Справа № 361/3089/14-ц Головуючий у І інстанції Телепенько А.Д.
Провадження № 22-ц/780/322/15 Доповідач у 2 інстанції Яворський
Категорія 58 20.01.2015
УХВАЛА

Іменем України

20 січня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді: Яворського М.А.,

суддів: Кашперської Т.Ц., Фінагєєва В.О.,

при секретарі: Черепинець А.І..,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 18 листопада 2014 року у справі за позовом ОСОБА_1 до голови ліквідаційної комісії комунального господарства Шевченківської сільської ради Броварського району Київської області ОСОБА_2, голови Шевченківської сільської ради Броварського району Київської області ОСОБА_3, голови ліквідаційної комісії комунального господарства Шевченківської сільської ради Броварського району Київської області ОСОБА_4 про захист майнового стану та інтересу, -

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом та просив із врахуванням уточнень у відповідності до норм ст.ст. 233, 237 КЗпП України, ст. 1166 ЦК України визнати відповідальними у затримці виконання рішень суду про поновлення його на роботі, а саме: ОСОБА_2, який працював начальником КГ Шевченківської сільської ради у період з 26 серпня 2009 року по 18 травня 2010 року та головою ліквідаційної комісії КГ Шевченківської сільської ради у період з 15 червня 2010 року по 07 жовтня 2010 року; ОСОБА_3, який здійснював керівництво КГ Шевченківської сільської ради Броварського району Київської області як голова Шевченківської сільської ради у період з 08 жовтня 2010 року по 22 березня 2012 року; ОСОБА_4, який працює головою ліквідаційної комісії КГ Шевченківської сільської ради з 23 березня 2012 року і по теперішній час.

Просив стягнути на користь КГ Шевченківської сільської ради заподіяну матеріальну шкоду з ОСОБА_2, як начальника КГ Шевченківської сільської ради у розмірі 29 400 грн та як з голови ліквідаційної комісії цього ж господарства у розмірі 12 000 грн.; з ОСОБА_3, як голови Шевченківської сільської ради, у розмірі 54 900 грн.; з ОСОБА_4, як голови ліквідаційної комісії КГ Шевченківської сільської ради, у розмірі 17 100 грн.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що з 27 квітня 2009 року він працював у КГ Шевченківської сільради на посаді інженера з експлуатації інженерних споруд та автоматизації виробництва. 01 вересня 2009 року начальник КГ Шевченківської сільської ради ОСОБА_2 незаконно звільнив його з роботи. Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 06 січня 2010 року наказ про звільнення визнано незаконним, поновлено ОСОБА_1 на займаній посаді та стягнуто на його користь із КГ Шевченківської сільської ради середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 13 350 грн. 24 лютого 2010 року ОСОБА_1 поновлено на роботі, однак в день поновлення на роботі начальником КГ Шевченківської сільської ради ОСОБА_2 було видано наказ № 12 про звільнення позивача з займаної посади вдруге.

18 травня 2010 року засновником підприємства було прийнято рішення про ліквідацію КГ Шевченківської сільської ради і головою ліквідаційної комісії було призначено ОСОБА_2 Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 14 червня 2010 року наказ № 12 по КГ Шевченківської сільської ради про звільнення ОСОБА_1 визнано незаконним, поновлено позивача на посаді інженера з експлуатації інженерних споруд та автоматизації виробництва комунального господарства, стягнуто з КГ Шевченківської сільської ради на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 25 лютого 2010 року по 14 червня 2010 року в сумі 10 950 грн. Рішення суду в частині негайного поновлення ОСОБА_1 на посаді з 15 червня 2010 року головою ліквідаційної комісії КГ Шевченківської сільської ради ОСОБА_2 не виконане. Рішенням суду від 29 вересня 2010 року стягнуто з ліквідаційної комісії КГ Шевченківської сільської ради на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виконання рішення суду від 06 січня 2010 року в частині поновлення на роботі в сумі 5 100 грн. Оскільки КГ Шевченківської сільської ради та Шевченківською сільської ради рішення Броварського міськрайонного суду Київської області добровільно не виконуються, позивач був змушений звернутися до суду із вказаним позовом.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 18 листопада 2014 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Броварськогоміськрайонного суду Київської області від 18 листопада 2014 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи та невідповідність висновків суду обставинам справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги та залишення рішення суду першої інстанції без змін з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом першої інстанції при розгляді вказаної справи встановлено, що 27 квітня 2009 року ОСОБА_1 було призначено в КГ Шевченківської сільської ради на посаду інженера з експлуатації інженерних споруд та автоматизації виробництва.

На підставі наказу № 2 від 01 вересня 2009 року начальник КГ Шевченківської сільської ради ОСОБА_2 звільнив ОСОБА_1 із займаної посади.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 06 січня 2010 року визнано незаконним наказ № 2 начальника КГ Шевченківської сільської ради Броварського району Київської області від 01 вересня 2009 року про звільнення ОСОБА_1 з посади інженера з експлуатації інженерних мереж і споруд та автоматизації виробництва комунального господарства Шевченківської сільської ради; поновлено ОСОБА_1 на роботі на посаді інженера з експлуатації інженерних мереж і споруд та автоматизації виробництва комунального господарства Шевченківської сільської ради.; стягнуто з КГ Шевченківської сільської ради на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 13 350 грн.

Наказом № 11 від 24 лютого 2010 року ОСОБА_1 було поновлено на попередній посаді в КГ Шевченківської сільської ради. Наказом № 12 від 24 лютого 2010 року позивача було звільнено на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП у зв'язку зі змінами в організації виробництва і праці та скорочення чисельності штату працівників.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 14 червня 2010 року визнано наказ № 12 від 24 лютого 2010 року по КГ Шевченківської сільської ради про звільнення ОСОБА_1 незаконним; поновлено ОСОБА_1 на посаді інженера з експлуатації інженерних споруд та автоматизації виробництва КГ Шевченківської сільської ради; стягнуто з КГ Шевченківської сільської ради на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 25 лютого 2010 року по 14 червня 2010 року в сумі 10 950 грн.

Рішенням Шевченківської сільської ради ХХV сесії V скликання від 18 травня 2010 року прийнято рішення про ліквідацію КГ Шевченківської сільської ради та створено ліквідаційну комісію у складі 5-ти чоловік, головою якої обрано ОСОБА_2

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 29 червня 2010 року стягнуто з ліквідаційної комісії КГ Шевченківської сільської ради на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виконання рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 06 січня 2010 року в частині поновлення на роботі в сумі 5 100 грн.

Вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 07 жовтня 2010 року ОСОБА_2 визнано винним за ч. 1 ст. 172 КК України і призначено покарання у виді позбавлення права обіймати посади з організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими обов'язками строком на два роки, стягнуто на користь ОСОБА_5 та ОСОБА_1 по 3 000 грн. кожному в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Розпорядженням Шевченківської сільської ради № 23 від 23 березня 2012 року «Про призначення голови ліквідаційної комісії» ОСОБА_4 призначено головою ліквідаційної комісії КГ Шевченківської сільської ради.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 12 квітня 2013 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Київської області від 25 вересня 2013 року, стягнуто з ліквідаційної комісії КГ Шевченківської сільської ради на користь ОСОБА_1 середній заробіток за затримку виконання рішення суду про поновлення на роботі у розмірі 84 000 грн.

Згідно листа Відділу ДВС № 34944 від 25 червня 2013 року на виконанні у відділі знаходиться виконавчий лист № 2-1944 від 14 червня 2010 року про поновлення ОСОБА_1 на роботі на рішення суду від 14 червня 2010 року.

Згідно інформації, наданої відділом ДВС у листі № 30521 від 13 серпня 2014 року, відділом неодноразово вчинялись виконавчі дії щодо виконання рішень суду від 06 січня 2010 року, 14 червня 2010 року, 29 червня 2010 року та 12 квітня 2013 року в частині стягнутих за вказаними рішеннями із КГ Шевченківської сільської ради на користь ОСОБА_1 сум. Майно, яке належить КГ Шевченківській сільської ради, за рахунок реалізації якого може бути виконане рішення суду, не виявлено.

Вирішуючи вказаний спір та відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не надав документів, що підтверджують його право заявляти вимоги в інтересах КГ Шевченківської сільської ради та бути представником господарства в суді, а також доказів умисного невиконання відповідачами обов'язків голови ліквідаційної комісії КГ Шевченківської сільської ради, невиконання рішень Броварського міськрайонного суду Київської області щодо виплати позивачу середнього заробітку за час вимушеного прогулу та середнього заробітку за затримку виконання рішення суду про поновлення на роботі.

Колегія суддів погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до п. 8 ст. 134 КЗпП працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли службова особа винна в незаконному звільненні або переведенні працівника на іншу роботу.

Згідно ст. 237 КЗпП, суд покладає на службову особу, винну в незаконному звільненні або переведенні працівника на іншу роботу, обов'язок покрити шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації у зв'язку з оплатою працівникові часу вимушеного прогулу або часу виконання нижче оплачуваної роботи. Такий обов'язок покладається, якщо звільнення чи переведення здійснено з порушенням закону або якщо власник чи уповноважений ним орган затримав виконання рішення суду про поновлення на роботі.

ОСОБА_1, звертаючись до суду з позовом про визнання ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4відповідальними у затримці виконання рішень суду про поновлення його на роботі, не надав належних та допустимих доказів, що підтверджують умисне невиконання ними рішень суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Заявляючи позовну вимогу про стягнення з відповідачів на користь КГ Шевченківської сільської ради матеріальної шкоди, ОСОБА_1 фактично звертається до суду за захистом прав та інтересів КГ Шевченківської сільської ради, не підтвердивши при цьому своє право діяти від його імені та в його інтересах, про що вірно зазначив у рішенні суд першої інстанції.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції у відповідності до норм ст. 308 ЦПК України, розглядаючи вказаний спір, повно та всебічно дослідив і оцінив обставини справи, надані докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, не допустив при розгляді справи порушень норм процесуального законодавства, тому апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313, 314 ч.1 п.1, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 18 листопада 2014 рокузалишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: М.А.Яворський

Судді: Т.Ц. Кашперська

В.О. Фінагєєв