АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц /796/ 2012 /2015р. Головуючий у І інстанції Кушнір С.І.
Доповідач Котула Л.Г.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2015 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого - судді Котули Л.Г.

Суддів: Волошиної В.М., Слюсар Т.А.

За участю секретаря Круглика В.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю "ВТС Консалтинг" Андрійко АнниЛеонідівни на ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 16 жовтня 2014 року в справі за заявою представника Товариства з обмеженою відповідальністю "ВТС Консалтинг" про забезпечення доказів,-

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 16 жовтня 2014 року в задоволенні заяви представника Товариства з обмеженою відповідальністю "ВТС Консалтинг" про забезпечення доказів відмовлено.

У апеляційній скарзі представник ТОВ" ВТС Консалтинг" Андрійко А.Л. просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою забезпечити докази шляхом витребування у ТОВ "Хостінг Україна" інформації про споживача послуги хостингу веб-сайту , оскільки судом порушені вимоги процесуального права.

Зазначена апеляційна скарга була прийнята до провадження апеляційного суду, виходячи з роз'яснень , які містяться в рішенні Конституційного суду України № 3-рп/2000 від 27 січня 2010 року у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_2 щодо офіційного тлумачення положення пункту 18 частини першої статті 293 Цивільного процесуального кодексу України у взаємозв'язку зі статтею 129 Конституції України (про апеляційне оскарження ухвал суду) про те , що стосовно забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, крім випадків, визначених законом, слід розуміти так, що у цивільному процесі апеляційному оскарженню підлягають ухвали за винятком випадків, коли таке оскарження заборонено законом.

З огляду на те , що положенням статті 135 ЦПК України передбачено оскарження ухвали про забезпечення доказів і відсутня заборона щодо оскарження відмови у забезпеченні доказів , апеляційний суд прийняв апеляційній скаргу до свого провадження.

Заслухавши доповідача, пояснення представників заявника, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити з підстав , викладених у ній , перевіривши за матеріалами справи наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Відмовляючи у задоволені заяви, суд виходив з того, що заявником не надано достатнього обґрунтування підстав з яких витребування вказаних доказів необхідне до подання позовної заяви та не викладено обставин, які свідчать про те, що подання потрібних доказів може стати неможливим або ускладненим під час розгляду справи.

Проте з такими висновками суду повністю погодитись не можна.

Згідно ст. 133 ЦПК України особи, які беруть участь у справі і вважають, що подання потрібних доказів є неможливим або у них є складнощі в поданні цих доказів, мають право заявити клопотання про забезпечення цих доказів. До клопотання про забезпечення доказів додається документ про сплату судового збору.

Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів.

За заявою заінтересованої особи суд може забезпечити докази до пред'явлення нею позову.

У разі подання заяви про забезпечення доказів до подання позовної заяви заявник повинен подати позовну заяву протягом трьох днів з дня постановлення ухвали про забезпечення доказів. У разі неподання позовної заяви у зазначений строк особа, яка подала заяву про забезпечення доказів, зобов'язана відшкодувати судові витрати, а також збитки, заподіяні у зв'язку із забезпеченням доказів.

Відповідно до ст. 134 ЦПК України у заяві про забезпечення доказів повинні бути зазначені: докази, які необхідно забезпечити; обставини, що можуть бути підтверджені цими доказами; обставини, які свідчать про те, що подання потрібних доказів може стати неможливим або ускладненим, а також справа, для якої потрібні ці докази або з якою метою потрібно їх забезпечити.

До заяви про забезпечення доказів, яка не відповідає вимогам цієї статті, застосовуються наслідки, встановлені статтею 121 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1, 2, 3 ст. 135 ЦПК України заява про забезпечення доказів розглядається судом, який розглядає справу, а якщо позов ще не пред'явлено, - місцевим загальним судом, у межах територіальної підсудності якого можуть бути вчинені процесуальні дії щодо забезпечення доказів.

Заява про забезпечення доказів розглядається протягом п'яти днів з дня її надходження з повідомленням сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Присутність цих осіб не є обов'язковою.

У разі обґрунтованої вимоги заявника, а також якщо не можна встановити, до кого може бути згодом пред'явлено позов, заява про забезпечення доказів розглядається судом невідкладно лише за участю заявника.

Як вбачається з матеріалів справи, 09 вересня 2014 року представник ТОВ "ВТС Консалтинг" Оджиковський В.О. подав до суду заяву про забезпечення доказів до подання позовної заяви.

В обґрунтування заяви зазначав, що ТОВ"ВТС Консалтинг" є власником майнових прав на службовий твір під назвою "Інструкція щодо дій співробітників підприємства при проведенні перевірки органами податкової служби"( далі - Інструкція), який був опублікований на сайті позивача. Дана публікація розміщена на веб-сайті без його дозволу, чим виявлено порушення їх майнових прав на публікацію. Однак після звернення його до хостинг-провайдера ТОВ"Хостінг Україна" та до особи, контактні дані якої вказані на такому веб-сайті, йому було відмовлено у надані інформації щодо власника сайту, на якому була розміщена зазначена Інструкція. Оскільки власником сайту є фізична особа, заявник не має можливості самостійно отримати інформацію щодо власника сайту з метою подальшого подання до цієї особи позову про захист майнових прав у зв'язку з чим просив забезпечити докази шляхом витребування інформації про власника веб-сайту http://rcu.org.ua на якому розміщена його публікація, які необхідні йому для звернення до суду з позовною заявою .

На підтвердження зазначеного, до заяви представник ТОВ " ВТС Консалтинг" додав відповідні звернення та отримані на них відповіді та роздруківки сторінок із сайту та інше.

Зазначені обставини та доводи заявника залишилися поза увагою суду, а тому висновок суду, що заявник недостатньо обґрунтував необхідність у витребуванні доказів не ґрунтується на матеріалах справи.

Виходячи з наведеного , ухвалу суду законною і обгрунтованою назвати не можна, а відтак така ухвала підлягає скасуванню , а питання - передачі на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303,304,307,312,315 ЦПК України , колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю "ВТС Консалтинг" Андрійко Анни Леонідівни задовольнити частково.

Ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 16 жовтня 2014 року скасувати, а питання передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді: