.с.146).

Дане розпорядження і є тим нормативно-правовим актом, який прийнятий на підставі законодавства, а земельна ділянка, яку ОСОБА_2, просив надати в оренду для ведення фермерського господарства (включаючи її місце розташування) суперечить розпорядженню, яке було прийняте задовго до клопотання ОСОБА_2

Крім того, слід відмітити, що позивач просить визнати незаконним рішення Липовецької РДА Вінницької області про відмову у наданні ОСОБА_2 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду.

Дана вимога є необґрунтованою, оскільки Липовецька РДА Вінницької області жодних рішень про відмову не приймала. Позивачем, фактично, оспорюється сама відмова, яка викладена у виді листа.

Оскільки рішення суду має бути чітким та зрозумілим, приймаючи до уваги те, що рішення Липовецька РДА Вінницької області про відмову у надані дозволу не приймала, а позивач не змінив позовні вимоги, які б відповідали встановленим обставинам справи, колегія суддів вважає, що і з цих підстав позовна вимога не підлягає задоволенню.

Вимоги, які викладені у останньому абзаці прохальної частини позову не є вимогами, які б відповідали способам захисту порушених прав, передбачених ст. 16 ЦК України, та суперечить ст. 4 ЦПК України.

Відповідно до ч.2 ст. 308 ЦПК України не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Керуючись ст.,ст.303, 307, 308, 313, 314, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Іллінецького районного суду Вінницької області від 21 серпня 2015 року ухвалене у справі за позовом ОСОБА_2 до Липовецької районної державної адміністрації у Вінницькій області про визнання дій незаконними та надання земельних ділянок в оренду для ведення фермерських господарств залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: /підпис/

Судді : /підпис/ /підпис/

Згідно з оригіналом: