АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ апеляційного провадження: Доповідач - Ратнікова В.М.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 жовтня 2015 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду місті Києва в складі:

головуючого судді - Ратнікової В.М.

суддів - Кравець В.А.

- Семенюк Т.А.

при секретарі - Пилипчук В.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «І-Тревелс» Анцупова Ігоря Валерійовича на заочне рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 25 березня 2015 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до Товариства з обмеженою відповідальністю «І-Тревелс» про захист прав споживача та відшкодування збитків, -

в с т а н о в и л а:

Заочним рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 25 березня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_5 до Товариства з обмеженою відповідальністю «І-Тревелс» про захист прав споживача та відшкодування збитків задоволено.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «І-Тревелс» на користь ОСОБА_5 збитки у сумі 9787,25 грн.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «I-Тревелс» в дохід держави судовий збір в сумі 243, 60 грн.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 03.07.2015 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «І-Тревелс» про перегляд заочного рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 25 березня 2015 року залишено без задоволення.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «І-Тревелс» Анцупов Ігор Валерійович звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати заочне рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 25 березня 2015 року та постановити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Свою апеляційну скаргу мотивує тим, що рішення суду 1-ї інстанції є незаконним та необґрунтованим, оскільки постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що, ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд 1-ї інстанції посилався на те, що саме відповідач здійснював продаж квитків позивачу, кошти за їх придбання сплачувалися безпосередньо відповідачу, позивач будь-яких договорів з туроператором Товариством з обмеженою відповідальністю «Туристичний офіс» або компанією перевізником не укладав, а тому є всі правові підстави для задоволення позовних вимог. Проте, судом 1-ї інстанції не враховано ту обставину, що свою підприємницьку діяльність Товариство з обмеженою відповідальністю «І-Тревелс» проводить, на підставі ст.295 ГК України, як агентську діяльність та виступає виключно посередником між замовниками послуг та перевізниками, туроператорами, автостанціями, тощо. Крім того, положеннями агентського договору, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «І-Тревелс», як турагентом, та Товариством з обмеженою відповідальністю «Туристичний офіс», як туроператором, чітко встановлено, що саме туроператор в односторонньому порядку відповідає перед пасажиром за затримку, скасування рейсу і рівень обслуговування на борту повітряного судна. За наведених обставин вважає, що правових підстав для задоволення позовних вимог, немає.

В судовому засіданні представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «І-Тревелс» Анцупов Ігор Валерійович повністю підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.

ОСОБА_5 проти доводів апеляційної скарги заперечувала, посилаючись на те, що вони є безпідставними, а рішення суду першої інстанції повністю відповідає вимогам закону.

Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з слідуючих підстав.

Судом встановлено, що 18 квітня 2013 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Туристичний офіс» (туроператор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «І-Тревелс» (агент) було укладено агентський договір про продаж авіаперевезень за №ПК-ТМН-03/18-04-13, відповідно до умов якого, туроператор доручає, агент приймає на себе право на продаж авіаперевезень на авіарейси, виконувані перевізником, які замовлені та оплачені туроператором; діяти від імені і по дорученню туроператора під час організації авіаперевезень, самостійно та/або через третіх осіб, в тому числі через банківські установи, приймати плату за продані авіаперевезення. Повноваження агента з представництва туроператора обмежуються положеннями даного договору.

Пунктом 1.6 даного договору встановлено, що авіаперевезення здійснюються на основі договору перевезення, укладеного між туроператором і пасажиром в формі білета виписаного на бланку перевізника або в іншій формі, яка застосовується перевізником - маршрутний лист пасажира.

Згідно з п.6.3, п.6.4 агентського договору про продаж авіаперевезень за №ПК-ТМН-03/18-04-13 від 18 квітня 2013 року, агент протягом 3 банківських днів, наступних за звітним періодом, перераховує на розрахунковий рахунок туроператора суму виручки, отриману від продажу авіаперевезень за вирахуванням агентської винагороди, в валюті, за яку продано авіаперевезення. Валютою продажу та перерахування являється гривня. Всі грошові кошти, отримані агентом від продажу авіаперевезень, являються транзитними і є власністю туроператора, довірені агенту від імені туроператора на зберігання до тих пір, поки не буде проведено остаточний розрахунок за продані авіаперевезення.

Судом також встановлено, що 08 серпня 2014 року ОСОБА_5 було придбано за допомогою сервісу Товариства з обмеженою відповідальністю «І-Тревелс» авіаквитки, загальною кількістю 10 шт., сполученням Київ-Тіват-Київ, із яких п'ять авіаквитків №168221, №168223, №168225, №168227, №168229 з Києва до Тівату із датою вильоту 24.08.2014 року та п'ять авіаквитків із Тівату до Києва №168222, №168224, №168226, №168228, №168230 із датою повернення 07.09.2014 року та отримані відповідні маршрутні листи пасажира.

За вказані квитки позивачем туристичному агенту Товариству з обмеженою відповідальністю «І-Тревелс» було сплачено 19574,50 грн., що підтверджується, квитанцією від 08.08.2014 року.

05 вересня 2014 року ОСОБА_5 стало відомо про те, що 07.09.2014 року рейс Тіват-Київ виконуватись не буде.

В подальшому ОСОБА_5 звернулась до туристичного агента Товариства з обмеженою відповідальністю «І-Тревелс» з проханням повернути грошові кошти за невикористані п'ять авіаквитків.

Листом №233/011014 від 01.10.2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю «І-Тревелс» повідомило ОСОБА_5 про те, що кошти, які були отримані Товариством з обмеженою відповідальністю «І-Тревелс» від позивача за оплату вищевказаних авіаквитків, були переведені на розрахунковий рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «Туристичний офіс», відповідно до умов договору агентського договору №ПК-ТМН-03/18-04-13 від 18 квітня 2013 року. Товариством з обмеженою відповідальністю «І-Тревелс» було надіслано запит до туроператора про повернення грошових коштів.

Оскільки грошові кошти за невикористані авіаквитки ОСОБА_5 повернуто не було, то 26.12.2014 року вона звернулась до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «І-Тревелс» про захист прав споживача та відшкодування збитків в судовому порядку.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_5 та, стягуючи з Товариства з обмеженою відповідальністю «І-Тревелс» на її користь збитки у сумі 9787,25 грн., суд 1-ї інстанції виходив з того, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджені належними та допустимим доказами, а тому підлягають до задоволення.

Проте, з такими висновками суду 1-ї інстанції колегія суддів погодитись не може з наступних підстав.

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 20 Закону України «Про туризм» за договором на туристичне обслуговування одна сторона (туроператор, турагент) за встановлену договором плату зобов'язується забезпечити надання за замовленням іншої сторони (туриста) комплексу туристичних послуг (туристичний продукт). До договору на туристичне обслуговування застосовуються загальні положення договору про надання послуг, якщо інше не передбачено законом та не суперечить суті зобов'язання.

Частиною 1 статті 901 ЦК України визначено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За змістом ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до ч.2 ст.30 Закону України «Про туризм» порушеннями законодавства в галузі туризму є порушення умов договору між туристом і суб'єктом туристичної діяльності з надання туристичних послуг.

Згідно із ч.10 ст.20 Закону України «Про туризм» якість туристичних послуг повинна відповідати умовам договору, порядок і способи захисту порушених прав туристів визначаються законодавством про захист прав споживачів.

Так, ч. 4 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що за наявності у роботі (послузі) істотних недоліків споживач має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків.

Також, ч. 1 ст. 33 Закону України «Про туризм» встановлено, що суб'єкт туристичної діяльності, який порушив законодавство в галузі туристичної діяльності при наданні туристичної послуги, що завдало шкоду, зобов'язаний відшкодувати туристу збитки у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Згідно із частинами 1 та 2 ст. 32 Закону України «Про туризм» за неналежне виконання своїх зобов'язань туроператор, турагент, інші суб'єкти туристичної діяльності несуть майнову та іншу відповідальність, визначену в договорі відповідно до чинного законодавства. Розмір майнової відповідальності туроператора, турагента чи іншого суб'єкта туристичної діяльності не може перевищувати фактично завданих замовнику збитків з їх вини.

Отже, майнову відповідальність несе суб'єкт туристичної діяльності, який порушив законодавство в галузі туристичної діяльності при наданні туристичної послуги, тобто порушив умови договору між туристом і суб'єктом туристичної діяльності з надання туристичних послуг та за вини якого замовнику завдано збитків.

Відповідно до ст. 902 ЦК України виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору.

Згідно із ч. 13 ст. 20 Закону України «Про туризм» права й обов'язки, відповідальність сторін та інші умови договору між туроператором і турагентом визначаються відповідно до загальних положень про агентський договір, якщо інше не передбачено договором між ними, а також цим Законом.

Агентські відносини регулюються главою 31 Господарського кодексу України, відповідно до частин 1,2 ст. 297 якого за агентським договором одна сторона (комерційний агент) зобов'язується надати послуги другій стороні (суб'єкту, якого представляє агент) в укладенні угод чи сприяти їх укладенню (надання фактичних послуг) від імені цього суб'єкта і за його рахунок. Агентський договір повинен визначати сферу, характер і порядок виконання комерційним агентом посередницьких послуг, права та обов'язки сторін, умови і розмір винагороди комерційному агентові, строк дії договору, санкції у разі порушення сторонами умов договору, інші необхідні умови, визначені сторонами.

Пунктом 8.5 агентського договору №ПК-ТМН-03/18-04-13 від 18 квітня 2013 року встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Туристичний офіс» (туроператор) в односторонньому порядку відповідає перед пасажиром за затримку, відміну рейсів та рівень обслуговування на борту повітряного судна.

З матеріалів справи вбачається, що відміна 07.09.2015 року рейсу Тіват-Київ сталася з вини туроператора Товариства з обмеженою відповідальністю «Туристичний офіс», оскільки у встановлені договором строки товариство не оплатило повну вартість рейсу, у зв'язку з чим авіаперевізник скасував рейс.

За наведених обставин колегія суддів приходить до висновку, що оскільки саме з вини туроператора було скасовано 07.09.2015 року рейс Тіват-Київ, то, в силу вимог закону, саме Товариство з обмеженою відповідальністю «Туристичний офіс», як туроператор, має нести відповідальність перед ОСОБА_5 за скасування рейсу та виплату компенсації за таке скасування.

Проте судом 1-ї інстанції не взято до уваги дані факти та ухвалено рішення з порушенням норм матеріального права.

Оцінивши в сукупності докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті та враховуючи, що заочне рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 25 березня 2015 року про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «І-Тревелс» на користь ОСОБА_5 збитків у сумі 9787,25 грн. ухвалено з порушенням норм матеріального права, колегія суддів вважає, що воно підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову ОСОБА_5 в задоволенні позовних вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю «Е-Тревелс» про захист прав споживача та відшкодування збитків.

Керуючись ст.ст. 610, 611, 901 ЦК України, Законом України « Про туризм», ст.ст. 303, 307, 309, 313, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу представника відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Е-Тревелс» Анцупова Ігоря Валерійовича задовольнити.

Заочне рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 25 березня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення наступного змісту.

В задоволенні позову ОСОБА_5 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Е-Тревелс» про захист прав споживача та відшкодування збитків відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий : Судді: