Ухвала

іменем україни

19 січня 2015 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Євтушенко О.І., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Заліщицького районного суду Тернопільської області від 20 жовтня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 25 листопада 2014 року,

в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про вселення та усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням,

в с т а н о в и в:

Рішенням Заліщицького районного суду Тернопільської області від 20 жовтня 2014 року позовні вимоги задоволено. Вселено ОСОБА_3 та неповнолітнього ОСОБА_4 в житловий будинок АДРЕСА_1. Зобов'язано ОСОБА_2 не чинити перешкоди ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у користуванні житловим будинком АДРЕСА_1. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 25 листопада 2014 року рішення Заліщицького районного суду Тернопільської області від 20 жовтня 2014 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_2, просить скасувати оскаржувані судові рішення попередніх інстанцій та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити, мотивуючи свої вимоги неправильним застосуванням судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

За змістом ч. 1 ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні судів першої та апеляційної інстанції чи відкинуті ними, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу та про перевагу одних доказів над іншими.

Судові рішення попередніх інстанцій ухвалені у відповідності до вимог матеріального та процесуального права, оскільки суди вірно виходили з того, що позивачка зі своїм неповнолітнім сином мають право на користування спірним житлом, оскільки вона разом з відповідачем вела спільне господарство, проживала у цьому будинку та це єдине їх постійне місце проживання. Спірний будинок побудований сторонами за час перебування у шлюбі.

За таких обставин, суди вірно дійшли висновку про задоволення позовних вимог.

Таким чином, з матеріалів касаційної скарги, оскаржуваних судових рішень вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначених судових рішень.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України, у разі якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Заліщицького районного суду Тернопільської області від 20 жовтня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 25 листопада 2014 року, в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про вселення та усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням, відмовити.

Копію ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ разом із доданими до касаційної скарги матеріалами направити скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ: О.І. Євтушенко