Справа № 127/2387/15-ц Провадження № 22-ц/772/1258/2015Головуючий в суді першої інстанції Федчишен С. А.
Категорія 26 Доповідач Якименко М. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2015 року м. Вінниця

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Вінницької області у складі:

Головуючого :Якименко М.М.,

Суддів : Вавшка В.С., Стеблюк Л.П.,

при секретарі : Пантелеймоновій А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Вінниці про стягнення компенсації на недоплачене відшкодування втраченого заробітку, витрат на медичну та соціальну допомогу та інших страхових виплат за апеляційною скаргою Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Вінниці та ОСОБА_2 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 13 березня 2015 року,-

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 13 березня 2015 року позов ОСОБА_2 було задоволено частково.

Стягнуто з відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Вінниці на користь ОСОБА_2 компенсацію на недоплачене відшкодування втраченого заробітку, витрат на медичну та соціальну допомогу та інших страхових виплат в розмірі 39072,95гривень.

Судові витрати компенсовано за рахунок держави.

Не погодився з таким рішенням як відповідач, Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Вінниці, так і позивач ОСОБА_2 Подали апеляційні скарги, в яких порушують питання про його скасування, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Відповідач просить ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, а позивач таке , яким задовольнити його позовні вимоги в повному об'ємі.

В свою чергу, відповідач надав до апеляційної інстанції свої письмові заперечення на апеляційну скаргу позивача, в яких погодився на часткове відшкодування заявленої компенсації, правове обґрунтування такої згоди, виклав у письмовій заяві, яка знаходиться в матеріалах даної справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, дослідивши матеріали та обставини справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг та вимог, заявлених в суді першої інстанції, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, вважає що скарга відповідача не підлягає задоволенню, а скарга позивача підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, яке ухвалено на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджені тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким вимогам рішення суду першої інстанції не відповідає.

Так, судом першої інстанції встановлено, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 10.11.2014 року, яке набуло законної сили відповідно до ухвали апеляційного суду Вінницької області 22.12.2014 року, з відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Вінниці на користь ОСОБА_2 було стягнуто недоплачене відшкодування втраченого заробітку в зв'язку з втратою працездатності внаслідок професійного захворювання за період з 01.05.1992 року по 31.05.2014 року у розмірі 106690,44грн.

Вказане рішення суду відповідачем було виконано в повному обсязі.

27.01.2015 року ОСОБА_2 звернулась до відповідача з заявою про проведення перерахунку та виплати компенсації за період з 01.05.1992 року по 31.05.2015 року, у зв'язку з порушенням відповідачем термінів її виплати.

Листом відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Вінниці № 67-06-25-01 від 27.01.2015 року з посиланням на норми ст. 40 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», позивачу було відмовлено у виплаті такої компенсації.

В обґрунтування позовних вимог позивачем було надано відповідний розрахунок розміру заявленої компенсації, яка становить 145 763,39грн.

Вирішуючи спір, суд визначив розмір компенсації з врахуванням заявленої в позові та виплаченої за рішенням суду суми. Тобто, як зазначив суд в своєму рішенні, сума належної позивачу компенсації за період з 01.05.1992 по 31.05.2014 року складає 39 072,95 гривень( 145763,39 - 106 690,44 ).

Однак, як вважає судова колегія, всупереч нормам ЦПК України, суд першої інстанції без належної правової аргументації прийшов до такого висновку.

В статті 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» ( далі Закон) вказано, що якщо потерпілому або особам, які мають право на одержання страхової виплати, з вини Фонду соціального страхування від нещасних випадків своєчасно не визначено або не виплачено суми страхової виплати ця сума виплачується без обмеження протягом будь - якого строку та підлягає корегуванню у зв'язку із зростанням цін на споживчі товари та послуги в порядку, встановленому ст.34 Закону України «Про оплату праці»( ред. 01.04.2001 року).

Згідно статті 34 Закону України «Про працю» компенсація працівника втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги, у порядку встановленому чинним законодавством.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 10.11.2014 року було встановлено, що підприємство, на виробництві якого позивач отримала профзахворювання, а саме -ДП ВО «Хімпром», було ліквідоване без правонаступника.

Також даним рішенням встановлено, що з 01.06.2001 року страхові виплати виплачуються позивачу ОСОБА_2 відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Вінниці.

Пунктом 3 прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» визначено , що уся заборгованість потерпілим на виробництві та членам їх сімей, яким до набрання чинності цим законом, підприємства, установи та організації не відшкодували матеріальної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров'я, виплачується цими підприємствами, установами та організаціями, а в разі їх ліквідації без правонаступника - Фондом соціального страхування від нещасних випадків.

Вирішуючи питання про розмір компенсації і період, за який така компенсація повинна бути виплачена відповідачем позивачу, колегія суддів виходить з наступного.

Постановою КМУ від 20.12.1997 року №1427 було затверджено «Положення про порядок компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у зав'язку з порушенням термінів її виплати» (далі Положення).

У ч. 2 даного Положення, зокрема, зазначено, що компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати (компенсація) провадиться за певні періоди роботи, починаючи з 01.01.1998 року.

Відтак така компенсація позивачу повинна провадитись , починаючи з 01.01.1998 року.

Із ч.3 Перехідних положень Закону випливає , що на Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві в разі ліквідації підприємства покладається обов'язок саме по виплаті заборгованість потерпілим на виробництві та членам їх сімей, яким до набрання чинності цим законом, підприємства, установи та організації не відшкодували матеріальної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров'я.

Приймаючи до уваги ту обставину, що відповідач здійснював нарахування та виплату щомісячних страхових виплат позивачу відповідно до довідки про розмір страхових виплат, наданої работодавцем ВО «Хімпром» після його ліквідації, що не заперечувалось сторонами, тобто безпосередньої вини щодо визначення розміру відшкодування втраченого заробітку в зв'язку з втратою працездатності внаслідок профзахворювання ОСОБА_2 у відповідача немає , судова колегія доходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково, а саме за період з 01.01.1998 року по 01.04.2001 року ( початок діяльності фонду) в розмірі 28305,08 гривень, розмір якої було визнано відповідачем в ході апеляційного розгляду.

Відтак рішення суду підлягає скасуванню, як незаконне з ухваленням нового , яким позов слід задовольнити частково.

На підставі наведеного та керуючись ст. 40 та Перехідними положеннями Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», ст. 34 Закону України «Про працю», Постановою КМУ від 20.12.1997 року №1427, ст.ст.60,307,309,313,316,319 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Вінниці відхилити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 13.03.2015 року скасувати.

Ухвалити нове, яким позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Стягнути з Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Вінниці на користь ОСОБА_2 компенсацію 28305,08 гривень.

В решті позову - відмовити.

Рішення набуває законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом вірно:

Головуючий