Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/106/15 Головуючий у суді І-ї інстанції Нерода Л.М.
Доповідач Чельник О. І.
РІШЕННЯ

іменем України

15.01.2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого: Чельник О.І.

суддів: Бубліченко В.П., Кривохижі В.І.,

при секретареві: Постоєнко А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кіровограді апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 30 вересня 2014 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, -

ВСТАНОВИЛА:

22 травня 2014 року ОСОБА_3 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що вони проживали у зареєстрованому шлюбі з 17.07.2009 року. 12 травня 2014 року нею подано позов до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області про розірвання шлюбу. Від шлюбу мають малолітню дитину - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. За час перебування у зареєстрованому шлюбі сторонами було придбано за спільні кошти наступне майно:

· пральну машину LG вартістю 3000 грн. 00 коп.; цифровий фотоапарат Samsung вартістю 1000 грн. 00 коп.; телевізор Samsung вартістю 6000 грн. 00 коп.; комод вартістю 700 грн. 00 коп.; диван вартістю 3000 грн., блендер вартістю 500 грн. 00 коп.; мобільний телефон Samsung вартістю 3200 грн. 00 коп.; мобільний телефон Samsung вартістю 450 грн. 00 коп.; мобільний телефон Fly вартістю 600 грн. 00 коп.; мобільний телефон Nokia вартістю 1500 грн. 00 коп.; ноутбук Lenovo вартістю 4500 грн. 00 коп., набір посуду вартістю 600 грн. 00 коп.; легкосплавні диски для автомобіля вартістю 1500 грн. 00 коп.; ліжко двоспальне вартістю 4500 грн. 00 коп.; комп'ютерний стіл вартістю 800 грн. 00 коп.; матрац для ліжка вартістю 1250 грн. 00 коп.; електроплитка вартістю 400 грн. 00 коп.; мобільний телефон НТС вартістю 4000 грн. 00 коп.; мобільний телефон SonyEricsson вартістю 3000 грн. 00 коп.; пилосос LG вартістю 1500 грн. 00 коп.; пневматичний пістолет вартістю 800 грн., всього на суму 42800 грн.

Вказане майно є спільною сумісною власністю подружжя та підлягає поділу порівну. Шлюбний договір між сторонами не укладався, угоди про добровільний поділ майна між ними не досягнуто. Просила здійснити поділ майна подружжя, виділивши їй в натурі та визнавши за нею право власності на наступне майно:

· пральну машину LG вартістю 3000 грн. 00 коп.; цифровий фотоапарат Samsung вартістю 1000 грн. 00 коп.; телевізор Samsung вартістю 6000 грн. 00 коп.; комод вартістю 700 грн. 00 коп.; блендер вартістю 500 грн. 00 коп.; мобільний телефон Samsung вартістю 3200 грн. 00 коп.; ноутбук Lenovo вартістю 4500 грн. 00 коп.всього на суму 21900 грн.

Виділити ОСОБА_2 в натурі та визнати за ним право власності на наступне майно:

· набір посуду вартістю 600 грн. 00 коп.; легкосплавні диски для автомобіля вартістю 1500 грн. 00 коп.; ліжко двоспальне вартістю 4500 грн. 00 коп.; комп'ютерний стіл вартістю 800 грн. 00 коп.; матрац для ліжка вартістю 1250 грн. 00 коп.; електроплитка вартістю 400 грн. 00 коп.; мобільний телефон НТС вартістю 4000 грн. 00 коп.; мобільний телефон SonyEricsson вартістю 3000 грн. 00 коп.; мобільний телефон Samsung вартістю 450 грн. 00 коп.; мобільний телефон Fly вартістю 600 грн. 00 коп.; пилосос LG вартістю 1 500 грн. 00 коп. мобільний телефон Nokia вартістю 1500 грн. 00 коп.; пневматичний пістолет вартістю 800 грн., всього на суму 20900 грн.

Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 30 вересня 2014 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено частково. В порядку розподілу майна, що є об'єктом спільної сумісної власності подружжя залишено в користуванні ОСОБА_3:

· пральну машину LG вартістю 3000 грн. 00 коп.; цифровий фотоапарат Samsung вартістю 1 000 грн. 00 коп.; телевізор Samsung вартістю 6000 грн. 00 коп.; комод вартістю 700 грн. 00 коп.; блендер вартістю 500 грн. 00 коп. ; мобільний телефон Samsung вартістю 3 200 грн. 00 коп.; ноутбук Lenovo вартістю 4 500 грн. 00 коп.

в користуванні ОСОБА_2:

· набір посуду вартістю 600 грн. 00 коп.; легкосплавні диски для автомобіля вартістю 1500 грн. 00 коп.; ліжко двоспальне вартістю 4500 грн. 00 коп.; комп'ютерний стіл вартістю 800 грн. 00 коп.; матрац для ліжка вартістю 1250 грн. 00 коп.; електроплитка вартістю 400 грн. 00 коп.; мобільний телефон НТС вартістю 4000 грн. 00 коп.; мобільний телефон SonyEricsson вартістю 3000 грн. 00 коп.; пилосос LG вартістю 1500 грн. 00 коп.

У задоволенні інших позовних вимог відмовлено. Вирішено питання судових витрат.

Не погодившись з рішенням суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції змінити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, та ухвалити нове рішення про поділ майна відповідно до поданого ним у апеляційній скарзі варіанту поділу. Зокрема вказав, що судом взагалі не досліджено наявність частини майна, вказаного у позові, та присудженого сторонам без будь-яких доказів , а саме телевізору Samsung вартістю 6000 грн. 00 коп., легкосплавних дисків для автомобіля вартістю 1500 грн. 00 коп., ліжка двоспального вартістю 4500 грн. 00 коп., матрацу для ліжка вартістю 1250 грн. 00 коп., мобільного телефону Sony Ericsson вартістю 3000 грн. 00 коп. Зазначив, що вказаний мобільний телефон ще в перод шлюбу був повністю зіпсований водою та відновлювальному ремонту не підлягав. Вартість пилососу LG не може складати 1500 грн., оскільки також частково пошкоджений та може коштувати не більше 600 грн. Інші речі, а саме телевізор Samsung вартістю 6000 грн. 00 коп., легкосплавні диски для автомобіля вартістю 1500 грн. 00 коп., ліжко двоспальне вартістю 4500 грн. 00 коп., матрац для ліжка вартістю 1250 грн. 00 коп. взагалі сторонами не придбавались та не можуть підлягати поділу. Ноутбук Lenovo він придбавав особисто для себе, насьогодні ним користується і вартість його складає 7299 грн., що підтверджується кредитним договором. На час розгляду справи дитині ще не виповнилось 3-х років і така річ як ноутбук їй ще не потрібна для користування.

Заслухавши доповідача, пояснення сторін, представника відповідача, дослідивши письмові докази по справі, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду у межах, встановлених ст.303 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового рішення, виходячи з такого.

Судом першої інстанції встановлено і підтверджується матеріалами справи те, що сторони проживали у зареєстрованому шлюбі з 17.07.2009 року. У 2014 році шлюб між сторонами було розірвано.

Суд дійшов правильного висновку про те, що відповідно до ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, веденні домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку. Крім того вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно з нормами ч.ч.1,2 ст.61 СК України об'єктами права спільної сумісної власності подружжя можуть бути будь-які речі, за винятком тих, які виключені з цивільного обороту.

Відповідно до ст.63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Статтею 70 СК України передбачено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Шлюбний договір між сторонами не укладався.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п.п. 23, 24 постанови від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вирішуючи спори між подружжям про майно необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. До складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї (ч.4 ст.65 СК України).

Проте, в порушення вищезазанених норм СК України судом першої інстанції не з'ясовано обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, не з'ясовно джерел і часу його придбання, а також жодними доказами не підтверджено вартість майна, вказаного позивачем.

Судом не прийнято до уваги заперечень відповідача з приводу цих обставин та не дано оцінку варіанту поділу майна, визначеного відповідачем, а також підтвердженої вартості частини майна, яке він просив залишити у власніть собі, а саме ноутбуку Lenovo, вартість якого складає 7299 грн., та мобільного телефону НТС, вартість якого позивач вказала 4000 грн., проте відповідно до договору купівлі-продажу вартість його становить 3299,90 грн., придбаного ним на умовах відстрочення платежу, та те, що відповідач продовжує виплачувати його вартість після припинення шлюбних відносин, тому він має бути оціненим у сумі 859,9 грн. (а.с.23-28).

У судовому засіданні апеляційного суду позивач погодився з вартістю мобільного телефону НТС, визначену відповідачем.

Відповідач у судовому засіданні апеляційного суду визнав наявність комоду вартістю 700 грн., який на даний час знаходиться у нього та зазначив, що він придбавався для дитини, тому не може бути предметом поділу і позивач може у будь-який час його забрати, оскільки дитина залишилась проживати з позивачем.

Колегія суддів погоджується з позицією відповідача та вважає, що комод вартістю 700 грн., який придбавався для малолітнього ОСОБА_4, не є предметом поділу, тому відповідно до ч.2 ст.59 СК України його необхідно виключити з переліку речей, що є спільною сумісною власністю.

Крім того, у судовому засіданні апеляційного суду позивач надала доказ придбання матрасу 01.11.2009 року вартістю 1568 грн. (а.с.79). Проте, колегія суддів виходить з його вартості на суму 1250 грн., яка зазначена у позові про поділ майна. Змін до позовних вимог позивач протягом розгляду справи не подавала.

Обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, та вартість цього майна міг би визначити експерт, про що сторонам було роз'яснено у судовому засіданні апеляційного суду. Проте, клопотання про призначення судово-товарознавчої експертизи сторони не заявили.

Тому, колегія суддів при поділі майна між колишнім подружжям виходить з наявності та вартості того майна, яке підтверджено відповідними доказами та визнано сторонами.

Крім того, задовольняючи позовні вимоги частково суд першої інстанції не зазначив загальної вартості присудженого майна та не визначився із грошовою компенсацією за різницю вартості виділеного в натурі майна.

Тому, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню на підставі п.1 ч.1 ст.309 ЦПК України з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Колегія суддів вважає за можливе задовольнити позовні вимоги частково та провести розподіл майна подружжя таким чином.

Залишити у власності ОСОБА_3 пральну машину LG вартістю 3000 грн., цифровий фотоапарат вартістю 1000 грн., мобільний телефон «Samsung» вартістю 3200 грн., плитку електричну вартістю 400 грн., пилосос LG вартістю 600 грн., блендер вартістю 500 грн., а всього на суму 8700 грн.

Залишити у власності ОСОБА_2 ноутбук «Lenovo» вартістю 7299 грн., мобільний телефон НТС вартістю 859,90 грн., матрас вартістю 1250 грн., комп'ютерний стіл вартістю 800 грн., всього на суму 10208,9 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 грошову компенсацію за різницю вартості виділеного в натурі майна, яка складає 1508,9 грн. (10208,9 грн. - 8700 грн.), у сумі 754,45 грн.

Комод вартістю 700 грн., який придбавався для малолітнього ОСОБА_4 та не є предметом поділу, виключити з переліку речей, що є спільною сумісною власністю відповідно до ч.2 ст.59 СК України.

В іншій частині позовних вимог слід відмовити за їх недоведеністю.

У порядку ст.88 ЦПК України з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 мають бути стягнуті судові витрати у сумі 121 грн. 80 коп.

Керуючись ст.ст.303, 304, 307, 309, 313,314, 316, 319, 325 ЦПК України колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 30 вересня 2014 року скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити частково.

Поділити майно, набуте подружжям під час шлюбу, а саме між ОСОБА_3 та ОСОБА_2.

Залишити у власності ОСОБА_3 пральну машину LG вартістю 3000 грн., цифровий фотоапарат вартістю 1000 грн., мобільний телефон «Samsung» вартістю 3200 грн., плитку електричну вартістю 400 грн., пилосос LG вартістю 600 грн., блендер вартістю 500 грн., а всього на суму 8700 грн.

Залишити у власності ОСОБА_2 ноутбук «Lenovo» вартістю 7299 грн., мобільний телефон НТС вартістю 859,90 грн., матрас вартістю 1250 грн., комп'ютерний стіл вартістю 800 грн., всього на суму 10208,90 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 грошову компенсацію за різницю вартості виділеного в натурі майна у сумі 754,45 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судові витрати у сумі 121 грн. 80 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: