№ 201/2939/15 ц
провадження 2/201/1477/2015
18 травня 2015 року Жовтневий районний суд
у складі: головуючого
судді Антонюка О.А.
при секретарі Кодріній О.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного підприємства фірма "Лада союз", третя особа Дніпропетровська міська рада про визнання права власності та усунення перешкод в користуванні власністю, -
ОСОБА_1 26 лютого 2015 року звернувся до суду з позовом до відповідача ПП фірма "Лада союз" про визнання права власності та усунення перешкод в користуванні власністю, позовні вимоги не змінювалися і не уточнювалися.
Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19 березня 2015 року позовні вимоги задоволено частково: визнано за ОСОБА_1 право власності на будівлі та споруди: літ. Б-1 - ангар, поз. 1, 2 загальна площа по літ. Б-1 - 118.3 кв. м., літ. В-1 - будівля персоналу поз. 1- 6, загальна площа по літ. В-1 - 41.1кв. м., літ. в - ґанок, літ. Г - вбиральня, літ. Д-2 - цех фарбування металевих виробів на першому поверсі поз. 1, 2 загальна площа по першому поверху 179 кв. м., на другому поверсі поз. 3, 4, загальна площа по другому поверху 134.6 кв. м., загальна площа по літ. Д-2 - 313.6 кв. м., літ. К-1 - підвал, загальна площа по літ. К-1 - 16.6 кв. м., № 1 - ворота, № 2, 5 - хвіртки, № 3, 4, 6 - огорожі, І - вимощення, що знаходяться по АДРЕСА_1 без додаткових актів прийняття в експлуатацію та усунено ОСОБА_1 перешкоди в користуванні будівлями та спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1, в задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 до ПП фірма "Лада союз" про визнання права власності та усунення перешкод в користуванні власністю відмовлено.

ДП "Придніпровська залізниця" не погодилося з цим рішенням, на вказане рішення ним було апеляційну скаргу і справа була направлена для розгляду цієї скарги в апеляційний суд. Ухвалою судді судової палати по цивільним справам апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 квітня 2015 року цивільна справа була повернута до районного суду для вирішення питання про винесення додаткового рішення в справі стосовно розподілу судових витрат .

Частиною 1 статті 220 ЦПК України передбачено випадки, коли судом повинно бути ухвалено додаткове рішення.

З'ясувавши думку учасників судового засідання, оцінивши надані і добуті докази, суд вважає доцільним ухвалення додаткового рішення. В судове засідання сторони і представник третьої особи не з'явилися, про день та час слухання повідомлялися належним чином, про причини неявки суду не повідомили. Суд вважає можливим розглядати справу без вказаних осіб згідно ст. 169, ч. 3 ст. 220 ЦПК України.

Перевіривши матеріали справи, суд вважає можливим ухвалити додаткове рішення щодо вирішення питання про вказаний недолік рішення суду.

Згідно до ч. 1 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України "Про судовий збір" за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Частиною 1 статті 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Відповідно до ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

У судовому засіданні встановлено, що дійсно позивач ОСОБА_1 26 лютого 2015 року звернувся до суду з позовом до відповідача ПП фірма "Лада союз" про визнання права власності та усунення перешкод в користуванні власністю, рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19 березня 2015 року позовні вимоги задоволено частково: визнано за ОСОБА_1 право власності на будівлі та споруди: літ. Б-1 - ангар, поз. 1, 2 загальна площа по літ. Б-1 - 118.3 кв. м., літ. В-1 - будівля персоналу поз. 1- 6, загальна площа по літ. В-1 - 41.1кв. м., літ. в - ґанок, літ. Г - вбиральня, літ. Д-2 - цех фарбування металевих виробів на першому поверсі поз. 1, 2 загальна площа по першому поверху 179 кв. м., на другому поверсі поз. 3, 4, загальна площа по другому поверху 134.6 кв. м., загальна площа по літ. Д-2 - 313.6 кв. м., літ. К-1 - підвал, загальна площа по літ. К-1 - 16.6 кв. м., № 1 - ворота, № 2, 5 - хвіртки, № 3, 4, 6 - огорожі, І - вимощення, що знаходяться по АДРЕСА_1 без додаткових актів прийняття в експлуатацію та усунено ОСОБА_1 перешкоди в користуванні будівлями та спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1, в задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 до ПП фірма "Лада союз" про визнання права власності та усунення перешкод в користуванні власністю відмовлено.

Вказаним рішенням дійсно не було вирішено питання розподілу судових витрат.

Тобто з урахуванням вище викладеного та зазначеного судові витрати слід присудити позивачеві пропорційно до розміру задоволених вимог, і хоча зазначений позов було задоволено в частині позовних вимог майнового характеру, вартість задоволеної частини вимог охоплюється сплаченим судовим збором, то з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений ним (позивачем) судовий збір у загальному розмірі 3654 гривні. Таким чином, суд вважає за необхідне винести додаткове рішення про вищезазначене і стягнути з відповідача на користь позивача вказані судові витрати.

Згiдно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на якi вона посилається як на пiдставу своїх вимог i заперечень. Частиною 3 вказаної статтi передбачено, що доказуванню пiдлягають обставини, якi мають значення для ухвалення рiшення у справi i щодо яких у сторін та iнших осiб, якi беруть участь у справi, виникає спiр.

В зв'язку з зазначеним, відповідач повинен довести, що його дiями не було порушено його права або права позивача. Однак, жодних доказiв відповідачем до суду не надано та з заявами про забезпечення доказів він не звертався.

Вiдповiдно до ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивач заперечує будь-якi (крім договірних, Статутних, передбачених законом) домовленості i зобов'язання стосовно вiдповiдача відносно об'єктів нерухомості, предмета спору, а вiдповiдач не довів незаконність дій позивача. Твердження вiдповiдача про наявнiсть будь-яких iнших зобов'язань стосовно позовних вимог - є припущенням.

Не може суд прийняти до уваги позицію відповідача стосовно не визнання позовних вимог повністю, оскільки вона спростовується вищенаведеним і нічим об'єктивно не підтверджується.

Таким чином неправомірними діями відповідача, пов'язаними з протиправними діями стсовно позивача останньому було завдано майнової шкоди та прямих збитків, які знаходяться в безпосередньому причинно-слідчому зв'язку зі вказаними діями відповідача і підлягають повному відшкодуванню за рахунок винної особи (відповідача), викладені позивачем обставини знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, переконливих доказів на спростування позиції позивача відповідач суду не надав, позовна заява ґрунтується на законі та підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 6 Закону України "Про судовий збір", ст. ст. 3, 4, 10, 11, 57-61, 79, 88, 209, 212-215, 218, п. 1 ч. 1 ст. 220 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Стягнути з приватного підприємства фірма "Лада союз" на користь ОСОБА_1 судові витрати в вигляді судового збору в сумі 3654 гривні.

Додаткове рішення може бути оскаржено в апеляційний суд Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя -