Ухвала

іменем україни

24 грудня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

ВисоцькоїВ.С., Колодійчука В.М., Фаловської І.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на заочне рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 13 березня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 25 серпня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2014 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з указаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 12 листопада 2010 року між сторонами укладено кредитний договір, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом. 12 липня 2013 року відповідачу було переоформлено кредитну картку на «Gold», відповідно до тарифів якої він отримав кредит у розмірі 15 000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Оскільки ОСОБА_4 належним чином не виконав умови кредитного договору, у нього виникла заборгованість перед банком у розмірі 32 395,59 грн., яку банк і просить стягнути на свою користь.

Заочним рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 13 березня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Донецької області від 25 серпня 2015 року, позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 12 листопада 2010 року у розмірі 32 395,59 грн., а саме: 21 557,24 грн. заборгованості за кредитом, 8 208,78 грн. заборгованості зі сплати відсотків за користування кредитом, 610,73 грн. заборгованості зі сплати пені та комісії за користування кредитом, 500 грн. та 1 518,84 грн. - штрафи. Вирішено питання розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, мотивуючи свою вимогу неправильним застосуванням судами норм матеріального права та порушенням нормпроцесуального права, просить скасувати вказані судові рішення, а справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга не може бути задоволена з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи у касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, відповідно до вимог статей 10, 11, 60 ЦПК України дослідивши всі наявні у справі докази в їх сукупності та надавши їм належну оцінку, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, обґрунтовано виходив із того, що між сторонами укладено кредитний договір, умови якого відповідачем належним чином не виконано, а тому виникла заборгованість, яка має бути стягнута на користь банку.

Так, судами встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 12 листопада 2010 року відповідач став клієнтом банку та приєднався до умов та правил надання банківських послуг, підписав анкету-заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг та отримав кредитну картку «Універсальну». 12 липня 2013 року ОСОБА_4 було переоформлено кредитну картку «Універсальна» на кредитну картку «Gold», відповідно до тарифів якої сума кредитного ліміту збільшилась до 15 000 грн.

Разом з тим, наданий позивачем розрахунок заборгованості, який міститься в матеріалах справи, відповідачем не спростований.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Таким чином, місцевий суд всебічно та повно дослідив обставини справи та дійшов вірного висновку про задоволення позову, вирішивши справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до ст. 8 ЦПК України, а також правильно витлумачив ці норми. Крім того, апеляційний суд відповідно до вимог ст. 303 ЦПК України перевірив законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, та обґрунтовано залишив вказане рішення без змін.

Докази та обставини, на які посилається заявник у касаційній скарзі, були предметом дослідження судами першої та апеляційної інстанцій і додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судами були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Доводи касаційної скарги на правильність висновків судів не впливають та їх не спростовують.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Заочне рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 13 березня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 25 серпня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: В.С. Висоцька

В.М.Колодійчук

І.М. Фаловська