АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Доповідач Котула Л.Г.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2015 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого судді Котули Л.Г.

Суддів: Слюсар Т.А., Чобіток А.О.

За участю секретаря Крічфалуши С.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 10 липня 2015 року за матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про захист честі , гідності та ділової репутації,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 10 липня 2015 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про захист честі, гідності та ділової репутації визнано неподаною та повернуто особі, яка її подала.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу скасувати , а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції, оскільки судом порушені вимоги матеріального та процесуального права.

Сторони та треті особи належним чином повідомлені про час та місце судового розгляду у судове засідання не з'явилися і причину неявки суду не повідомили , а тому колегія суддів вважає можливим розглянути справу у їх відсутності.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги , колегія суддів дійшла висновку , що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Визнаючи неподаною позовну заяву ОСОБА_1, суд виходив з того, що вона в установлений судом строк не виконала вимоги закону та не усунула недоліки позовної заяви.

Однак з таким висновком суду погодитися не можна.

Згідно ч.1 ст. 119 ЦПК України позовна заява подається в письмовій формі.

Позовна заява повинна містити:

1) найменування суду, до якого подається заява;

2) ім'я (найменування) позивача і відповідача, а також ім'я представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку, якщо такі відомі;

3) зміст позовних вимог;

4) ціну позову щодо вимог майнового характеру;

5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги;

6) зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування;

7) перелік документів, що додаються до заяви.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 7 постанови №2 від 12.06.2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", позовна заява подається до суду в письмовій формі і за змістом повинна відповідати вимогам статті 119 ЦПК. У зв'язку з цим суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Якщо заява не відповідає вимогам статей 119, 120 ЦПК або не сплачено судовий збір чи не оплачено витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, суддя відповідно до вимог статті 121 ЦПК постановляє ухвалу, в якій повинні бути зазначені конкретні підстави залишення заяви без руху, в тому числі й розмір несплачених судових витрат, і надає строк для усунення недоліків, тривалість якого визначається в кожному конкретному випадку з урахуванням характеру недоліків, реальної можливості отримання копії ухвали, яка повинна бути надіслана заявнику негайно, та їх виправлення.

Подання доказів можливе на наступних стадіях цивільного процесу, тому суд не вправі через неподання доказів при пред'явленні позову залишати заяву без руху та повертати заявнику.

Як вбачається з матеріалів справи, у червні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 , треті особи, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про захист честі, гідності і ділової репутації.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 10 червня 2015 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, оскільки подана позивачем позовна заява не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України, зокрема , позивачем не викладено зміст позовних вимог , а саме: не зазначено які відомості опубліковані , в якій статті від 6 травня 2015 року в соціальних мережах Інтернет на офіційному сайті відповідача під його авторством; які відомості позивач просить зобов'язати відповідача спростувати; яку публікацію просить видалити позивач із мережі Інтернет; не вказано місце проживання ( перебування ) відповідача та не додано копії всіх документів до неї відповідно до кількості осіб, з уточненої позовної заяви недоліки ухвали позивачем не виконані в повному обсязі.

На виконання вимог цієї ухвали, 02 липня 2015 року позивач направила до суду доповнену позовну заяву із доданими до неї письмовими матеріалами відповідно до кількості осіб , які беруть участь у справі.

Як роз'яснив Пленум Верховного суду України у п. 12 постанови від 27.02.2009 № 1 "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи" ( далі-Постанова), що належним відповідачем у разі поширення оспорюваної інформації в мережі Інтернет є автор відповідного інформаційного матеріалу та власник веб-сайта, особи яких позивач повинен установити та зазначити в позовній заяві (пункт 2 частини другої статті 119 ЦПК).

Якщо автор поширеної інформації невідомий або його особу та/чи місце проживання (місцезнаходження) неможливо встановити, а також коли інформація є анонімною і доступ до сайта - вільним, належним відповідачем є власник веб-сайта, на якому розміщено

зазначений інформаційний матеріал, оскільки саме він створив технологічну можливість та умови для поширення недостовірної інформації.

Дані про власника веб-сайта можуть бути витребувані відповідно до положень ЦПК в адміністратора системи реєстрації та обліку доменних назв та адреси українського сегмента мережі Інтернет.

Якщо недостовірна інформація, що порочить гідність, честь чи ділову репутацію, розміщена в мережі Інтернет на інформаційному ресурсі, зареєстрованому в установленому законом порядку як засіб масової інформації, то при розгляді відповідних позовів судам слід

керуватися нормами, що регулюють діяльність засобів масової інформації.

Зі змісту позовної заяви вбачається , що позивач зазначала про те, що 06 травня 2015 року в соціальних мерах Інтернет видання " Фейсбук" на офіційній сторінці ОСОБА_2 надрукована та розповсюджена стаття без назви , автором цієї статті є ОСОБА_2, який є народним депутатом України .

У позовній заяві ОСОБА_1 вказала , що місце проживання та реєстрації відповідача їй невідоме, але зазначила місце його роботи.

Згідно ч. 9 ст. 110 ЦПК України позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред'являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи).

У позовній заяві , яка була подана на виконання вимог ухвали суду про усунення недоліків , позивач зазначала , які відомості не відповідають дійсності та порочать честь і гідність та вказала спосіб спростування.

Однак, суд при вирішенні питання прийняття позовної заяви ОСОБА_6 на ці вимоги закону та роз'яснення Пленуму Верховного Суду України не звернув увагу , а тому ухвала суду законною та обґрунтованою назвати не можна, а тому така ухвала підлягає скасуванню, а питання прийняття позовної заяви необхідно передати на новий розгляд до суду першої інстанції, оскільки вирішення цього питання відноситься до його компетенції.

Керуючись ст. 303,304,307,312,315 ЦПК України , колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 10 липня 2015 року скасувати, а питання прийняття позовної заяви передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді: