Справа № 175/1266/15-ц
Провадження № 2/175/519/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2015 року смт. Ювілейне

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Шабанова А.М.,

за участю секретаря - Ратушної Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Ювілейне Дніпропетровської області позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Підгородненської міської ради, Управління Держземагентства у Дніпропетровському районі Дніпропетровської області про визнання права власності на земельну ділянку, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до Підгородненської міської ради, Управління Держземагентства у Дніпропетровськомй районі Дніпропетровської області про визнання права власності на земельну ділянку, розташовану за адресою: АДРЕСА_1.

В обґрунтування позовних вимог позивачі зазначають, що 02 червня 1990 року на підставі договору купівлі-продажу позивач ОСОБА_1 та ОСОБА_3, перебуваючи у шлюбі, придбали житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований по АДРЕСА_2 на земельній ділянці, площею 0,232 га. 08 червня 1999 року ОСОБА_3 зареєстрував право власності на земельну ділянку, площею 0,232 га та отримав Державний акт на право приватної власності на землю. ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3, який є чоловіком позивача ОСОБА_1 та батьком ОСОБА_3, помер. Після його смерті ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є фактичними власниками земельної ділянки. На підставі вищевикладеного позивачі просять визнати за ними право власності на вказану земельну ділянку.

Позивачі в судове засідання не з'явилися, представник позивача подала до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити.

Представник Підгородненської міської ради в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, згідно якої просив розглянути справу за його відсутності.

Представник Управління Держземагентства в Дніпропетровському районі Дніпропетровської області в судове засідання не з'явився, був належним чином повідомлений про дату та час його проведення, що підтверджується поштовим повідомленням в матеріалах справи (а.с. 40), про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 12 грудня 2011 року (а.с. 28-29) встановлено, що 02 червня 1990 року на підставі договору купівлі-продажу ОСОБА_1 та ОСОБА_3 при сумісному житті придбали житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований по АДРЕСА_2 на земельній ділянці, площею 0,232 га. 08 червня 1999 року ОСОБА_3 зареєстрував право власності на земельну ділянку, площею 0,232 га та отримав Державний акт на право приватної власності на землю, серія НОМЕР_3, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 5106, на підставі рішення виконкому Підгородненської міської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області за № 88 від 21 квітня 1999 року.

Відповідно до частини 3 статті 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Таким чином, вищезазначені обставини не підлягають доказуванню в даній цивільній справі.

Згідно договору купівлі-продажу частини земельної ділянки від 11 жовтня 2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Челадзе Г.О. за № 2008, ОСОБА_3 продав ОСОБА_5 та ОСОБА_6 частину земельної ділянки площею 0,0895 гектарів, розташовану на території АДРЕСА_2 Підгородненської міської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства (а.с. 27).

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 від 23 квітня 2008 року, виданим виконкомом Підгородненської міськради Дніпропетровського району Дніпропетровської області.

З матеріалів справи вбачається, що після смерті ОСОБА_3 позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є фактичними власниками земельної ділянки, площею 0,1425 га по АДРЕСА_1.

Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 12 грудня 2011 року визнано право власності за ОСОБА_1 на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 та на 1/2 частину приватизованої земельної ділянки, площею 0,1425 га, по АДРЕСА_1 як за дружиною забудовника ОСОБА_3. Крім того, вищезазначеним рішенням за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було визнано право власності на 1/4 частину вищезазначеного житлового будинку та на 1/4 частину вказаної земельної ділянки, за кожним, у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3.

Згідно рішення № РВ-013 від 16 грудня 2013 року (а.с. 24, 25), позивачу було відмовлено у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру в зв'язку з тим, що від загальної площі земельної ділянки з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, у ОСОБА_3 залишилася частина земельної ділянки в розмірі - 0,0105 га, а для ведення особистого селянського господарства - площею 0,132 га.

Згідно ст. 78 Земельного кодексу України, право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Частиною 1 статті 344 ЦК України визначено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Таким чином, аналізуючи вищезазначені норми права та враховуючи, що визнання права власності не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає позовні вимоги про визнання права власності на земельну ділянку обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.78, 119 Земельного кодексу України, ст. 328, 344 Цивільного кодексу України, ст.ст. 10, 11, 57-60, 197, 212-215 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Підгородненської міської ради, Управління Держземагентства у Дніпропетровському районі Дніпропетровської області про визнання права власності на земельну ділянку - задовольнити в повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1, паспорт серії НОМЕР_5, виданий Дніпропетровським РВ УМВС України в Дніпропетровській області 06 травня 1998 року) право власності на 1/2 частину приватизованої земельної ділянки як за дружиною забудовника ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року, площею 0,1425 га, а саме: на 1/2 частину приватизованої земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,0500 га (кадастровий номер НОМЕР_6), та на 1/2 частину земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, площею 0,0925 га (кадастровий номер НОМЕР_7), за адресою: 52001, АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1, паспорт серії НОМЕР_5, виданий Дніпропетровським РВ УМВС України в Дніпропетровській області 06 травня 1998 року) право власності на 1/4 частину приватизованої земельної ділянки, площею 0,1425 га по АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року, а саме: на 1/4 частину земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,0500 га (кадастровий номер НОМЕР_6), та на 1/4 частину земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, площею 0,0925 га (кадастровий номер НОМЕР_7).

Визнати за ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2, паспорт серії НОМЕР_8, виданий Дніпропетровським РВ УМВС України в Дніпропетровській області 19 січня 2012 року) право власності на 1/4 частину приватизованої земельної ділянки, площею 0,1425 га по АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року, а саме: на 1/4 частину земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,0500 га (кадастровий номер НОМЕР_6), та на 1/4 частину земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, площею 0,0925 га (кадастровий номер НОМЕР_7).

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя А.М. Шабанов