Номер провадження: 22-ц/785/740/15
Головуючий у першій інстанції Маломуж А. І.
Доповідач Суворов В. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.01.2015 року м. Одеса

Судова колегія судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі :

головуючого - Суворова В.О.

суддів - Артеменко І.А.

- Сватаненко В.І.

при секретарі - Фабіжевській Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Одеської області цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра" на рішення Київського районного суду міста Одеси від 15 жовтня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Надра" про визнання договору поруки від 19 квітня 2006 року припиненим , -

встановила:

20 червня 2014 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, вказуючи, що 20 квітня 2006 року між банком та ОСОБА_5 укладено кредитний договір. В забезпечення виконання вказаного договору, 19 квітня 2006 року між ВАТ КБ "Надра" та позивачем було укладено договір поруки, відповідно до умов якого поручитель поручається перед кредитором за належне виконання умов кредитного договору, а саме повернути до кредит у сумі 9083 доларів США.

У травні 2014 року позивач отримав повістку, позовну заяву Банку та копію досудової вимоги про погашення кредитної заборгованості на своє ім'я.

Позивач вказує, що саме з вказаного часу дізнався про існуючу заборгованість.

Вважає, що дія кредитного договору сплинула 19 листопада 2011 року. Таким чином, банк звертаючись до позивача з вимогами про погашення заборгованості у травні 2014 року пропустив шестимісячний строк, а тому в відповідності до ст. 554 ч.4 ЦК України порука є припиненою.

Представник банку у суді першої інстанції участь не брав.

Рішенням суду першої інстанції від 15 жовтня 2014 року позовну заяву ОСОБА_4 задоволено.

Визнано договір поруки №ОД19/04/2006/840-П/10 від 19 квітня 2006 року, укладений між ВАТ КБ "Надра" (правонаступник - ПАТ Комерційний Банк "Надра") та ОСОБА_4 - припиненим.

Стягнуто з ПАТ Комерційний банк "Надра" на користь держави судовий збір у розмірі 243,60 гривень.

В апеляційній скарзі ПАТ "Комерційний банк "Надра" ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції в зв'язку з порушенням норм матеріального та процесуального права, та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність рішення суду в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Судовою колегією встановлено, що 20 квітня 2006 року між ВАТ КБ „Надра" та ОСОБА_5 укладено кредитний договір №ОД19/04/2006/840-К/10, відповідно до якого банк надав останньому у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти у сумі 9083 (дев'ять тисяч вісімдесят три) доларів США строком до 19 квітня 2011 року.

В забезпечення виконання зобов'язань щодо погашення кредиту Банк уклав з ОСОБА_5 договір застави, предметом якого є автотранспортний засіб марки „ВАЗ-21124", 2006 року випуску, номер кузова НОМЕР_1.

19 квітня 2006 року банк уклав з ОСОБА_4 договір поруки №ОД19/04/2006/840-П/10. Відповідно до договору поруки поручитель поручився за виконання ОСОБА_5 взятих на себе зобов'язань у повному обсязі. Відповідно п. 2.2. Договору поруки, ОСОБА_4 зобов'язаний виконати взяті на себе зобов'язання, не пізніше 3 (трьох) банківських днів з моменту отримання повідомлення від Кредитора про невиконання Позичальником зобов'язань і необхідності їх виконання Поручителем.

В зв'язку з тим, що позичальник належним чином свої обов'язки не виконує, станом на 23 лютого 2008 року виникла прострочена заборгованість за кредитним договором, загальною сумою 44 536,89 гривень.

В зв'язку з вказаними обставинами банк у 2010 році звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості у солідарному порядку з ОСОБА_5 та ОСОБА_4

Таким чином , банк звернувся до позичальника та поручителя з позовом в строк дії кредитного договору.

Заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 24 листопада 2010 року позов ВАТ КБ „Надра" до ОСОБА_5, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_5 та ОСОБА_4 на користь ВАТ КБ „Надра" заборгованість за кредитним договором № ОД19/04/2006/840-К/10 від 20 квітня 2006 року в сумі 44536,89 грн. та судові витрати у сумі 475,37 грн.

У квітні 2014 року ПАТ КБ"Надра" звернулось до Малиновського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_5 та ОСОБА_4. про стягнення в солідарному порядку заборгованості по кредитному договору від 20 квітня 2006 року в сумі 165 677 грн. 27 коп., яка виникла станом на 12 березня 2014 р.

Позивач, звертаючись до суду, обґрунтував свої вимоги тим , що дія кредитного договору була встановлена до 19 квітня 2011 року. Протягом шести місяців після спливу дії кредитного договору банк не звернувся до поручителя про виконання умов кредитного договору. А тому договір поруки в силу ст. 559 ч.4 ЦК України є припиненим.

Судова колегія не може погодитися з вказаним доводом з наступних підстав.

Згідно із ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого у договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Частиною 1 ст. 251 ЦК України визначено, що строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (ч. 1 ст. 252 ЦК України).

Разом із тим із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов'язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (ч. 2 ст. 251, ч. 2 ст. 252 ЦК України).

Із договору поруки від 19 квітня 2006 року вбачається, що в ньому не встановлено строку, після якого порука припиняється, а умова договору поруки про його дію до повного виконання боржниками своїх зобов'язань перед банком за кредитними договорами не є встановленим сторонами строком припинення дії поруки, оскільки суперечить ч. 1 ст. 251 та ч. 2 ст. 252 ЦК України, тому у цьому випадку підлягають застосуванню норми ч. 4 ст. 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Пунктом 24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року N 5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" роз'яснено, що відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

При вирішенні таких спорів суд має враховувати, що згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Таким строком не може бути лише несплата чергового платежу.

Пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. При цьому в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання.

Матеріалами справи підтверджується, що банк у 2010 році (тобто в строк дії кредитного договору) звернувся до суду з позовом про стягнення з позичальника та поручителя заборгованості за кредитним договором. Позов було задоволено. Тобто банк звернувся з позовом про стягнення заборгованості по кредитному договору до спливу встановленого ч. 4 ст. 559 ЦК України шестимісячного строку.

Але суд першої інстанції ухвалюючи рішення про задоволення позову вказану обставину не з'ясував.

На підставі викладеного судова колегія приходить до висновку, що обставини, на які посилається позивач, не відповідають фактичним подіям, у зв'язку з чим судова колегія приходить до висновку, що відсутні підстави для задоволення позову.

Таким чином, судова колегія вважає, що суд першої інстанції, виносячи рішення, неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи, що є підставою для скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.2, 309 ч.1 п.1, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області,

вирішила:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра" задовольнити.

Рішення Київського районного суду міста Одеси від 15 жовтня 2014 року-скасувати.

Ухвалити по справі нове рішення, яким в позові ОСОБА_4-відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржене в касаційному порядку протягом 20 днів з дня набрання законної сили.

Судді апеляційного суду Одеської області В.О. Суворов

І.А. Артеменко

В.І. Сватаненко