Справа № 388/2074/15-ц
У Х В А Л А

іменем України

"29" грудня 2015 р. Суддя Долинського районного суду Кіровоградської області Баранський Д.М., розглянув позовну заяву ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до відділу Державної виконавчої служби Долинського районного управління юстиції Кіровоградської області, Філії Кіровоградське обласне управління Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про зобовязання державного виконавця зняти арешт з майна та виключення майна з Єдиного реєстру заборон відчужень обєктів нерухомого майна,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду з цим позовом в інтересах ОСОБА_2 до відділу Державної виконавчої служби Долинського районного управління юстиції Кіровоградської області, Філії Кіровоградське обласне управління Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про зобовязання державного виконавця зняти арешт з майна та виключення майна з Єдиного реєстру заборон відчужень обєктів нерухомого майна.

Розглянувши подану заяву, дійшов до висновку про відмову у відкритті провадження з таких підстав.

Як убачається зі змісту поданого позову ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2, вимогами позову є зобовязання державного виконавця вчинити дії, що стосуються зняття арешту з майна боржника та виключення заборони на його відчуження з Єдиного реєстру заборон відчужень обєктів нерухомого майна, накладеного у процесі здійснення виконавчого провадження. Предметом та підставою позову є дії державного виконавця у процесі здійснення виконавчого провадження, що стосуються не вирішення державним виконавцем питання про зняття арешту з майна боржника при завершенні виконавчого провадження, згідно ч. ч. 1, 2 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження».

Позивачка у справі ОСОБА_1 звернулась до суду з цим позовом в інтересах ОСОБА_2, який мав статус боржника у виконавчому провадженні, тобто цей позов предявлено стороною виконавчого провадження, а не третьою особою права та обовязки якої було порушено накладенням арешту на майно боржника.

Розділом XII ЦПК України передбачено судовий контроль за виконанням судових рішень.

За змістом ст. 383 ЦПК України, а також ч. 2 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження» сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи. Боржник має право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби виключно в судовому порядку.

Таким чином, правилами ЦПК України, а також Законом України «Про виконавче провадження» передбачено спеціальний порядок оскарження стороною виконавчого провадження дій або бездіяльності державного виконавця у процесі здійснення виконавчого провадження, шляхом подачі скарги, зокрема відповідно до ч. 2 ст. 384 ЦПК України до суду, який видав виконавчий документ, а не позову шляхом його предявлення до державного виконавця.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у справі Zand v. Austria від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у ч. 1 ст. Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (…)». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Оскільки ЦПК України передбачено спеціальний порядок здійснення судового контролю за виконанням судових рішень шляхом подачі, зокрема боржником скарги до суду, що видав виконавчий документ про оскарження дій або бездіяльності державного виконавця при здійсненні виконавчого провадження, враховуючи те, що предметом та підставою поданого позову є перевірка на відповідність вимогам Закону України «Про виконавче провадження» дій (бездіяльності) державного виконавця при здійсненні виконавчого провадження, що стосується не зняття арешту з майна боржника, відповідно такий позов не підлягає розгляду цим судом у порядку позовного провадження, оскільки провадження про такі питання підлягає вирішенню у інших спосіб.

За змістом п. 3 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції.

На підставі викладеного, керуючись п. 1 ч. 2 ст. 122, п. 4 ч. 1 ст. 293 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до відділу Державної виконавчої служби Долинського районного управління юстиції Кіровоградської області, Філії Кіровоградське обласне управління Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про зобовязання державного виконавця зняти арешт з майна та виключення майна з Єдиного реєстру заборон відчужень обєктів нерухомого майна.

Розяснити ОСОБА_1, що у цій справі сплачена сума судового збору може бути повернена за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'яти днів з дня її проголошення до Апеляційного суду Кіровоградської області через Долинський районний суд Кіровоградської області. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_4