У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2015 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Ступак О.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2, поданої через представника ОСОБА_3, на рішення апеляційного суду Одеської області від 25 березня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення боргу за договором позики; за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про визнання частково недійсним договору позики,

в с т а н о в и в :

У листопаді 2012 року ОСОБА_4 звернулася до суду із вказаним позовом, у якому, з урахуванням уточнених позовних вимог просила в рахунок погашення заборгованості за договором позики в розмірі 847 258 грн звернути стягнення на предмет іпотеки - житловий будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0, 150 га за зазначеною адресою, шляхом продажу предмета іпотеки з укладанням договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем; стягнути з відповідача пеню - 2 990 149 грн 78 коп.

Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що 07 травня 2012 року між нею та ОСОБА_2 укладено договір позики, посвідчений приватним нотаріусом Одеського нотаріального округу Чужовською Н.Ю. та зареєстрований у реєстрі № 1307, за умовами якого вона позичила відповідачу 944 000 грн строком до 07 листопада 2012 року.

У забезпечення виконання зобов'язань за договором позики між нею та відповідачем було укладено договір іпотеки, предметом якого є житловий будинок АДРЕСА_1 та земельна ділянка за зазначеною адресою. Відповідач відмовляється добровільно повернути борг.

У серпні 2013 року ОСОБА_2 звернулася до суду із зустрічним позовом, у якому просила визнати недійсним п. 9 договору позики від 07 травня 2012 року в частині визначення пені в розмірі 1 % від суми, вказаної в п. 1 цього договору, за кожний день прострочення.

Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що вона вчасно виконувала зобов'язання щодо повернення суми боргу згідно із графіком, визначеним у договорі позики. Розписка про отримання частини позики від 25 липня 2012 року є підтвердженням дострокової сплати частини позики в рахунок обов'язкового платежу за період з 07 серпня 2012 року до 10 вересня 2012 року, тому неналежне виконання умов договору має обчислюватися з 11 вересня 2012 року. Оскільки зауважень до неї не було, то початком перебігу строку для нарахування штрафних санкцій є 08 листопада 2012 року.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 30 вересня 2014 року первісний позов задоволено частково. У рахунок погашення заборгованості за договором позики від 07 травня 2012 року в розмірі 847 258 грн звернуто стягнення на предмет іпотеки - будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,0150 га за зазначеною адресою, що належать ОСОБА_2, шляхом укладання договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем. Визначено спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом застосування процедури продажу відповідно до ст. 41 Закону України «Про іпотеку» - шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченого Законом України «Про виконавче провадження», за початковою ціною, визначеною на підставі оцінки майна, що буде проведена незалежним суб'єктом оціночної діяльності на стадії виконавчого провадження.

Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 пеню в розмірі 1 657 606 грн 35 коп. В іншій частині первісного позову відмовлено.

У задоволенні зустрічного позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 20 травня 2014 року рішення суду першої інстанції в частині первісного позову про стягнення боргу, пені, інфляції шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки змінено. Викладено резолютивну частину рішення в новій редакції. Первісний позов задоволено частково. Звернуто стягнення в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 за договором позики від 07 травня 2012 року, укладеним між ОСОБА_4 та ОСОБА_2, в розмірі 1 308 208 грн на предмет іпотеки - житловий будинок АДРЕСА_1, земельну ділянку площею 0,0150 га за зазначеною адресою, які належать ОСОБА_2, шляхом продажу предмета іпотеки з укладання договору купівлі-продажу, засвідченого нотаріусом, з іншою особою-покупцем відповідно до ст. 38 Закону України «Про іпотеку». В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 грудня 2014 року рішення апеляційного суду Одеської області від 20 травня 2014 року в частині вирішення первісного позову скасовано, справу в цій частині направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 25 березня 2015 року Рішення Київського районного суду м. Одеси від 30 вересня 2013 року в частині задоволення вимог ОСОБА_4 скасовано та ухвалено у цій частині нове рішення, яким позов задоволено частково.

Звернуто стягнення на: житловий будинок АДРЕСА_1 який в цілому складається з: житлового будинку літера "А" загальною площею 299,7 кв. м, житловою площею 164,2 кв. м, що належить ОСОБА_2 на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності НОМЕР_1, виданого виконавчим комітетом Одеської міської ради 10 червня 2011 року на підставі свідоцтва про відповідність забудованого об'єкта проектній документації, вимогам державних стандартів, будівельних норм і правил від 14 січня 2010 року № 15001677, договору дарування від 19 березня 2010 року, посвідченого Гуряновою Л.Г., приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу за реєстровим № 1038, право власності на який зареєстроване комунальним підприємством "Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості" 06 лютого 2012 року в книзі 312-2 номер запису - 44640, згідно витягу про державну реєстрацію прав № 33077180, виданим комунальним підприємством "Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості" 06 лютого 2012 року, реєстраційний номер вищевказаного житлового будинку - 35943367;

земельну ділянку, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер - НОМЕР_2, на якій розташований вищевказаний житловий будинок площею - 0,0150 га, в тому числі, по угіддях: 0,0150 га - під багаторічними насадженнями, цільове призначення для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарський будівель і споруд (присадибна ділянка), категорія земель за основним цільовим призначенням - землі житлової та громадської забудови. Земельна ділянка належить ОСОБА_2 на підставі договору дарування земельної ділянки, посвідченого 19 березня 2010 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Гуряновою Л.Г., за реєстровим номером 1038, зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів 19 березня 2010 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Гуряновою Л.Г. за номером 3864508, та Державного акта на право приватної власності на земельну ділянку НОМЕР_3, з відміткою про перехід права власності, зареєстрованого в Поземельній книзі 18 квітня 2012 року Управлінням Держкомзему у місті Одесі Головного управління держкомзему у Одеській області Державного комітету України із земельних ресурсів за реєстровим № 01 про перехід права власності на ОСОБА_2

Визначено спосіб реалізації предметів іпотеки шляхом надання іпотекодержателю - ОСОБА_4 права продажу вищевказаних предметів іпотеки: житлового будинку та земельної ділянки, які розміщені за адресою: АДРЕСА_1, шляхом укладення від імені іпотекодержателя - ОСОБА_4 договору купівлі-продажу предметів іпотеки із будь-якою особою-покупцем за початковою ціною встановленою на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна на підставі оцінки майна, встановленої суб'єктом підприємницької діяльності, в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 перед ОСОБА_4 за договором позики від 07 травня 2012 року на загальну суму - 1 310 727 грн, в тому числі: заборгованість за позикою - 847 258 грн; пеня за несвоєчасне повернення позики в сумі - 440 000 грн; три проценти річних - 23 469 грн.

В задоволені решти позовних вимог ОСОБА_4 про стягнення пені за несвоєчасне повернення позики відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

07 травня 2015 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла касаційна скарга ОСОБА_2, яка подана через представника ОСОБА_3, на рішення апеляційного суду Одеської області від 25 березня 2015 року, тобто після закінчення строку, установленого ст. 325 ЦПК України.

Касаційна скарга містить клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження.

Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження пропущено з поважних причин, він підлягає поновленню.

У касаційній скарзі заявник просить скасувати рішення апеляційного суду та передати справу на новий розгляд, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням судом апеляційної інстанції норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Статтею 335 ЦПК України встановлено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Згідно з ч. 2 ст. 337 ЦПК України не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити, оскільки із матеріалів касаційної скарги, оскаржуваних судових рішень вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначених судових рішень.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та частково задовольняючи позовні вимоги, апеляційний суд, дослідивши докази у справі й давши їм належну оцінку в силу вимог ст. ст. 212, 303, 304 ЦПК України, а також врахувавши обставини справи, суди правильно визначились з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, в результаті чого ухвалили законні й обґрунтовані рішення, які відповідають вимогам матеріального та процесуального права, підстави для їх скасування відсутні.

Доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів та на правильність висновків судів не впливають.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Поновити ОСОБА_2 строк на касаційне оскарження рішення апеляційного суду Одеської області від 25 березня 2015 року.

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення боргу за договором позики; за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про визнання частково недійсним договору позики, за касаційною скаргою на рішення апеляційного суду Одеської області від 25 березня 2015 року.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ О.В. Ступак