Справа № 337/88/15ц
Провадження № 2/337/332/2015р.
29 квітня 2015 року Хортицький районний суд м.Запоріжжя
у складі головуючого - судді Кучерук І.Г.
з участю секретаря Алуф Є.В.
розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Публічного Акціонерного Товариства "Дельта банк" до ОСОБА_3 про повернення коштів
Позивач ОСОБА_1 надав заяву у якій просить розгляди справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить повернути заборгованість з поточного рахунку НОМЕР_9, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Позивач ОСОБА_2 надала заяву у якій просить розгляди справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить повернути заборгованість з поточного рахунку НОМЕР_10, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач ПАТ "Дельта банк" в судове засідання не з'явився, був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, надав заперечення проти позову у яких вказав, що АТ "Дельта Банк" не визнає позовних вимог та заперечує проти їх задоволення. У зв'язку зі смертю клієнта ПАТ Дельта банк ОСОБА_4 та отриманням його спадкоємцями свідоцтва про право спадщини за законом, на підставі заяв позивачів їм було відкрито поточні рахунки, на які було здійснено перерахування грошових коштів, належних позивачам відповідно до свідоцтва про право на спадщину. Вважають, що ПАТ Дельта Банк виконав свої зобов'язання в повному обсязі - перерахував належні позивачам грошові кошти на їх поточні рахунки, відкриті в ПАТ Дельта Банк. Між ПАТ Дельта Банк та позивачами з приводу виплати грошових коштів, що належать останнім на праві спадщини, існують договірні відносини, які виникли на підставі відкриття та обслуговування поточного рахунку. Позивачами не надано жодного відповідного розрахункового документу, який би не був виконаний банком. Вважають, що позивачами обраний невірний спосіб захисту свої прав. На підставі рішення №51 від 02.03.2015, прийнятого виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, в Публічному акціонерному товаристві "Дельта Банк" з 03.03.2015 року діє тимчасова адміністрація. Відповідно до п.1 4.5 ст.36 Закону України про систему гарантування вкладів фізичних осіб, під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку. А відповідно до п.2 цієї статті, також забороняється примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладання арешту на кошти та майно банку. Виплата коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом, в національній валюті України. На теперішній час Фондом гарантування вкладів фізичних осіб здійснюється відшкодування сум, в межах, що не перевищує 200000 гривень. Тобто позовні вимоги повністю підпадають під дію цього закону та гарантується державою їх повернення. Позивачі, якщо вони мають майнову вимогу до банку, на захист якої подано позов, є кредиторами банку, отже щодо них застосовуються правовідносин приписів Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", в тому числі положення приписів ст. 36 вказаного Закону щодо наслідків запровадження тимчасової адміністрації у банках та призначення уповноваженої особи фонду. Вважають, що винесення рішення про стягнення з банку будь-яких грошових сум в судовому порядку під час дії в банку тимчасової адміністрації суперечить чинному законодавству України.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача на підставі наявних доказів, які є достатніми для постановлення рішення, та ухвалити заочне рішення, проти чого не заперечують позивачі.
Відповідно до ст. 197 ч.2 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.
Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 06.11.2014 року посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Філіповою Л.П., після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4, спадкоємцями на 1/2 частку кожному майна спадкодавця є його діти ОСОБА_1 та ОСОБА_2
Відповідно до ст.1228 ЦК України право на вклад входить до складу спадщини незалежно від способу розпорядження ним.
Позивач ОСОБА_1 21.11.2014 року звертався до АТ "Дельта банк" про повернення грошових коштів.
Відповідно до тверджень позивачів, спадкові грошові кошти знаходяться на їх поточних рахунках НОМЕР_9, НОМЕР_10, та вони не можуть їх отримати.
Факт укладення спадкодавцем ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3, з АТ "Дельта банк" договорів банківського вкладу (депозит), сума вкладів та номери договорів, сторонами не оспорюється
Згідно до п. 7.3 "Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах", затвердженої Постановою Правління Національного банку України 12.11.2003 № 492 і Зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 грудня 2003 р. за № 1172/8493, незалежно від того, чи здійснюється успадкування вкладу згідно із законом, заповітом або розпорядженням, банк здійснює виплату вкладу (частини вкладу) спадкоємцю власника рахунку на підставі документів, визначених законодавством України.
Таким документом на думку суду є свідоцтво про право на спадщину за законом від 06.11.2014 року посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Філіповою Л.П.
Судом встановлено, що постановою 3150 від 02.03.2015 року Правління Національного банку України, Публічний акціонерне товариство "Дельта Банк" віднесене до категорії неплатоспроможних та рішенням №51 від 02.03.2015, виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, в Публічному акціонерному товаристві "Дельта Банк" з 03.03.2015 року діє тимчасова адміністрація.
Суд не приймає до уваги заперечення відповідача, що на підставі рішення №51 від 02.03.2015, прийнятого виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, в Публічному акціонерному товаристві "Дельта Банк" з 03.03.2015 року діє тимчасова адміністрація, та посилання відповідача на норми Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", так як позивачі пред'явили позов до суду 12.01.2015 року до ухвалення рішення №51 від 02.03.2015 року виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.
Крім того суду не надано документальних підтверджень включення позивачів до переліку вкладників для отримання відшкодування за вкладами фізичних осіб за рахунок коштів Фонду в межах гарантованої суми.
Згідно ст. 1074 ЦК України обмеження права клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпорядження за рішенням суду у випадках, встановлених законом.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Європейський суд з прав людини у справі ZOLOTAS ПРОТИ ГРЕЦІЇ (No 2) зазначив наступне: "Суд зазначає, що на підставі статті 830 Цивільного кодексу, якщо особа, яка кладе суму грошей у банк, передає йому право користування нею, то банк має її зберігати і, якщо він використовує її на власну користь, повернути вкладнику еквівалентну суму за умовами угоди. Отже, власник рахунку може добросовісно очікувати, аби вклад до банку перебував у безпеці, особливо якщо він помічає, що на його рахунок нараховуються відсотки. Закономірно, він очікуватиме, що йому повідомлять про ситуацію, яка загрожуватиме стабільності угоди, яку він уклав з банком, і його фінансовим інтересам, аби він міг заздалегідь вжити заходів з метою дотримання законів і збереження свого права власності. Подібні довірчі стосунки невід'ємні для банківських операцій і пов'язаним з ними правом.
Згідно зі ст. 17 ЗУ "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело прав".
Відмовляючись повернути кошти, які належать на праві власності позивачам, відповідач порушує положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст.1 Першого Протоколу, підписаного та ратифікованого Україною, яка у відповідності до ст.5 цього ж протоколу, є додатковою статтею Конвенції.
Таке порушення виявилося в наступному: у ст.1 Протоколу №1 вказано, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Цей же принцип закріплено і в ст. 41 Конституції України.
Але, в порушення цих норм, позивачі позбавлені права користуватися своїм майном. В даному випадку його майном є грошові кошти, які відповідач отримав від спадкодавця ОСОБА_4 на умовах строковості та платності, та до цього моменту не повернув, його спадкоємцям, тому вимоги підлягають задоволенню.
Посилання відповідача на те, що ПАТ Дельта Банк виконав свої зобов'язання в повному обсязі - перерахував належні позивачам грошові кошти на їх поточні рахунки, відкриті в ПАТ Дельта Банк, суд не приймає до уваги так як відповідно до змісту ст.526 та ст.1058 ЦК України зобов'язання банку з повернення вкладу за договором банківського вкладу вважається виконаним з моменту повернення вкладу вкладнику готівкою або надання іншої реальної можливості отримати вклад та розпорядитись ним на свій розсуд /наприклад, перерахування на поточний банківський рахунок вкладника в цьому самому банку, з якого вкладник може зняти кошти або проводити ними розрахунки за допомогою платіжної банківської картки/.
У разі перерахування коштів на поточний банківський рахунок вкладника в цьому самому банку, але не надання можливості використання цих коштів, зобов'язання банку з повернення вкладу не є виконаним. /Висновки Верховного Суду України, що викладені в постановах, які ухвалені за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої п.1 ч.1 ст.355 ЦПК України/.
Відповідно, повернення банківського вкладу має відбутись таким чином, щоб вкладник мав реальну можливість отримати вклад. Саме вкладник має право визначатись з тим, яким саме чином він буде розпоряджатись своїми коштами.
В даному випадку позивачі визначилась з тим, що вони бажають отримати грошову суму, яка перерахований банком на їх поточні рахунки, готівкою та в повному обсязі, разом з нарахованими процентами.
Проте, на даний час Банк не надав позивачам реальну можливість отримати готівкою належні їм грошові кошти, відповідно до умов ч.1 ст.1058 ЦК України.
Враховуючи наведене суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони судові витрати.
Керуючись ст.10, 11, 60, 88, 197, 208, 212-218, 224 - 233 ЦПК України, ст.526, 1058, 1074, 1066, 1228 ЦК України, суд -
Позовні вимоги задовольнити частково.
Стягнути з ПАТ "Дельта банк" на користь ОСОБА_1(ІНФОРМАЦІЯ_1, іпн НОМЕР_1) з поточного рахунку НОМЕР_9 суму грошових вкладів в сумі 110091(сто десять тисяч дев'яносто одна)грн. 13 коп., з відповідним нарахуванням відсотків.
Стягнути з ПАТ "Дельта банк" на користь ОСОБА_1(ІНФОРМАЦІЯ_1, іпн НОМЕР_1) сплачені судові витрати у розмірі 1100( одна тисяча сто) грн. 91 коп.
Стягнути з ПАТ "Дельта банк" на користь ОСОБА_2(ІНФОРМАЦІЯ_2, іпн НОМЕР_2) сплачені судові витрати у розмірі 417(чотириста сімнадцять) грн. 25 коп.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржене в Апеляційний суд Запорізької області протягом 10 днів.

Рішення може бути переглянуто Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів.

Суддя: