Провадження № 4-с/522/9/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2015 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Свяченої Ю.Б.

при секретарі Шеян І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Одесі цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області про скасування зупинення виконавчого провадження, визнання неправомірними дій державного виконавця та зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області, в якій просить визнати неправомірними дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2 щодо зупинення виконавчого провадження ВП 44542789, скасувати постанову від 10 листопада 2014 року про зупинення виконавчого провадження, зобовязати державного виконавця Середу В.Ю. виконати виконавчий лист №1522/29849/12 виданий Приморським районним судом м. Одеси від 27 серпня 2014 року, а також визнати дії державного виконавця такими, що порушують присягу державного службовця і мають ознаки корупції.

Скаржник зазначає, що постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2 від 10 листопада 2014 року на підставі п. 15 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» та п. 3.7 ст. 3 Закону України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу» було зупинено виконавче провадження ВП 44542789 по виконанню виконавчого листа №1522/29849/12 виданого Приморським районним судом м. Одеси від 27 серпня 2014 року про стягнення з ПАТ «Одесагаз» на користь ОСОБА_1 грошової суми у розмірі 171 346, 00 грн.

ОСОБА_1 вважає такі дії державного виконавця неправомірними, оскільки дія Закону України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу» поширюється лише на заборгованість підприємства перед юридичними особами. Тому вважає, що зупинення провадження за вищевказаним виконавчим листом є протиправним, а тому підлягає скасуванню.

Також скаржник просить поновити йому процесуальний строк на звернення до суду з дійсною скаргою, вказуючи, що державний виконавець навмисно протягом тривалого часу не надавала йому змоги ознайомитись зі змістом оскаржуваної постанови. Тому, вважає поважними причини пропуску такого строку.

У судовому засіданні ОСОБА_1 доводи викладені в скарзі підтримав у повному обсязі та просив суд скаргу задовольнити.

Представник Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області в судовому засіданні заперечував проти задоволення вищевказаної скарги, та вважає її безпідставною, оскільки ПАТ «Одесагаз» бере участь у процедурі погашення заборгованості відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу», дія якого поширюється на підприємства паливно-енергетичного комплексу, а також інших учасників розрахунків, які мають або перед якими є заборгованість, що виникла внаслідок неповних розрахунків за енергоносії. Також вважає, що ОСОБА_1 був пропущений 10-денний строк на звернення до суду з дійсною скаргою, оскільки копію постанови державним виконавцем йому було вручено вчасно.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, вислухавши думки сторін, та прийнявши до уваги доводи скарги, суд вважає, що скарга підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Згідно ч. 2 ст. 387 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Судом встановлено, що 27 серпня 2014 року Приморський районний суд м. Одеси видав виконавчий лист №1522/29849/12 про стягнення з ПАТ «Одесагаз» на користь ОСОБА_1 грошової суми у розмірі 171 346, 00 грн., на підставі рішення Апеляційного суду Одеської області від 30 липня 2014 року, яке набрало чинності. Виконавчий лист було передано для виконання до Другого Суворовського ВДВС ОМУЮ.

Постановою державного виконавця Другого Суворовського ВДВС ОМУЮ ОСОБА_3 від 28 серпня 2014 року було відкрито провадження з виконання вищевказаного виконавчого листа.

Постановою начальника управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області від 31 жовтня 2014 року, виконавче провадження з виконання вищевказаного виконавчого документа, передане з другого Суворовського ВДВС ОМУЮ на виконання до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області.

Постановою державного виконавця відділу від 07 листопада 2014 року вищевказане виконавче провадження прийнято до виконання.

У зв'язку з перебуванням на виконанні у відділі зведеного виконавчого провадження про стягнення грошових коштів з ПАТ «Одесагаз» на користь фізичних, юридичних осіб та держави, вищевказане виконавче провадження, постановою від 10 листопада 2014 року, приєднано до складу зведеного виконавчого провадження.

В той же день, постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2 від 10 листопада 2014 року на підставі п. 15 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» та п. 3.7 ст. 3 Закону України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу» було зупинено виконавче провадження ВП 44542789 по виконанню виконавчого листа №1522/29849/12 виданого Приморським районним судом м. Одеси від 27 серпня 2014 року, у звязку з тим, що ПАТ «Одесагаз» бере участь у процедурі погашення заборгованості.

Доводи представника відділу стосовно того, що дії державного виконавця щодо зупинення вищевказаного виконавчого провадження були правомірними на підставі п. 15 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» та п. 3.7 ст. 3 Закону України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу», спростовуються наступним.

Відповідно до п. 3.7 ст. 3 Закону України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу» на строк участі підприємства паливно-енергетичного комплексу у процедурі погашення заборгованості підлягають зупиненню виконавчі провадження та заходи примусового виконання рішень щодо цього підприємства із стягнення заборгованості, яка виникла до 1 січня 2013 року, що підлягають виконанню в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження», крім рішень про виплату заробітної плати, вихідної допомоги, інших виплат (компенсацій), що належать працівнику у зв'язку з трудовими відносинами, відшкодування матеріальної (майнової) шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, стягнення аліментів, та рішень про стягнення заборгованості із сплати внесків до фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування, яка виникла до 1 січня 2011 року, і заборгованості із сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування до органів Пенсійного фонду України.

Судом встановлено, що виконавчий лист №1522/29849/12 був виданий Приморським районним судом м. Одеси 27 серпня 2014 року на підставі рішення Апеляційного суду Одеської області від 30 липня 2014 року, яке набрало чинності. Таким чином, слід вважати, що право на стягнення коштів з ПАТ «Одесагаз» в ОСОБА_1 виникло з моменту набрання законної сили рішенням суду, тобто з 30 липня 2014 року, що не підпадає під дію п. 3.7 ст. 3 Закону України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу».

Вищевикладене підтверджується також відповіддю Головного управління юстиції в Одеській області № 31686/06-62 від 25 грудня 2014 року на звернення ОСОБА_1 щодо розяснення положень вищевказаного закону, з якого вбачається, що дія вищевказаної норми поширюється лише щодо стягнення заборгованості, яка виникла до 1 січня 2013 року.

Тому, суд вважає, що дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2 щодо зупинення виконавчого провадження ВП 44542789 є неправомірними, а відповідна постанова від 10 листопада 2014 року про зупинення виконавчого провадження підлягає скасуванню.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією і Законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Суд також вважає доведеними вимоги скаржника щодо зобовязання державного виконавця Середи В.Ю. виконати виконавчий лист №1522/29849/12 виданий Приморським районним судом м. Одеси від 27 серпня 2014 року.

Разом з тим, суд вважає за можливе відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_1 в частині визнання наявності ознак в діях державного виконавця через підстави, які викладені у ст. 11 ЗУ «Про державну виконавчу службу» та ст. 5 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції», оскільки такі повноваження відносяться до відповідних органів, що здійснюють заходи спрямовані на запобігання і протидію корупції та можуть бути визнані такими, що вчинили корупційне діяння лише за вироком суду у адміністративному або кримінальному провадженні.

Згідно ч. 2 ст. 385 ЦПК України пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Доводи представника відділу про те, що ОСОБА_1 своєчасно отримав оскаржувану постанову, тому пропустив строк на звернення до суду з дійсною скаргою, не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні, у звязку з наступним.

Як вбачається з супровідного листа, постанова про зупинення виконавчого провадження ВП 44542789 була направлена ОСОБА_1 10 листопада 2014 року. Однак, повідомлення про її отримання до суду надано не було.

Також судом встановлено, що ОСОБА_1 отримав копію постанови 24 листопада 2014 року, а 25 листопада 2014 року він звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця, однак ухвалою суду від 27 листопада 2014 року йому було відмовлено у прийнятті скарги у звязку з пропуском процесуальних строків передбачених ч. 1 ст. 385 ЦПК України.

У той же час, суд приймає до уваги також і те, що ОСОБА_1 24 листопада 2014 року звертався з заявою про скасування вищевказаної постанови до начальника Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області в порядку передбаченому ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження». Лише 08 грудня 2014 року скаржник отримав офіційну відповідь на його звернення.

У звязку з цим, суд вважає причини пропуску скаржником строку звернення до суду зі скаргою поважними, тому вказані обставини можуть бути підставою для поновлення такого строку.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Ст. 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів.

Частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право на справедливий суд, зокрема кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру.

Враховуючи викладене, суд вважає, що скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст. ст. 19, 55 Конституції України, ст. ст. 11, 37, 82 ЗУ «Про виконавче провадження», п. 3.7 ст. 3 Закону України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу», ст. ст. 10, 11, 60, 102, 103, 119, 208-210, 212, 383-387 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області про скасування зупинення виконавчого провадження, визнання неправомірними дій державного виконавця та зобовязання вчинити певні дії, задовольнити частково, поновивши скаржнику процесуальний строк на звернення до суду зі скаргою.

Визнати неправомірними дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2 щодо зупинення виконавчого провадження ВП 44542789, скасувавши постанову від 10 листопада 2014 року про зупинення виконавчого провадження.

Зобовязати державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2 виконати виконавчий лист №1522/29849/12 виданий Приморським районним судом м. Одеси від 27 серпня 2014 року.

В задоволенні решти вимог ОСОБА_1, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги через Приморський районний суд м. Одеси протягом пяти днів з дня її проголошення.

Суддя: Ю.Б.Свячена