Провадження №2/359/1899/2015
Справа №359/6161/15-ц
28 жовтня 2015 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого - судді Журавського В.В.
при секретарі Алфімовій І.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Борисполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу, -
Сторони у судове засідання не зявились. ОСОБА_1 подав до суду заяву, в якій зазначив, що позов підтримує та просить задовольнити його в повному обсязі, а також проводити розгляд справи за його відсутності. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився, про своє ставлення до предявленого позову не повідомив. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується поштовими конвертами, які направлялись на його адресу, проте були повернуті на адресу суду з відміткою «за закінченням встановленого терміну зберігання» (а.с.24,29).
Тому, на підставі ч.1 ст.224 ЦПК України суд вирішив проводити заочний розгляд цивільної справи, про що в судовому засіданні оголосив протокольну ухвалу.
Дослідивши докази, які містяться в матеріалах цивільної справи, суд дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено, що 08 жовтня 2012 року ОСОБА_1 передав ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 5000 доларів США, а ОСОБА_2 зобовязався повернути вказані грошові кошти до 26 лютого 2013 року. Вказана обставина підтверджується копією розписки (а.с.7).
У відповідності до ч.1 ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
У відповідності до ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми.
За правилами ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Встановлено, що у строк, визначений розпискою ОСОБА_2 не повернув грошові кошти.
Так, в постанові Верховного Суду України від 02 липня 2014 року у справі №6-79цс14 зазначено, що «відповідно до норм ст.ст.1046,1047 ЦК України договір позики (на відміну від договору кредиту) за своєю юридичною природою є реальною односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника або інший письмовий документ, незалежно від його найменування, з якого дійсно вбачається як сам факт отримання в борг (тобто із зобов'язанням повернення) певної грошової суми, так і дати її отримання».
Постановою Верховного Суду України від 18 вересня 2013 року у справі №6-63цс13 зазначено, що «письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику».
Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов'язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.
За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.
Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, незалежно від найменування документа, і залежно від установлених результатів робити відповідні правові висновки».
Таким чином, суд прийшов до висновку, що між сторонами 08 жовтня 2012 року був укладений договір позики
В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що ОСОБА_2 виконав свої зобовязання за договором позики та повернув грошові кошти.
За правилами ч.1 та ч.4 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Враховуючи викладене, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за договором позики у розмірі 5000 доларів США.
У відповідності до розяснень Верховного Суду України в п.14 постанови Пленуму «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року №14 у разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення.
Станом на 28 жовтня 2015 року 5000 доларів США еквівалентно 114316 гривень (5000 * 22,8632).
У відповідності до ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Згідно з ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Оскільки, кількість днів прострочення виконання зобовязання за період з 26 лютого 2013 року по день ухвалення рішення становить 974 календарних днів. Таким чином, 3% річних від простроченої від простроченої суми становить 9151 гривень 54 копійки (3% * 114316*974) / 365).
У відповідності до п.4 ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків та моральної шкоди.
Таким чином, стягнення моральної шкоди за порушення зобовязання щодо повернення позики не передбачено чинним законодавством, що регулює спірні правовідносини, а також не передбачено розпискою, яка підтверджує укладення між сторонами договору позики.
Згідно з ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються пропорційно до розміру задоволених вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.
З квитанції (а.с.1) вбачається, що при предявленні позову ОСОБА_1 сплатив судовий збір у розмірі 2364 гривень 91 копійок. Позов ОСОБА_1 задоволений частково. З огляду на це, з ОСОБА_2 на користь позивача слід стягнути витати на оплату судового збору у розмірі 1234 гривень 72 копійок, оскільки позов ОСОБА_1 задоволений на 52,21% (123467,54 : 236490*100%) (2364,91*52,21%).
Керуючись п.4 ч.1 ст.611, ч.2 ст.625, ч.1 ст.1046, ч.2 ст.1047, ч.1 ст.1049, ч.1 ст.1050 ЦК України, ч.1, ч.4 ст.60, ч.1 ст.88, п.2 ч.1 та ч.3 ст.208, ст.ст.213-215, ст.218 ЦПК України, суд,-
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого в ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, зареєстрованого в ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер: НОМЕР_2, борг за договором позики у розмірі 114316 гривень, а також три проценти річних від простроченої суми у розмірі 9151 гривень 54 копійок, що разом становить 123467 гривень 54 копійок.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого в ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, зареєстрованого в ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер: НОМЕР_2, витрати на оплату судового збору у розмірі 1234 гривень 72 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте Бориспільським міськрайонним судом Київської області за заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії, та може бути оскаржене в загальному порядку шляхом подання апеляційної скарги через Бориспільський міськрайонний суд Київської області до Апеляційного суду Київської області протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні під час проголошення, на протязі десяти днів з дня отримання копії рішення.
Суддя: підпис
З оригіналом згідно:
Суддя Бориспільського міськрайонного суду В.В. Журавський