Провадження № 2/761/4876/2015
У Х В А Л А

Іменем України

09 квітня 2015 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Притула Н.Г., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Управління ритуальних послуг Департаменту житлово-комунальної інфраструктури Київської міської державної адміністрації, Ритуальної служби спеціалізованого комунального підприємства «Спеціалізований комбінат підприємств комунально-побутового обслуговування» про звільнення місця поховання шляхом здійснення перепоховання,-

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшла зазначена позовна заява.

В позовній заяві позивач просить: зобов'язати відповідачів звільнити зарезервоване позивачем АДРЕСА_1, здійснивши перепоховання померлого, який похований на місці АДРЕСА_1.

Позовна заява подана до суду з порушенням правил підсудності.

Відповідно до ч.2 ст.109 ЦПК України позови до юридичних осіб пред'являються в суд за їхнім місцезнаходженням.

Статтею 114 ч.1 ЦПК України визначено, що позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Крім того, пункт 42 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №3 від 01.03.2014 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» роз'яснює, що виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (частина перша статті 114 ЦПК). Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Зазначеним роз'яснено, що виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано. Тобто, спір може стосуватися як правового статусу нерухомого майна, так і інших прав та обов'язків, що пов'язані із нерухомим майном, зокрема право користування.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 ЦК України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Відтак, слід дійти висновку, що характер позовних вимог пов'язаний із нерухомим майном, оскільки вирішується питання про захист права користування місцем поховання (шар ґрунту відведений для поховання) та виникнення певних прав щодо цього місця поховання.

При цьому, для застосування правил підсудності в даному випадку не має правового значення, що місце поховання знаходиться на земельній ділянці, що відведена для кладовища, і що ця земельна ділянка перебуває у комунальній власності на відповідній правовій підставі.

Отже, як вбачається з матеріалів справи, спір виник з приводу нерухомого майна, позивач подав позов до Шевченківського районного суду м. Києва, але земельна ділянка на території Шевченківського району м. Києва не знаходиться (земельна ділянка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1), а тому немає законом передбачених підстав для слухання справи Шевченківським районним судом м. Києва.

Статтею 115 ЦПК України передбачено - якщо суддя, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі встановить, що справа не підсудна цьому суду, заява повертається позивачеві для подання до належного суду.

Тому суд приходить до висновку про повернення позовної заяви позивачу на підставі ст.121 ЦПК України, оскільки справа не підсудна цьому суду.

Одночасно суд роз'яснює, що позивач може звернутися з позовною заявою до компетентного суду за місцезнаходженням майна.

Відповідно до ст.7 п.2 ч.1 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги.

Враховуючи те, що до матеріалів справи додано квитанцію про сплату судового збору на суму 243,60 грн., суд вважає за доцільне повернути судовий збір позивачу.

На підставі викладеного та керуючись ст.7 Закону України «Про судовий збір», ст.114, 121 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління ритуальних послуг Департаменту житлово-комунальної інфраструктури Київської міської державної адміністрації, Ритуальної служби спеціалізованого комунального підприємства «Спеціалізований комбінат підприємств комунально-побутового обслуговування» про звільнення місця поховання шляхом здійснення перепоховання - повернути позивачу.

Роз'яснити право позивача звернутися з заявою до компетентного суду за місцем знаходження майна.

Повернути ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) судовий збір в розмірі 243 (двісті сорок три) гривни 60 копійок, сплачений квитанцією №11704799 від 07.04.2015 року в АБ «Укгразбанк» м. Київ та проведене банком 07.04.2015 року.

Виконання ухвали в частині повернення судового збору доручити Управлінню Державної казначейської служби у м. Києві.

На ухвалу суду в частині повернення позовної заяви може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

В частині повернення судового збору ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя: Н.Г.Притула