Справа № 640/7855/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2015 року Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючої судді Шмадченко С.І.,

за участю секретаря Гололобової О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Страхова компанія «ВУСО», 3-я особа: ПАТ «Комерційний банк «Правекс-Банк» про стягнення суми страхового відшкодування за договором добровільного страхування транспортного засобу «КАСКО», -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ПАТ «Страхова компанія «ВУСО», якою просила стягнути з відповідача на її користь виплату (доплату) страхового відшкодування у розмірі 33575,16 грн., суму судового збору у розмірі 335,75 грн..

В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначила, що 16.05.2014 року між нею та ПАТ «СК «ВУСО» був укладений договір № 1-01 добровільного страхування наземних транспортних засобів. Згідно з договором забезпеченим транспортним засобом є легковий автомобіль Mitsubishi ASX, 2014 року випуску, державний номер АХ 8050ЕЕ.

07.03.2015 року мало місце ДТП за участю застрахованого транспортного засобу, в результаті чого забезпечений транспортний засіб отримав механічні пошкодження.

Компанією «ТЕХНО-АРТ» на її замовлення зроблена дефектовка пошкоджень, згідно якої вартість відновлювального ремонту її автомобіля склала 66262,06 грн. На підтвердження цього було складено калькуляцію (рахунок-фактура № 7-00000306 від 10.03.2015 року).

ПАТ «СК «ВУСО» лише частково виконало свої зобовязання за договором страхування, виплатило на рахунок СТО ТОВ«ТЕХНО-АРТ» 32686,90 грн.

Не погоджуючись з виплаченою сумою страхового відшкодування, позивачка направила відповідачу претензію у якій виклала обґрунтування своєї позиції та запропонувала добровільно сплатити (доплатити) суму страхового відшкодування.

Відповідач по суті відхилив, залишив без задоволення претензію позивачки, посилаючись на п.10.5 та п.16.16.1 договору. Проте договір добровільного страхування наземних транспортних засобів від 16.05.2014 року п.16.1 передбачає обовязок відповідача виплатити страхове відшкодування у разі настанні страхового випадку. У п.16.16.1 договору йдеться про пропорційну відповідальність страховика у випадку, якщо «дійсна вартість ТЗ розрахована експертом, на момент страхової події перевищує страхову суму більш ніж на 10%, або якщо страхова сума складає певну частину дійсної вартості ТЗ».

Договір страхування було укладено 16.05.2014 року і на той момент вартість застрахованого ТЗ була визначена за домовленістю сторін. У подальшому застрахований ТЗ експлуатувався і його дійсна вартість істотно зменшилася, позаяк автомобіль зі стану «новий» перейшов у стан «вживаний».

Якщо ж відповідач у своїх розрахунках посилається на ринкову вартість застрахованого, така ринкова вартість теж підлягає доказуванню, адже суми, за якими власники автомобілів такої самої марки, моделі та року випуску пропонують свої автомобілі значно відрізняються від сум, за якими фактично здійснюється продаж таких автомобілів. Для пропорційного розрахунку суми страхового відшкодування необхідно було б визначити таку дійсну ринкову вартість. Проте, судячи з розрахунку, що наведений відповідачем у відповіді на претензію, дійсна вартість ТЗ розрахована без урахування ринкових факторів.

Сам відповідач жодним чином не пропонував позивачеві укласти додатковий договір до дійсного договору страхування з метою збільшення вартості ТЗ. Це свідчить про відсутність факту зміни реальної вартості ТЗ протягом строку дії договору.

В судове засідання позивачка направила клопотання про слухання справи за її відсутністю.

Відповідач в судове засідання не зявився, направив свої заперечення у яких виклав доводи невизнання позовних вимог позивачки, посилаючись на те, що сума страхового відшкодування розрахована у відповідності до умов договору обовязкового до виконання сторонами, з урахуванням п.16.5, 16.16 договору. Відповідач сплатив суму страхового відшкодування у розмірі 32686,90 грн. (а.с. 20-25)

Третя особа ПАТ КБ «Правекс-Банк», належним чином повідомлений про явку, в судове засідання не зявився, причину неявки суду не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що 16.05.2014 року між ОСОБА_1 та ПАТ «СК»ВУСО» був укладений договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № 1-01, а саме на автомобіль Mitsubishi ASX, 2014 року випуску, державний номер АХ 8050ЕЕ, належного позивачки, за умовами якого вигодонабувачем є ПАТ КБ «Правекс-Банк».

Відповідно до ч.1 ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

07.03.2015 року трапився страховий випадок, в результаті якого було пошкоджено застрахований автомобіль Mitsubishi ASX, за яким сума страхового відшкодування склала 66262 грн.06 коп.

ПАТ КБ «Правекс-Банк», як вигодонабувач, відмовився від отримання страхового відшкодування. Згідно п.16.6 договору добровільного страхування, розмір страхового відшкодування у разі пошкодження застрахованого транспортного засобу розраховується на підставі даних огляду і документів, які підтверджують факт страхового випадку і розмір заподіяного збитку, яким згідно п.5.2 договору є рахунок СТО. Основним документом на підставі якого було визначено вартість заподіяної шкоди позивачки став рахунок-фактура ТОВ«ТЕХНО-АРТ» № 7-00000306 від 10.03.2015 р. на суму 66262,06 грн.

Відповідно до п.16.5 договору, страховик має право замість виплати страхового відшкодування по окремих деталях, що підлягають заміні, надати страхувальнику відповідні нові деталі такої самої якості, виключивши їх вартість з кошторису збитків без отримання згоди страхувальника на такі дії. Так з розрахунку-фактури № 7-00000306 від 10.03.2015 р. було виключено п.22 накладка порога вартістю 19 547,10 грн. та на СТО ТОВ «Техно-арт» із США було поставлено спойлер на порог лівий вартістю 11220 грн.

Таким чином вартість відновлювального ремонту пошкодженого автотранспорту позивачки була розрахована наступним чином: 66262,06 грн.-19547,10 грн.+11220 грн.= 57934,96 грн.

Відповідно до п.16.16.1 договору, сума збитку розраховується пропорційно відношенню страхової суми до дійсної вартості ТЗ у випадку, якщо дійсна вартість ТЗ розрахована експертом, на момент страхової події перевищує страхову суму більш ніж на 10% . Страхова сума визначена п.3.2 договору у розмірі 344000 грн. Відповідно до звіту про оцінку КТЗ від 16.03.2015 р. визначена ринкова вартість автомобіля позивачки у розмірі 609729,12 грн. Коефіцієнт пропорційної відповідальності страховика становив 0,5642 (344000/609729,12=0,5642). Сума страхового відшкодування відповідачем була розрахована наступним чином: 57934,96*0,5642=32686,90 грн. Вказана сума була перерахована на рахунок ТОВ «Техно-Арт» для відновлення автомобіля позивачки, що підтверджено копією платіжного доручення (а.с.42).

З огляду на наведене, суд доходить висновку, що на час укладення договору позивачка визнала запропоновані їй умови страхування без будь-яких застережень та у подальшому під час дії договору не зверталася до страховика з ініціативою про внесення зміни або доповнень до договору.

Згідно з ст.629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами.

Таким чином суд вважає, що сума страхового відшкодування розрахована та виплачена відповідачем відповідно до умов договору, тому позовні вимоги позивачки задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 10,11,60,212-215 ЦПК України, ст..627,629 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог про стягнення суми страхового відшкодування за договором добровільного страхування транспортного засобу «КАСКО».

Рішення може бути оскаржене в судову палату з цивільних справ апеляційного суду Харківської області через Київський районний суд протягом 10днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя