Провадження № 2-з/761/352/2015
У Х В А Л А

09 червня 2015 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Волошин В.О. розглянувши заяву позивачки ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,-

в с т а н о в и в :

В провадженні Шевченківського районного суду м. Києва перебуває вказаний позов.

Разом із позовною заявою, стороною позивача було подано заяву про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 що належить відповідачу.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 153 ЦПК України суд розглядає заяву про забезпечення позову без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Під час вивчення заяви про забезпечення позову судом встановлено, що вона не відповідає вимогам ст. 151 ЦПК України.

Згідно із ч. 2 ст. 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Крім того, як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 4 Постанови «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Однак, ні матеріали заяви про забезпечення позову, ні матеріали справи не містять жодного доказу належності відповідачу ОСОБА_2 на праві приватної власності квартири АДРЕСА_1

Відповідно до ч. 8 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог ст. 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Крім того, відповідно до положень ч. 2 ст. 79 ЦПК України порядок повернення судового збору встановлюється законом.

Згідно з п.2) ч.1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги.

Як вбачається із матеріалів справи, стороною позивача при подачі заяви про забезпечення позову було сплачено судовий збір у розмірі 121,8 грн.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про повернення позивачці заяви про забезпечення позову та суми сплаченого судового збору.

Керуючись ст.ст. 79, 151 - 153, 209, 210, 293, 294 ЦПК України, ст. 7 Закону України «Про судовий збір», суд -

у х в а л и в :

Заяву позивачки ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики - повернути стороні позивача.

Повернути ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору у розмірі 121 /сто двадцять одна/ грн. 80 коп. (внесених згідно квитанції №94 від 02 червня 2015р., одержувач платежу УДКСУ Шевченківського району м. Києва, розрахунковий рахунок №0011, МФО 820019).

Ухвалу суду може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: