УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" січня 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючої судді - Марфіної Н.В.,

за участі секретаря - Бурлай О.Б.,

відповідача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 10.10.2014 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, третя особа: Комунальне підприємство «Керуюча дирекція Дніпровського району м. Києва», про усунення перешкод в користуванні власністю, -

у с т а н о в и в :

30.12.2014 року відповідачка ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про перегляд заочного рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 10.10.2014 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, третя особа: Комунальне підприємство «Керуюча дирекція Дніпровського району м. Києва», про усунення перешкод в користуванні власністю. Вимоги заяви мотивовано тим, що вона не з'явилась в судове засідання та не повідомила причини своєї неявки з поважних причин, оскільки не отримувала судової кореспонденції про виклик в судове засідання. Також, відповідача посилається на те, що свідки, які були допитані судом в процесі розгляду справи надали неправдиві покази, оскільки одна з них була підкуплена заявником, а інша має до самої відповідачки неприязне та суб'єктивне ставлення. Відповідачка зазначає, що має інших свідків, які можуть підтвердити, що вона своїм проживанням нікому не заважає та не створює жодних конфліктних ситуацій. Крім того, за твердженням відповідачки, позивач шахрайським шляхом заволодів спірною житловою площею, при цьому, за усною домовленістю між ними спірне житло мало перейти у власністю відповідачки та її дітей, однак позивач своєї обіцянки не дотримав. Відповідачка вважає, що заочне рішення має бути скасоване, а справу слід призначити до розгляду в загальному порядку, з метою дотримання її прав на участь у розгляді справи та встановлення дійсних та об'єктивних обставин цієї справи.

В судовому засіданні відповідачка підтримала вимоги своєї заяви з підстав викладених у ній, просить заяву задовольнити і додатково пояснила суду, що спірне житло отримувалось на всю сім'ю з чотирьох чоловік. На даний час діти сторін мають інше житло у Львівській області, однак вони давно проживають та навчаються у м. Києві, зареєстровані в гуртожитках і іншого житла не мають.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав вимоги заяви, просить її задовольнити і додатково пояснив суду, що, на його думку, позивач шахрайськими діями заволодів спірною житловою площею.

Позивач та представник третьої особи в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Суд, вислухавши пояснення відповідачки та її представника, вивчивши заяву про перегляд заочного рішення та додатки до неї, дослідивши матеріали справи приходить до висновку про те, що заява не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів.

Як вбачається з матеріалів справи, в судові засідання призначені на 18.09.2014 року та 10.10.2014 року відповідачка не з'явилась. До суду повернулись поштові конверти з судовими повістками адресованими відповідачу за місцем реєстрації та місцем фактичного проживання з відміткою поштового відділення «за закінченням встановленого строку зберігання», що відповідно до положень ч. 5 ст. 74 ЦПК України визнається належним врученням судового повідомлення. Тому враховуючи думку позивача, який в судовому засіданні не заперечував проти ухвалення у справі заочного рішення, суд провів заочний розгляд справи та ухвалив заочне рішення.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 232 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Отже, зі змісту ст. 232 ЦПК України випливає, що скасування заочного рішення судом, що його ухвалив, можливе у випадку встановлення судом одночасно двох обставин: відповідач не з'явився в судове засідання, в якому ухвалено заочне рішення, та не повідомив про причини неявки з поважних причин; докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Однак, в даному випадку, суд не вбачає жодної з наведених вище двох обставин, які є підставою для скасування заочного рішення суду та призначення справи до розгляду в загальному порядку.

Як зазначено вище, суд двічі викликав відповідача в судове засідання однак поштові відправлення повернулись до суду без вручення, що у відповідності до положень ч. 5 ст. 74 ЦПК України визнається належним врученням судового повідомлення.

Крім посилань на неналежне повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи, заява про перегляд заочного рішення не містить жодних підстав для його скасування та жодних посилань на докази, які мають істотне значення для правильного вирішення спору.

Так, рішення у справі було прийняте у зв'язку з наявністю даних про те, що спірне житло є особистою власністю позивача, відповідачка ж жодних належних доказів наявності спільної сумісної власності на вказане майно суду не надала.

Свідки у справі були допитані з метою встановлення обставини фактичного проживання відповідачки у спірній квартирі, а взаємостосунки свідків з відповідачем не мають значення для вирішення спору. В даному випадку відповідачка у своїй заяві та наданих в судовому засіданні поясненнях підтвердила, що до моменту примусового виселення проживала у спірній квартирі, що саме по собі і є перешкодою в користуванні власністю, при цьому, дотримання або порушення правил співжиття при вирішенні спору щодо захисту прав власника від дій не власника майна, значення не мають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 228, 229, 231, 232 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 10.10.2014 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, третя особа: Комунальне підприємство «Керуюча дирекція Дніпровського району м. Києва», про усунення перешкод в користуванні власністю - залишити без задоволення.

Роз'яснити відповідачу та її представнику, що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя -