У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2015 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області в складі:головуючого судді:- Ковальчук Н.М.,

суддів - Григоренка М.П., Максимчук З.М.,

секретар судового засідання - Пиляй І.С.,

з участю позивача - ОСОБА_2,

відповідача - ОСОБА_3,

представника відповідача - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Рівненського міського суду від 25 серпня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до приватного підприємця ОСОБА_3 про захист прав споживача, розірвання договору про ремонт транспортного засобу, відшкодування завданої майнової шкоди, стягнення неустойки за прострочення виконання зобов'язання та відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Рівненського міського суду від 25 серпня 2015 року у задоволенні вказаного позову відмовлено.

Вважаючи рішення суду незаконним та необґрунтованим, ухваленим за неповного з'ясування обставин справи, ОСОБА_2 оскаржив його в апеляційному порядку. В поданій апеляційній скарзі доводить, що має місце порушення його прав як споживача, оскільки відповідачем були порушені істотні умови договору та строки його виконання. Стверджує, що на момент укладення договору з відповідачем про ремонт кузова автомобіля генеральна довіреність діяла, та на підтвердження посилається на покази свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6. Заперечує покази свідка ОСОБА_7, котрий не був присутній при укладенні договору, і пояснення якого не стосувалися суті спору. Пояснює, що відповідачем заподіяно йому матеріальний збиток, який полягає у витраті коштів, перерахованих для купівлі запчастин та інші цілі, про які не йшлося у договорі. Пояснює, що внаслідок дій відповідача йому завдано моральну шкоду, яка полягає у фізичному та моральному зносі автомобіля, у неможливості використання його протягом тривалого часу ні ним, ні членами його сім'ї тощо. З наведених підстав просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, беручи до уваги пояснення осіб, що з'явились в судове засідання, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Згідно ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог про розірвання договору, відшкодування завданої у зв'язку з цим матеріальної та моральної шкоди, суд першої інстанції виходив з того, що на час передачі відповідачу автомобіля для проведення

_________________________________________________________________________

Справа № 569/5122/15-ц Головуючий в суді І інстанції - Музичук Н.Ю.

Провадження № 22-ц 787/2069/2015 Суддя-доповідач - Ковальчук Н.М.

ремонту, позивач мав повноваження на такі дії відповідно до довіреності від 10.12.2009 року, виданої власником автомобіля, а на час звернення з позовом до суду строк дії довіреності закінчився і позивачу не надано нових повноваження на користування та розпорядження автомобілем.

Відмовляючи в задоволенні вимог про відшкодування матеріальної шкоди, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не надав до суду доказів про те, що між ним та відповідачем були визначені істотні умови договору (обсяг робіт, строки виконання, забезпечення запчастинами, вартість ремонтних робіт), а тому виконання ОСОБА_3 ремонтних робіт автомобіля на суму 15500 грн. не є підставою вважати порушенням ним умов договору і завдання цим шкоди позивачу.

З врахуванням зазначених вище висновків, суд першої інстанції відмовив у задоволенні вимог про стягнення моральної шкоди за безпідставністю.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції, виходячи із слідуючого.

Судом встановлено: ОСОБА_5 належить автомобіль «Volkswagen GolF», 1981 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, що стверджується свідоцтвом про реєстрацію НОМЕР_2(а.с.7).

ОСОБА_5 довіреністю, посвідченою приватним нотаріусом Черняхівського районного нотаріального округу Житомирської області за р. № 2130, 10 грудня 2009 року уповноважив позивача строком на 5 років на представлення його інтересів у органах ДАІ, продавати, експлуатувати, знімати з обліку та ставити на облік в органах ДАІ, належний йому автомобіль «Volkswagen GolF». Строк дії довіреності закінчився в грудні 2014 року(а.с.8).

В травні 2014 року ОСОБА_2 усно домовився з ФОП ОСОБА_3, що останній проведе ремонт автомобіля до стану, придатного до експлуатації, оскільки автомобіль був у неробочому стані близько трьох років.

5 травня 2014 року позивач через відділення АТ «Райффайзен Банк Аваль» перерахував відповідачу 5300,00 грн. на ремонт автомобіля, що підтверджується квитанцією №О1АМ80854 від 05.05.2014 року(а.с.4).

Вищевказані обставини сторони не заперечують, ці обставини підтверджені належними та допустимими доказами.

В березні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовними вимогами, які в судовому засіданні збільшив, просив захистити його права, як споживача послуг, розірвати договір про ремонт транспортного засобу, відшкодувати шкоду в сумі 277 880,68 грн, яка складається з: - внесеної передплати за ремонт в сумі 5 300 грн; - вартості робіт по ремонту автомобіля, яка обумовлена усним договором і еквівалентна 1000 дол.США, в сумі 21635,43 грн.; - пені за прострочення виконання зобов'язання за 353 днів в сумі 229 309,82 грн.; - моральної шкоди в розмірі 5 000 грн.

Заперечуючи проти позовних вимог, ФОП ОСОБА_3 зазначив, що усна домовленість про ремонт автомобіля між ним та позивачем не містила істотних умов договору, вартості та переліку робіт, строку їх виконання. Після доставки автомобіля на СТО евакуатором він провів деякі ремонтні роботи на суму 15500 грн. Автомобіль тривалий час не експлуатувався, а тому, завершення ремонтних робіт автомобіля до робочого стану тягне великі затрати, а позивач перерахував йому тільки 5 300 грн. Окрім цього деякі роботи на своїй СТО він не зможе виконати, про що повідомляв ОСОБА_2 Останній відшкодувати витрати на ремонт та забрати автомобіль з СТО відмовляється.

Підтверджуючи факт часткового проведення ремонту, відповідач подав до суду акти виконаних робіт від 15.10.2014 року(а.с.23), від 04.05.2015 року(а.с.24) та висновок спеціаліста-оцінювача(а.с.51-61).

Згідно ст.ст. 865, 866 ЦК України, за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду є публічним договором. До відносин за договором побутового підряду, не врегульованих цим кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів.

Договір побутового підряду вважається укладеним у належній формі, якщо підрядник видав замовникові квитанцію або інший документ, що підтверджує укладення договору. Відсутність у замовника цього документа не позбавляє його права залучати свідків для підтвердження факту укладення договору або його умов.

З огляду на вищевикладені обставини та норми закону, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, щодо встановлення факту про укладення між сторонами договору побутового підряду на ремонт автомобіля. На виконання договору позивач передав автомобіль відповідачу, перерахував передоплату на ремонт в сумі 5300 грн. , а відповідач виконав ремонтні роботи автомобіля на суму 15 500 грн.

Подані відповідачем до суду докази про часткове проведення ремонту автомобіля ОСОБА_2 не спростував.

Судом встановлено, що спірні відносини між сторонами виникли у зв»язку з тим, що на думку позивача, відповідач не виконав умови договору, а тому у відповідності до норм Закону України «Про захист прав споживачів» за невиконання умов договору має нести відповідальність та відшкодувати завдану шкоду.

На підтвердження своїх вимог позивач належних та допустимих доказів до суду не подав.

Згідно положень ст. 3 Закону України «Про захист прав споживачів», споживачі мають право на гарантований рівень споживання, належну якість послуг, безпеку послуг та відшкодування збитків, завданих послугами неналежної якості та звернення до суду за захистом порушених прав.

Відповідно до ст.10 цього Закону у разі, якщо виконавець відступив від умов договору, споживач має право за своїм вибором відмовитись від договору про виконання робіт /надання послуг/ і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов'язання за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим.

Судом не встановлено, які саме зобов»язання за договором були покладені на відповідача.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про те, що повноваження за довіреністю не закінчились, оскільки на момент укладення договору він мав від власника автомобіля повноваження на розпорядження автомобілем. Такі доводи не узгоджуються з нормами ст.248 ЦК України, де зазначено, що представництво за довіреністю припиняється у разі закінчення строку довіреності.

Процесуальне законодавство передбачає, що обставини цивільних справ з'ясовуються судом на засадах змагальності, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Щодо обов'язку доказування і подання доказів, то кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Однак, будь-яких доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції, особою, яка подала апеляційну скаргу, не надано.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції були правильно, всебічно і повно встановлені обставини справи, характер правовідносин, які виникли між сторонами та застосовано правові норми, які підлягали застосуванню при вирішенні даного спору, в зв'язку із чим рішення підлягає залишенню без змін, як ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 303, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Рівненського міського суду від 25 серпня 2015 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий суддя Ковальчук Н.М.

Судді : Максимчук З.М.

Григоренко М.П.