АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/936/15 Доповідач - Кукліна Н.О.
Справа № 433/1187/14-ц
Категорія : земельні Головуючий 1 інст. - Суський О.І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2015 року колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого Кукліної Н.О.

С у д д і в Черкасова В.В.

Пономаренко Ю.А.

При секретарі Лашаковій Д.І.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Троїцької селищної ради Луганської області, третя особа Троїцька районна державна адміністрація Луганської області та ОСОБА_6 про визнання права на земельну ділянку за давністю користування

по апеляційній скарзі ОСОБА_3, ОСОБА_4

на рішення Троїцького районного суду Луганської області від 04 грудня 2014 року

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2014 року позивачі звернулися до суду з позовом до Троїцької селищної ради Луганської області, третя особа Троїцька районна державна адміністрація Луганської області , ОСОБА_6 про визнання за ОСОБА_4 права на земельну ділянку, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, за давністю користування ( набувальною давністю), витребувати від Троїцького районного бюро технічної інвентаризації у Луганській області матеріали технічної інвентаризації на виключений із житлового фонду житловий будинок АДРЕСА_1. В обґрунтування позовних вимог зазначається, що згідно рішення Троїцького районного суду Луганської області від 12 липня 2006 року по справі № 2-402/2006 за ОСОБА_3 визнано право власності на житловий будинок АДРЕСА_2, після чого було проведено державну реєстрацію зазначеного домоволодіння. Згідно копії домової книги в зазначеному житловому будинку позивачка ОСОБА_4 зареєстрована та проживає з 29 травня 1962 року, позивачка ОСОБА_3 з 16 червня 1990 року. Згідно матеріалів технічного паспорту за вказаним житловим будинком було закріплено земельну ділянку завширшки 15,21м. та довжиною 23м. Поруч з земельною ділянкою позивачів розташована вільна земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1, якою з 1996 року позивачі добросовісно, відкрито та безпосередньо користуються. Згідно із актом обміру земельної ділянки, її площа складає 0,1404 га. Право користування спірною земельною ділянкою за позивачкою ОСОБА_4 без видачі правовстановлюючих документів визнавалося відповідачем ще з 2011 року. Оскільки позивачка ОСОБА_4 у відповідності до пенсійного посвідчення від 15 березня 1999 року № 113605 є пенсіонеркою за віком та відноситься до категорії дітей війни, то земельний податок за користування вільною земельною ділянкою не сплачувався. Питання стосовно визначення межі земельних ділянок для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд для ведення особистого селянського господарства, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 розглядалося узгоджувальною комісією по земельним суперечкам при виконкомі Троїцької селищної ради Луганської області від 19 червня 2014 року з виїздом на місце, у наслідок чого було складено відповідний акт. Згідно цього акту спірна земельна ділянка знаходилася у користуванні іншої особи, яка на даний час померла. Рішення про відмову від земельної ділянки не приймалося. Позивачі не згодні з висновками, викладеними у зазначеному акті та вважають, що вони не відповідають нормам діючого законодавства. На даний час ОСОБА_6 надано спірну земельну ділянку під забудову на підставі копії заповіту від 30 вересня 2004 року, що, на думку позивачів не відповідає закону, оскільки при винесенні відповідного рішення відповідач знав про те, що спірною земельною ділянкою довгий час користується та претендує на неї позивачка ОСОБА_4, яка відноситься до дітей війни і має право на першочергове відведення земельних ділянок для індивідуального житлового будівництва, садівництва та городництва. Позивачі вважають, що ОСОБА_4 набула права на спірну земельну ділянку за давністю користування (набувальною давністю) та просять суд визнати за ОСОБА_4 право власності на земельну ділянку, що розташована в АДРЕСА_1.

Представник відповідача Троїцької селищної ради Луганської області проти позову заперечував, вказуючи, що у позивачів відсутні належні підстави для отримання спірної земельною ділянки у власність чи користування за набувальною давністю, бо земельна ділянка у встановленому законом порядку надана третій особі ОСОБА_6, позивачі використовували земельну ділянку самовільно, із заявою про надання їм земельної ділянки до селищної рада, яка вправі розпоряджаться землями територіальної громади, не зверталися. До того ж положення статті 119 ЗК України щодо набуття права власності та користування земельною ділянкою за набувальною давністю може бути застосована лише починаючи з 1 січня 2017 року ( а.с.49-51)

Рішенням Троїцького районного суду Луганської області від 04 грудня 2014 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання права на земельну ділянку, розташовану в АДРЕСА_1 за давністю користування відмовлено.

В апеляційній скарзі позивачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухваленні судом апеляційної інстанції нового рішення про задоволення позовних вимог. В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилаються на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. При вирішенні справи судом не взято до уваги , що позивачі довели факт відкритого користування з 1996 року спірною земельною ділянкою, на якій прибрали зруйнований будинок та висадили дерева. Суд не взяв до уваги, що при наданні відповідачем дозволу на відведення земельної ділянки , розташованої в АДРЕСА_1, іншій особі на підставі заповіту померлої ОСОБА_7, дія якого не передбачає передачу спадкових справ на нерухоме майно, а саме на зруйнований житловий будинок, знятий з реєстрації, порушено закон та права ОСОБА_4 на переважне право одержання цієї земельної ділянки у користування. Також суд безпідставно керувався ст. 344 ЦК України, тоді як з цих підстав вимоги позивачами до суду не пред'являлися

Відповідач в судове засідання не з'явилися , подав письмові заперечення на апеляційну скаргу та клопотання про розгляд справи без участі представника Троїцької селищної ради Луганської області.

Справа підсудна апеляційному суду Харківської області на підставі Розпорядження голови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Б. Гулько за № 2710/38-14 від 29 вересня 2014 року «Про визначення територіальної підсудності справ».

Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши пояснення позивача, обговоривши наведені в скарзі доводи та заперечення, перевіривши матеріали справи знаходить апеляційну скаргу не підлягаючою задоволенню виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, підтверджується матеріалами справи , що позивачі мешкають в будинку АДРЕСА_2 , який належить на праві власності ОСОБА_3, та користуються земельною ділянкою загальною площею 0,12га,розташованою за адресою: АДРЕСА_1. Рішенням Троїцького районного суду Луганської області від 03 серпня 2007 року зобов'язано ОСОБА_4 звільнити самовільно зайняту земельну ділянку, розташовану по АДРЕСА_1 . (а.с.40-41,65).

Згідно до ст. 119 ЗК України, що набула чинності з 1 січня 2002 року, громадяни, які добросовісно, відкрито і безперервно користуються земельною ділянкою протягом 15 років, але не мають документів, які б свідчили про наявність у них прав на цю земельну ділянку, можуть звернутися до органу державної влади, ради міністрів Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування з клопотанням про передачу її у власність або надання у користування. Розмір цієї земельної ділянки встановлюється у межах норм, визначених цим Кодексом. Передача земельної ділянки у власність або у користування громадян на підставі набувальної давності здійснюється в порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до роз'яснень, що містяться в п. 18 б) Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16 квітня 2004 р. № 7 з наступними змінами передача громадянину відповідно до положень статті 119 ЗК України у власність або в користування земельної ділянки, якою він добросовісно, відкрито і безперервно користується протягом 15 років за відсутності документів про право на цю земельну ділянку, здійснюється у порядку, встановленому ЗК. Зворотної дії в часі ця норма не має.

Оцінюючи встановлені у справі обставини, на які сторони посилались, як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд першої інстанції виходив із недоведеності позивачами добросовісного, відкритого, безперервного володіння земельною ділянкою по АДРЕСА_1 протягом терміну, визначеного законом , які могли стати підставою для задоволення позову про визнання за ОСОБА_4 права користування цією земельною ділянкою за набувальною давністю.

Висновки суду першої інстанції доводами апеляційної скарги не спростовуються.

Твердження позивачів, що суд першої інстанції при ухваленні рішення застосував статтю 344 ЦК України при обґрунтуванні поняття добросовісного набувача та ознак , за наявності яких майно може набуте у власність за набувальною давністю , на висновки суду першої інстанції не впливає і не може згідно до ст. 309 ЦПК України стати підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення судом апеляційної інстанції нового про задоволення позову.

Посилання позивачів на порушення Троїцькою селищною радою Луганської області при наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою на земельну ділянку по АДРЕСА_1 третій особі ОСОБА_6 з порушенням прав ОСОБА_4 , яка має переважне право на одержання у власність цієї земельної ділянки , на висновки суду першої інстанції не впливає, знаходиться за межами позовних вимог, які згідно до ст. 11 ЦПК України були предметом розгляду суду першої інстанції .

Згідно ст.. 303 ЦПК України апеляційний суд в апеляційному порядку перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції. Апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами. Апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

При вирішенні спору та ухваленні рішення суд першої інстанції виходив відповідно до ст.ст. 10,11,60, 212,213 ЦПК України із повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилались, як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів , перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду 1 інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді 1 інстанції, визнає , що рішення судом 1 інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, що відповідно до ст. 308 ЦПК України є підставою для відхилення апеляційної скарги

Керуючись ст.ст. 303,304,307, 308, 312, 313, 317, 319, 323, 324 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Троїцького районного суду Луганської області від 04 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді :