У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Дем'яносова М.В.,

суддів: Коротуна В.М., Попович О.В.,

Парінової І.К., Ступак О.В.,

розглянувши в судовому засіданні справу за скаргою Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на бездіяльність державного виконавця та начальника Сихівського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції, за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на ухвалу апеляційного суду Львівської області від 05 червня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2014 року Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (далі - ПАТ «Укрсоцбанк») звернулося до суду зі скаргою на бездіяльність державного виконавця Сихівського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції та начальника Сихівського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції під час примусового виконання виконавчого листа, виданого 29 квітня 2013 року Сихівським районним судом м. Львова у справі № 2-194/10.

Скаргу обґрунтовано тим, що рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 3 червня 2010 року задоволено позов ПАТ «Укрсоцбанк» та у рахунок погашення зобов'язань ОСОБА_3 за кредитним договором від 27 червня 2008 року звернуто стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1, який належить ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на праві спільної сумісної власності.

На підставі зазначеного рішення суду видано виконавчий лист, який передано на виконання до Сихівського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції.

Під час вчинення виконавчих дій суб'єктом оціночної діяльності складено висновок, відповідно до якого вартість квартири становить 384 440 грн.

13 січня 2014 року проводились прилюдні торги з реалізації квартири, які не відбулись у зв'язку з відсутністю купівельного попиту.

Відповідно до акта державного виконавця від 14 січня 2014 року проведено уцінку арештованого нерухомого майна, внаслідок чого його вартість зменшилась на 288 330 грн.

Із метою участі у прилюдних торгах 11 лютого 2014 року ПАТ «Укрсоцбанк» сплатило гарантійний внесок у розмірі 14 416 грн 50 коп., а 12 лютого 2014 року - додаткову суму винагороди організатора прилюдних торгів у розмірі 35 498 грн 50 коп.

12 лютого 2014 року ПАТ «Укрсоцбанк» отримало протокол проведення прилюдних торгів від 12 лютого 2014 року, відповідно до якого його оголошено переможцем прилюдних торгів з реалізації квартири АДРЕСА_1 за ціною 335 000 грн.

Розмір невиконаного зобов'язання боржника ОСОБА_3 (746 084 грн 64 коп.) перевищує запропоновану банком ціну придбання предмета іпотеки (335 000 грн), тому останній не повинен здійснювати доплату 285 085 грн за придбаний на прилюдних торгах предмет іпотеки.

14 лютого 2014 року ПАТ «Укрсоцбанк» звернулось до Сихівського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції із заявою про видачу акта про проведення прилюдних торгів, але відповіді на звернення не отримало, що свідчить про бездіяльність державного виконавця.

Справа розглядалася судами неодноразово.

Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 07 квітня 2015 року скаргу залишено без розгляду з підстав, передбачених ч. 6 ст. 235 ЦПК України.

Ухвалою апеляційного суду Львівської області від 05 червня 2015 року ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 07 квітня 2015 року скасовано, постановлено нову ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

У касаційній скарзі ПАТ «Укрсоцбанк» просить скасувати ухвалу апеляційного суду в частині відмови в задоволенні скарги та направити справу для продовження її розгляду до суду першої інстанції, мотивуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права й неправильним застосуванням норм матеріального права.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали цивільної справи та дослідивши доводи касаційної скарги, вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Відповідно до ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

У ст. 234 ЦПК України наведено перелік справ, які розглядаються судами у порядку окремого провадження, у якому відсутні скарги на дії державного виконавця.

Закон України «Про виконавче провадження» визначає загальні правові основи організації та діяльності державної виконавчої служби, її завдання та компетенцію, а також учасників виконавчого провадження, закріплює їхні права та обов'язки, у тому числі право стягувачів і боржників та інших учасників виконавчого провадження на оскарження дій (бездіяльності) державного виконавця та порядок цього оскарження.

Нормами цивільного процесуального закону передбачено особливий порядок судового контролю за виконанням судових рішень, який визначений у розділі VII ЦПК України і передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов'язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Так, у ст. 383 ЦПК України зазначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Таким чином, одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов'язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Скасовуючи попередні ухвали суду першої інстанції та апеляційного суду та направляючи справу на новий розгляд до суду першої інстанції, касаційний суд указував на те, що учасник та переможець прилюдних торгів (ПАТ «Укрсоцбанк») є іпотекодержателем виставленого на прилюдні торги майна, тому торги мають бути проведені з урахуванням ст. 45 Закону України «Про іпотеку», оскільки вони проведені на виконання рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. У порушення ст. ст. 213, 214, 303, 315 ЦПК України суди не з'ясували порядок продажу майна на прилюдних торгах, проведених на виконання рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки, та дійшли передчасного висновку про відмову у задоволенні скарги ПАТ «Укрсоцбанк».

Однак при новому розгляді скарги суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність залишити скаргу банку без розгляду з підстав передбачених ч. 6 ст. 235 ЦПК України, з роз'ясненням права вирішення спору в позовному провадженні із залученням до участі в розгляді справи нового власника майна.

Апеляційний суд, переглядаючи справу в апеляційному порядку, вказав про те, що такі висновки суду першої інстанції не відповідають вимогам закону, скасував ухвалу районного суду та постановив нову по суті заявленої скарги, не звернувши при цьому на повноваження, надані йому ЦПК України.

Статтею 312 ЦПК України встановлено підстави для відхилення скарги на ухвалу суду першої інстанції або зміни чи скасування ухвали.

Розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд: 1) відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону; 2) змінює або скасовує ухвалу суду першої інстанції і постановляє ухвалу з цього питання, якщо воно було вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права або при правильному вирішенні було помилково сформульовано суть процесуальної дії чи підстави її застосування; 3) скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Однак апеляційний суд у порушення наведеного не звернув уваги на те, що по суті скарга судом першої інстанції не розглядалася, а залишена без розгляду; не вказав, якими нормами права передбачена можливість апеляційного суду скасувати процесуальну ухвалу та постановити нову по суті заявленої вимоги; вказуючи на незгоду з такою ухвалою, апеляційний суд не зазначив, які норми процесуального права було порушено при її постановленні, та не передав питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

За таких обставин постановлена ухвала апеляційного суду підлягає скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» задовольнити частково.

Ухвалу апеляційного суду Львівської області від 05 червня 2015 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.В. Дем'яносов

Судді: В.М. Коротун

І.К. Парінова

О.В. Попович

О.В. Ступак