АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №761/32510/14-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/4268/2015 /2014
Головуючий у суді першої інстанції: Волокітіна Н.Б.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Побірченко Т.І.
28 квітня 2015 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва

у складі: головуючої судді Побірченко Т.І.

суддів Головачова Я.В., Невідомої Т.О. при секретарі Бугаю О.О.

розглянула у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 29 січня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Київоблбуд», Комунального підприємства «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна», треті особи: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 про визнання права власності та зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_3 звернувся з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Київоблбуд», Комунального підприємства «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна», треті особи: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, в якому з урахуванням уточнених позовних вимог просив визнати за ним право власності на 986,63 кв.м. в будинку за адресою: АДРЕСА_1, а саме: на квартири № 3, площею 216,9 кв.м., №2, площею 120,61 кв.м., №10, площею 188,50 кв.м., №24 на 9-10 поверхах, площею 287,32 кв.м. та на нежилі приміщення (офісні приміщення), загальною площею 144,43 кв.м., на п'ять паркувальних місць, які розташовані в підземній стоянці в будинку АДРЕСА_1; зобов'язати ТОВ «Київоблбуд» передати за актом прийому - передачі у його власність зазначені об'єкти нерухомості в будинку за адресою: АДРЕСА_1; зобов'язати ТОВ «Київоблбуд» повернути позивачу залишок суми в розмірі 88 866 грн., що еквівалентно 28,87 кв.м.; зобов'язати КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна» зареєструвати право власності ОСОБА_3 на зазначені об'єкти нерухомості у будинку за адресою: АДРЕСА_1 в м. Києві. Посилається на те, що 27.07.2002 року між ТОВ «Київоблбуд», ТОВ «НВК «Укрінвестбуд», ТОВ «Гранд» укладено договір № 07/07-2 про спільну діяльність. 30.01.2004 року між ОСОБА_3 та ТОВ «Київоблбуд», ТОВ «НВК «Укрінвестбуд», ТОВ «Гранд» укладено додаткову угоду до договору про спільну діяльність та ОСОБА_3 прийнято четвертою стороною до складу учасників спільної діяльності за спільним рішенням сторін. За умовами даної угоди ОСОБА_3 взяв на себе зобов'язання здійснити інвестування будівництва будинку по АДРЕСА_1 у сумі еквівалентній 1 307 500 дол. США, що за курсом НБУ на день підписання цієї додаткової угоди становило 6 968 975 грн. та зобов'язувався фінансувати будівництво відповідно до відкоригованого графіку фінансування. ОСОБА_3 сплатив 3 037 100 грн. та не зважаючи на те, що ним не в повному обсязі було сплачено грошові кошти за договором про спільну діяльність, він вважає, що набув право власності на майно в межах внесених коштів.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 29 січня 2015 року позовні вимоги залишено без задоволення.

В апеляційній скарзіпредставник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин справи, фактично повторивши позовні вимоги. Зазначав, що оскільки ним було фінансовано 3037100 грн., то за ним слід визнати право власності на 986,63 кв.м. у вищевказаному будинку із зазначеними ним в скарзі характеристиками, а всього на 957,76 кв.м. на суму 2948234 грн.. Залишок складає 28,87 кв.м. або 88866 грн., які вважає такими, що підлягають стягненню. Вважає, що відповідачем порушено ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 21 червня 2006 року про забезпечення позову шляхом накладення арешту на зазначене майно, було заборонено продавати чи іншим способом відчужувати, передавати, здавати в оренду, заставляти квартири, нежилі приміщення, паркінг-місця, заборонено здійснювати реєстрацію прав власності на визначені квартири, нежилі приміщення, паркувальні місця.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_8, ОСОБА_7 та його представника ОСОБА_11, представника ОСОБА_6 - ОСОБА_12, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно ст.392 ЦК України, власник майнаможе пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

За умовами ч.2 ст.331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно(житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договоромабо законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Відповідно до ч.2 ст.620 ЦК України, кредитор втрачає право на витребування у боржника речі, визначеної індивідуальними ознаками, у разі, якщо ця річвже передана третій особі у власність або в користування.

Згідно ст.346 ЦК України, право власностіприпиняється у разі: відчуження власником свого майна; відмови власника від права власності; припинення права власності на майно, яке за законом не може належати цій особі; знищення майна; викупу пам'яток культурної спадщини; примусового відчуження земельних ділянок приватної власності, інших об'єктів нерухомого майна, що на них розміщені, з мотивів суспільної необхідності відповідно до закону; звернення стягнення на майно за зобов'язаннями власника; реквізиції; конфіскації; припинення юридичної особичи смерті власника.

Як вбачається з матеріалів справи, 27.07.2002 року між ТОВ «Київоблбуд», ТОВ «НВК «Укрінвест», ТОВ «Гранд» укладено договір про спільну діяльність №07/07-2 (т.2 а.с.13-17).

21 серпня 2002 року між ТОВ «Київоблбуд», ТОВ «НВК «Укрінвестбуд» та ОСОБА_3 укладено договір про інвестування будівництва, за умовами якого сторони домовилися організувати спільну роботу з інвестування, проектування, будівництва, монтажних, спеціальних та опоряджувальних робіт, щодо придбання необхідного устаткування та інвентарю, пов'язаних з будівництвом і здачею в експлуатацію житлового будинку по АДРЕСА_1. Крім цього, ОСОБА_3 зобов'язувався здійснити інвестування в будівництво будинку у сумі 465 500 умовних одиниць після затвердження технічної документації на містобудівній Раді та проходження Держекспертизи. За умовами п.5.1 вказаного договору з моменту підписання даного договору, на всіх етапах будівництва й експлуатації будинку, житлові і нежитлові приміщення, що складають частки сторін, є їх власністю, що повинно підтверджуватися підписаними сторонами актом приймання - передачі частин будинку на проінвестовану частину будинку (т.2 а.с.24-27).

У додатку №2 до зазначеного договору вказано, що за ОСОБА_3 закріплюється 5 квартир, із зазначенням кількості кімнат загальної площі та поверха, де розташована кожна квартира, 143 кв.м. офісних приміщень та 5 гаражних стоянок (т.2 а.с.29).

12 березня 2003 року ТОВ «Київоблбуд», ТОВ «НВК «Укрінвестбуд» та ТОВ «Гранд» укладено додаткову угоду до договору про спільну діяльність від 27 липня 2002 року, якою доповнено вказаний договір п.8.4 наступного змісту: сторона, яка допустилася прострочки фінансування свого паю (частки) в будинку більш як на 4 місяці підряд, позбавляється прав на закріплені за такою стороною для розпорядження квартири, офісні приміщення та гаражні місця. Інші сторони договору в межах сплаченої суми стороною, яка допустилася 4-х місячної прострочки з оплати, самостійно вирішують питання закріплення за стороною, що прострочила, квартир, офісних приміщень та гаражних місць, про що укладають відповідний акт (т.2 а.с.226).

30.01.2004 року між ТОВ «Київоблбуд», ТОВ «НВК «Укрінвестбуд», ТОВ «Гранд» та ОСОБА_3 укладена додаткова угода до договору про спільну діяльність, за умовами якого ОСОБА_3 став повноправним учасником договору про спільну діяльність та зобов'язався інвестувати 6 968 975 грн., що на день підписання цієї додаткової угоди складало 1 307 500 дол. США. Відповідно до п.12 вказаної додаткової угоди, ОСОБА_3 вправі, за згодою ТОВ «Київоблбуд», обмежити свою частку у будівництві фактично виплаченими засобами чи внесеними цінностями (т.2 а.с.18-20).

Як вбачається з матеріалів справи, листом від 05.07.2004 року ТОВ «Київоблбуд» запропонувало ОСОБА_3 погасити заборгованість або відповідно до п.8.3 додаткової угоди обмежити свою частку у будівництві фактично виплаченими коштами станом на 01.04.2004 року (т.2 а.с.37).

Проте, заборгованість залишилася непогашеною та договір про обмеження частки у будівництві фактично виплаченими коштами не укладався.

Посилання ОСОБА_3 на акт розподілу площ від 30.01.2004 року, як на підставу виникнення його права на спірні приміщення, колегія не приймає до уваги, оскільки він не є актом прийому - передачі, а також, зазначені площі закріплювалися за ним в разі виконання зобов'язань у повному обсязі, тобто повної сплати коштів.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 11.10.2012 року встановлено, що ОСОБА_3 сплачено на виконання договору про спільну діяльність 3 037 100 грн. і договір про спільну діяльність припинив свою дію з 09.08.2007 року - часу ліквідації ТОВ «НВК «Укрінвестбуд» (т.4.а.с.30-32).

Судом встановлено, що приміщення, на які ОСОБА_3 просить визнати за ним право власності, відповідно до угод, укладених у 2005-2006 роках належить третім особам на підставі правовстановлюючих документів.

Крім того, з акту від 15.02.2006 року позапланової ревізії окремих питань фінансово - господарської діяльності ТОВ «Київоблбуд» вбачається, що акт прийому - передачі квартир на оплачену ОСОБА_3 частину своєї частки, як це передбачено п.5.1 договору від 27.07.2002 року не складався (т.2 а.с.67-79). В ухвалі Шевченківського районного суду м.Києва від 21.06.2006 року про забезпечення позову не конкретизовані приміщення, а майнові права на приміщення відповідач передав третім особам, які є добросовісними набувачами в 2005 році до вжиття судом заходів забезпечення позову.

Судом встановлено, що 26.12.2006 року підписаний акт державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництва об'єкта - будинку АДРЕСА_1.

Враховуючи вищевикладене, колегія погоджується з висновком суду, що право власності ОСОБА_3 на житлові та нежитлові приміщення не виникло.

Позовні вимоги належним чином розглянуті судом першої інстанції, всім дослідженим доказам дана належна правова оцінка, що обґрунтовано доводами судового рішення і не спростовується доводами апеляційної скарги. Підстав для скасування рішення суду з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, колегія не знаходить.

Керуючись ст. ст. 307,308,313,314,317,319 ЦПК України, колегія,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 29 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

В касаційному порядку може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий-

Судді-