Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний №336/3135/15-ц Головуючий у 1 інстанції: Іжевська Н.Г.
Провадження № 22-ц/778/5068/15 Суддя-доповідач: Кримська О.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючий Боєва В.В.,

Судді Кримська О.М.,

Коваленко А.І.,

При секретарі Бурак А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 15 липня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа - приватний нотаріус Запорізького нотаріального округу Гришина Варвара Іванівна, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И Л А :

У травні 2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її дідусь ОСОБА_6. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку АДРЕСА_1.

Позивачка вказувала, що її батько ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_2, а тому вважає , що має право спадкування за правом представлення відповідно до ст. 1266 ЦК України. Проте до нотаріальної контори у встановлений законом строк не звернулася, оскільки відповідачка у справі - її тітка ОСОБА_4 запевнила позивачку, що оформить на неї половину спадщини.

ОСОБА_3 зазначала, що всупереч своїй обіцянці відповідачка навмисно вводила її в оману, щоб вона не мала часу самостійно оформити свою частку спадщини, а також з цією ж метою відповідачка не повідомила нотаріуса про наявність ще одного спадкоємця першої черги.

Посилаючись на вказані обставини просила суд визнати причини пропуску строку на прийняття спадщини поважними; визначити їй, ОСОБА_3, додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті дідуся ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 15 липня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Третя особа - приватний нотаріус Запорізького нотаріального округу Гришина В.І. в судове засідання не з'явилась, повідомлена про місце та час розгляду справи у відповідності до вимог ст.ст. 74, 76 ЦПК України, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (судової повістки) (а.с.127). Причин неявки в судове засідання не повідомила, будь - яких письмових клопотань, у тому числі і про перенесення розгляду справи, заперечень або пояснень по справі від неї не надходило.

Відповідач ОСОБА_4 надіслала заперечення на апеляційну скаргу, в яких вона зазначає, що оскаржуване рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, посилання в апеляційній скарзі на той факт, що судом були зроблені акценти лише на ті моменти, які давали змогу у відмові у позові є лише думкою позивачки, та просить суд апеляційної інстанції апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити, рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 15.07.2015 року залишити без змін (а.с.130-132).

З огляду на вищевикладене та у відповідності до ст.ст. 303-1, 305 ЦПК України, судова колегія вважає можливим розглядати справу за відсутності третьої особи, яка не прибула в судове засідання.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк,достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини ( ч. 1 ст. 1270 , ч. 3 ст. 1272 ЦК України).

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_6, який постійно мешкав за адресою: АДРЕСА_1. Факт смерті підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 13 червня 2014 року (а.с.42).

Після смерті ОСОБА_6 відкрилася спадщина, яка складалася з житлового будинку, розташований за адресою: АДРЕСА_1 та грошових вкладів у філіях АТ «Ощадбанк».

Із копії спадкової справи вбачається, що 14.07.2014 року ОСОБА_4 звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6. та 19.12.2014 року отримала свідоцтво про право на спадщину за законом (а.с.33-97)

Згідно із відповіддю приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Гришиної В.І. №66/02-14 від 20.02.2015 року даних про наявність інших спадкоємців після смерті ОСОБА_6 у нотаріуса не було (а.с.8).

Звертаючись до суду з даним позовом, ОСОБА_3 зазначала, що ОСОБА_6 був батьком її батька ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, а тому вона, як онука ОСОБА_6, має право на спадкування за правом представлення.

Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку на прийняття спадщини посилалася на те, що ОСОБА_4 навмисно ввела її в оману щодо того, що оформить половину спадщини на позивачку та не повідомила нотаріуса про те, що позивачка також є спадкоємцем після померлого.

Як роз'яснено в п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику в справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім'єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови (Лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування»).

Відповідно до ч. 2 ст. 214 ЦПК України, при виборі і застосуванні правової норми до спірних правовідносин суд враховує висновки Верховного Суду України, викладені у постановах, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстав, передбачених п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 355 цього Кодексу.

Верховний Суд України в Постанові від 26.09.2012 року №6-85цс12 висловив правову позицію, згідно з якою право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Позивач в силу ст.ст. 10, 60 ЦПК України зобов'язаний на засадах змагальності довести переконливими, належними та допустимими доказами правову та фактичну підставу заявлених ним вимог.

Позивачка не скористалася правом на прийняття спадщини, перешкод для вчинення дії з прийняття спадщини у встановлений ст. 1270 ЦК України строк колегія суддів не вбачає.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що відсутні підстави для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки позивачкою не наведено обставин, які б свідчили про поважність причин пропуску строку на прийняття спадщини відповідно до ст. 1272 ЦК України.

Доводи апеляційної скарги про необ'єктивний і неповний розгляд судом справи, неналежну оцінку доказам, спростовуються доказами, що містяться в матеріалах справи і встановленим обставинами під час розгляду справи.

Докази та обставини, на які посилається позивачка в апеляційній скарзі, були предметом дослідження суду першої інстанції.

Інших доводів, з якими процесуальне законодавство пов'язує можливість прийняття рішення щодо скасування або зміни оскаржуваного судового рішення, апеляційна скарга не містить.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає обставинам справи, ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313, 314, 317 ЦПК України, судова колегія

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 15 липня 2015 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: