Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"22" грудня 2015 р.

Суворовський районний суд м.Одеси у складі:

головуючої - судді Середи І.В.,

при секретарі Дідик М.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №9 в м.Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1. Свої вимоги позивачка обгрунтовувала тим, що за вищевказаною адресою зареєстрована та проживає разом з сином ОСОБА_3, там же зареєстрований і відповідач ОСОБА_2 з 16.11.2009 р., з яким позивач знаходилась у цивільному шлюбі та на підставі договору найму житлового приміщення від 10.11.2009 р.. З кінця 2012 р. стосунки між ними погіршилися, з листопада 2014 р. в даній квартирі відповідач не проживає, його особистих речей в квартирі немає, обовязки наймача він не виконує. Як стало відомо позивачці, 02.10.2014 р. відповідач уклав договір оренди квартири за адресою: м. Одеса, вул. Разумовська, буд.10/12, кв.372 з ОСОБА_4. Наявність реєстрації відповідача в квартирі перешкоджає позивачці повноцінно користуватись своєю власністю та призводить до додаткових витрат по оплаті житлово-комунальних послуг.

Сторони, повідомлені належним чином, в судове засідання не зявились, з заявами про відкладення розгляду справи не звертались. В матеріалах справи наявна заява позивачки про підтримання позовних вимог та клопотання про розгляд справи у її відсутності, в якому вона також не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідно до положень ст.224 ЦПК України суд зі згоди позивачки ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до договору дарування від 21.08.2002 р., посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_5, ОСОБА_6 подарував, а ОСОБА_1 прийняла в дар квартиру АДРЕСА_2 (а.с.4). Зазначена квартира належала дарителю на підставі договору №126-К купівлі-продажу нерухомого майна, зареєстрованого в Одеському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації обєктів нерухомості в книзі №9 допк, на сторінці №80, за №3145, 18.11.1998р..

10 листопада 2009 р. між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір найму кімнати площею 12 кв.м. в квартирі №239 у житловому будинку №93 по вул..Дніпропетровська дорога в м. Одесі строком до 10 листопада 2012 р.

З 16 листопада 2009 року відповідач ОСОБА_7 як піднаймач, був зареєстрований за вказаною адресою.

Не проживання відповідача в квартирі підтверджується письмовим актом про непроживання від 25.06.2015 р., підписаним головою правління ЖБК «Суворовський-8» ОСОБА_8, бухгалтером ОСОБА_9, сантехніком ОСОБА_10 та консьєржом ОСОБА_11 (кв.14), у якому зазначається, що ОСОБА_2 з 25 листопада 2014 р. не проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до договору оренди від 02.10.2014 р., укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_2, останній орендував квартиру за адресою: м. Одеса, вул. Разумовська, буд.10/12, кв.372.

Правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються статтею 391 ЦК України «Захист права власності від порушень, не пов'язаних із позбавленням володіння», якою визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Статтею 405 ЦК України передбачено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до положень частини 1 статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням.

Оцінивши усі докази в сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивачки є обґрунтованими та підлягають задоволенню, оскільки відповідач понад один рік без поважних причин не проживає у вказаній квартирі.

Керуючись ст.ст.10, 11, 58,59,60,61, 212-215,224-226 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що втратив право користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_2 .

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданими протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Суворовський районний суд м.Одеси шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя: