Справа №613/1258/14-ц Провадження № 2/613/16/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2015 року. Богодухівський районний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді - Уварової Ю.В.

за участі секретаря - Христенко К.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Богодухові цивільну справу за позовом Органу опіки та піклування Богодухівської РДА в інтересах малолітнього ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Служба у справах дітей Богодухівської РДА про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В :

Позивач - Орган опіки та піклування Богодухівської РДА звернувся до суду з позовом, у якому просить позбавити ОСОБА_3 батьківських прав відносно неповнолітнього сина - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, посилаючись на те, що відповідачка вихованням сина не займається, не приділяє уваги розвитку дитини, залишає сина без догляду.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, просила задовольнити їх в повному обсязі. Пояснила, що ОСОБА_2 є дитиною-інвалідом та перебуває на обліку в органах опіки. Дитина проживає разом з матір*ю - відповідачкою у справі, та бабусею. Неодноразово працівники служби у справах дітей та органу опіки виїжджали до місця проживання відповідачки, де виявляли її у стані алкогольного сп'яніння. Зазначила, що у разі позбавлення матері батьківських прав, малолітній ОСОБА_2 буде влаштований до спеціалізованого державного закладу з урахуванням особливостей його стану здоров*я.

Відповідачка ОСОБА_3 позов не визнала, пояснила що проживає з мамою та братом, батько дитини їх залишив та ніякої участі в житті сина на бере. ОСОБА_2 став інвалідом внаслідок того, що його збила машина. Зазначила, що офіційно не працює, але отримує пенсію на дитину та соціальну допомогу, за цей рахунок купує йому їжу, одяг та іграшки. Заперечувала, що не приділяє уваги синові, так як постійно читає йому книжки, слідкує за тим, щоб він був завжди охайним. Також пояснила, що дійсно раніше зловживала алкогольними напоями, проте у теперішній час зрозуміла, що це було помилкою та добровільно пройшла курс лікування.

Представник третьої особи - Служби у справах дітей Богодухівської РДА також просила задовольнити позовні вимоги, пояснила, що до органів опіки та служби у справах дітей надходять заяви від мешканців села Крисине про те, що ОСОБА_3 не приділяє належної уваги своєму малолітньому сину ОСОБА_2, вона пиячить, залишає дитину на бабусю, зникає на кілька днів.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, відповідачки, представника третьої особи, свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

У відповідності зі ст. 164 Сімейного Кодексу України, мати та батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від своїх обов'язків по вихованню дитини.

Особи можуть бути позбавленні батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України.

З копії свідоцтва про народження ОСОБА_2 вбачається, що відповідачка ОСОБА_3 є його матір*ю.

Пленум Верховного Суду України в п.п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками.

З наданих суду чисельних медичних документів вбачається, що ОСОБА_2 є інвалідом І групи, з 2009 року перебуває на диспансерному обліку з діагнозом - наслідки закритої ЧМТ, груба затримка статокінетичного та психоречового розвитку.

Згідно з випискою КУОЗ Обласний будинок дитини №3 від 26.02.2014 року ОСОБА_2 пройшов курс медіко-соціальної реабілітації, внаслідок якої спостерігається позитивна динаміка /а.с.43/.

З відповіді КУ «Харківська обласна психолого-медико-педагогічна консультація» вбачається, що до них звернулась ОСОБА_3 зі своїм сином ОСОБА_2 з питання вивчення особливостей його психофізичного стану, визначення подальшої форми навчання /а.с.89-90/. Також суду наданий витяг з протоколу засідання ПМПК, згідно з яким ОСОБА_2 рекомендоване корекційне навчання за програмою для дітей з затримкою психічного розвитку та заняття з логопедом /а.с.53/. Також з вказаної відповіді вбачається, що необхідною умовою організації навчання за індивідуальною формою є надання довідки ЛКК /лікарсько-консультативної комісії/ від провідного лікаря.

Відповідачка пояснила в судовому засіданні, що вже відвідала з сином Богодухівську ЦРЛ та отримала висновок ЛКК, копію висновку надала до матеріалів справи /а.с.109/.

Як вбачається з виписки КЗОЗ «Харківська міська дитяча лікарня» №5, ОСОБА_2 знаходився на стаціонарному лікуванні з 12.01.2015 року по 27.01.2015 року, йому рекомендоване лікування в інституті протезування.

Згідно з довідкою Інституту протезування, протезобудівництва і відновлення працездатності, ОСОБА_2 перебував на стаціонарному лікуванні з 27.01.2015 року по 02.02.2015 року, отримав курс ФГЛ, забезпечений індивідуальним сидінням та ортезами для кінцівок.

Всі ці документи свідчать про те, що матір забезпечує медичні огляди та лікування малолітнього сина, створює необхідні умови для отримання ним освіти.

Згідно з відповіддю КЗОЗ «Харківська обласна клінічна лікарня», ОСОБА_3 пройшла стаціонарне лікування синдрому алкогольної залежності в наркологічному відділенні №2 /а.с.101/.

В матеріалах справи міститься звернення начальника відділу освіти на адресу Служби у справах дітей /а.с.15/, з якого вбачається, що спеціалістами Центру практичної психології і соціальної роботи відділу освіти Богодухівської РДА спільно із спеціалістами служби у справах дітей та дільничним інспектором здійснювався виїзд за місцем проживання дитини-інваліда ОСОБА_2. Під час обстеження місця проживання було встановлено, що неповнолітній проживає в антісанітарних умовах, в кімнаті брудно, освітлення - погане. Однак в подальшому представник позивача підтвердила той факт, що в ході розгляду справи умови проживання ОСОБА_2 поліпшились, в будинку зроблено косметичний ремонт.

Під час розгляду справи в судовому засіданні допитувались свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 - мешканці села Крисине та сусіди відповідачки, яки пояснили, що ОСОБА_3 зловживає алкогольними напоями, залишає дитину, але суд критично оцінює ці показання, так як по-перше, відповідачкою пройдено курс лікування алкоголізму, а по-друге, самі свідки підтвердили, що перебувають з ОСОБА_3 в поганих стосунках, між ними відбуваються конфлікти, тому суд вважає, що їх свідчення не можуть бути об'єктивними.

Відповідно до довідки Богодухівського РВ ГУМВСУ ОСОБА_3 двічі притягувалась до адміністративної відповідальності - за ст.178 ч.1 КУпАП та ст.173 КУпАП. Стаття 178 передбачає притягнення до відповідальності за вживання алкогольних напоїв, однак з урахуванням наданої суду довідки про проходження курсу лікування, факт притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за цією статтею втратив свою актуальність.

Щодо висновку органу опіки та піклування про доцільність позбавлення відповідачки батьківських прав, то суд може не погодитися з висновком, якщо він є недостатньо обґрунтованим або суперечить інтересам дитини (ч. 6 ст. 19 СК України). Враховуючи, що обґрунтування доцільності позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав щодо її малолітнього сина зводиться до свідчень сусідів, суд з приведених вище підстав вважає висновок недостатньо обґрунтованим, тому не бере його до уваги.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Проте позивачем не надано доказів неналежного виконання відповідачкою батьківських обов'язків та свідомого нехтування ними, в той же час поведінка відповідачки ОСОБА_3 під час розгляду справи свідчить про те, що доля сина їй небайдужа, у зв'язку з чим, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10,11,209,212,215,217,218 ЦПК України,

В И Р І Ш И В :

У задоволені позовних вимог Органу опіки та піклування Богодухівської районної державної адміністрації в інтересах малолітньої дитини: ОСОБА_2 - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ -