Справа №173/2318/14-ц
Провадження №2/173/199/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2015 р. м. Верхньодніпровськ

Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області у складі

головуючого судді Шевченко О.Ю.,

при секретарі судового засідання Демяненко С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по аліментам, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Відділ ДВС Верхньодніпровського районного управління юстиції,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по аліментам. До початку розгляду справи по суті позивач збільшила позовні вимоги та просила суд стягнути з ОСОБА_2 заборгованість по аліментам та пеню. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що з 1996 року позивач знаходилась у шлюбі з відповідачем. Мають спільну дитину - доньку ОСОБА_3. На підставі рішення суду з відповідача стягуються аліменти на утримання доньки у розмірі ? частина заробітку. З 2010 року утворилася заборгованість по аліментам в розмірі 34 973 грн. 50 коп. Відповідач не бажає добровільно погасити заборгованість по аліментам. У зв'язку з чим позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь заборгованість по аліментам в сумі 34 973 грн. 50 коп. та пеню за несвоєчасну сплату аліментів в розмірі 3387 грн. 88 коп.

В судовому засіданні позивач позов підтримала, просила суд задовольнити позовні вимоги, підтвердила обставини, викладені в позовній заяві.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, проти задоволення позовних вимог заперечував. Суду пояснив, що від сплати аліментів не ухилявся, сплачував аліменти по можливості та взагалі вважає, що він не є батьком дитини.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, відділ ДВС Верхньодніпровського районного управління юстиції, в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки не повідомила, заяву про розгляд справи без її участі не надала.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до наступних висновків.

Судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 мають спільну неповнолітню дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_1 (а.с.5).

На підставі виконавчого листа, виданого Верхньодніпровським районним судом 20 червня 2002 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягуються аліменти на утримання доньки в розмірі ? частини від усіх видів заробітку до повноліття дитини (а.с.6).

Станом на 1 жовтня 2014 року ОСОБА_2 має заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 25 373 грн. 35 коп., що підтверджується відповідним розрахунком заборгованості (а.с.7).

Згідно зі ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Стягнення заборгованості по аліментам передбачено ст. 194 Сімейного кодексу України, проте положення даної статті стосується лише випадків, якщо виконавчий лист не пред'являвся до виконання, аліменти не стягувались у зв'язку з розшуком платника аліментів, у зв'язку з його перебуванням за кордоном, а також у випадку, якщо аліменти стягуються відповідно до ст. 187 Сімейного кодексу України, тобто за ініціативою платника аліментів (за його заявою).

Порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду передбачений ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження" та відповідно до ч. 7 цієї статті суд вирішує питання про стягнення заборгованості лише у разі спору про її розмір.

Таким чином, при відсутності такого спору заборгованість стягується державним виконавцем відповідно до положень Закону України "Про виконавче провадження", а не на підставі рішення суду про стягнення заборгованості. Повторне стягнення із боржника суми, яка має бути ним виплачена в порядку виконання рішення суду про стягнення аліментів, недопустиме.

У зв'язку з цим суд приходить до висновку, що позивачем обрано непередбачений законами України спосіб захисту, а тому необхідно відмовити у задоволені позовних вимог щодо стягнення заборгованості за аліментами.

Щодо стягнення пені за прострочення сплати аліментів суд приходить до наступних висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 196 Сімейного кодексу України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Згідно з розрахунком позивача сума неустойки складає 3387 грн. 88 коп.

Верховний Суд України в постановах від 11 вересня 2013 року у справі № 6-81 цс13 та від 1 жовтня 2014 року висловив правову позицію, яка згідно зі ст. 360-7 Цивільного процесуального кодексу України є обов'язковою для суду першої інстанції щодо порядку нарахування пені за прострочення сплати аліментів, яка полягає в наступному.

Оскільки зобов'язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинно виконуватися щомісяця, то при розгляді спорів про стягнення на підставі ч. 1 ст. 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з'ясувати розмір несплачених аліментів по кожному з цих періодичних платежів, встановити строк, до якого кожне із цих зобов'язань мало бути виконано, та з урахуванням встановленого обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що розрахунок пені має бути наступним.

Рік, місяць Прострочені дні нарах. сплачено заборгов. пеня

2010 2011 2012 2013 2014 всього алімент. аліменти

листопад 30473,20473,2 6 766,76
грудень 00489,50489,52 6 853,28
січень 210,4300210,43 2 880,79
лютий 210,4300210,43 2 815,55
березень 210,4300210,43 2 756,63
квітень 210,4300210,43 2 691,40
травень 210,40510,43 6 375,27
червень 210,4300210,43 2 563,04
липень 210,4300210,43 2 499,91
серпень 210,40510,43 5 905,68
вересень 210,4300210,43 2 369,44
жовтень 20,4300210,43 2 306,31
листопад 20,4300210,43 2 241,08
грудень 20,4300210,43 2 177,95
січень 2731004555,7300255,74 2 567,63
лютий 273972555,7300255,74 2 485,79
березень 273943555,7300255,74 2 411,63
квітень 273912555,7300255,74 2 332,35
травень 273882555,70555,74 4 901,63
червень 273851602,30602,27 5 125,32
липень 273821602,30602,27 4 944,64
серпень 273790602,3300302,27 2 387,93
вересень 273759626,10626,11 4 752,17
жовтень 23729626,1300326,11 2 377,34
листопад 23698626,1300326,11 2 276,25
грудень 23668626,1300326,11 2 178,41
січень 238638,4300338,37 2 158,80
лютий 207660,9300360,89 2 190,60
березень 279660,90660,89 3 826,55
квітень 248660,9300360,89 1 977,68
травень 218660,9300360,89 1 869,41
червень 287660,9300360,89 1 757,53
липень 257660,9300360,89 1 649,27
серпень 226660,9300360,89 1 537,39
вересень 295660,90660,89 2 610,52
жовтень 25660,9300360,89 1 317,25.
листопад 24660,9300360,89 1 205,37
грудень 24660,9300360,89 1 097,11
січень 290,360090,26 246,41
лютий 290,30690,26 1 670,43
березень 290,3300390,26 835,16
квітень 290,3300390,26 714,18
травень 290,30690,26 1 056,10
червень 290,30690,26 842,12
липень 2,30690,26 635,04
серпень 2,30690,26 421,06
вересень 2,30690,26 207,08
РАЗОМ: 119 769,22

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Враховуючи те, що відповідач не надав суду доказів поважності причин прострочення сплати аліментів, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 в частині стягнення з відповідача пені за прострочення сплати аліментів у межах заявлених позовних вимог.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд приймає до уваги, що позивачем було сплачено судовий збір не в повному обсязі. Так за подання позовної заяви майнового характеру у відповідності до Закону України сплачується судовий збір у розмірі 1% від ціни позову. Позивачем було заявлено вимоги на загальну суму 38 361 грн. 38 коп. Отже 1% від ціни позову складає 383 грн. 61 коп. разом з тим за подання позову позивачем було сплачено 243 грн. 60 коп. Отже недоплачено судовий збір в розмірі 140 грн. 01 коп., які підлягають стягненню з позивача в дохід держави у відповідності до ч. 2 ст. 80 Цивільного процесуального кодексу України.

Разом з тим з відповідача на користь позивача у відповідності до ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати, зокрема витрати на сплату судового збору, пропорційно до розміру задоволених вимог.

Щодо стягнення з відповідача на користь позивача понесених нею витрат на правову допомогу в сумі 300 грн., суд приходить до висновку, що дані вимоги не підлягають задоволенню з огляну на наступне.

Згідно зі ст. 84 Цивільного процесуального кодексу України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Із наданою позивачем квитанції про оплату юридичних послуг (а.с.8) не вбачається розрахунку витрат часу на надання правової допомоги з урахуванням Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», оскільки згідно зі ст. 1 цього Закону розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40% встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 194 Сімейного кодексу України, ст.ст. 4, 10, 11, 60, 61, 88, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по аліментам - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований: АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в сумі 3387 грн. 88 коп. та судові витрати в сумі 33 грн. 83 коп.

В іншій частині позову - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 на користь держави суму недоплаченого судового збору в розмірі 140 грн. 01 коп.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Дніпропетровської області через Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, проте не були присутні під час проголошення рішення суду мають право оскаржити його протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.Ю.Шевченко