АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2015 року м. Дніпропетровськ Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого - Городничої В.С.,

суддів - Варенко О.П., Лаченкової О.В.,

при секретарі - Порубай М.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 29 вересня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВОСТОК-РУДА» про стягнення сум, що належали працівникові при звільненні, середнього заробітку за час затримки розрахунку та відшкодування моральної шкоди,-

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2015 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з 01.02.2011 року по 10.04.2015 року він перебував у трудових відносинах з ТОВ «Восток-Руда». Наказом № 75 лс від 10.04.2015 року він був звільнений з роботи за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України. Однак, звільнивши його з роботи, відповідач в порушення ст.116 КЗпП України не здійснив остаточний розрахунок із ним. У відповідності до ст.117 КЗпП України йому повинна бути виплачена середня заробітна плата за весь час затримки по день фактичного розрахунку. На день подачі позовної заяви, компенсація за затримку розрахунку при звільненні становила 41 582 грн. 72 коп., виходячи з того, що його середньоденна заробітна плата становить 483 грн. 52 коп. Окрім того, такими діями відповідача позивачу спричинена моральна шкода, яку він оцінює у розмірі 5000 грн. 00 коп.

На підставі викладеного, позивач просив суд стягнути із відповідача на його користь невиплачені при звільненні суми у розмірі 29 326 грн. 82 коп., середній заробіток за час затримки розрахунку по день постановлення судом рішення, виходячи з розміру його середньомісячної заробітної плати, та моральну шкоду в розмірі 5000 грн.

Рішенням Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 29 вересня 2015 року позовні вимоги позивача задоволені частково. Стягнуто з ТОВ «Восток-Руда» на користь ОСОБА_2 29 426 грн. 82 коп. із яких: 28 926 грн. 82 коп. - в рахунок виплати сум, що належали позивачу при звільненні, та 500 грн. 00 коп. - в рахунок відшкодування моральної шкоди. В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено. Вирішено питання щодо судових витрат.

Не погодившись з рішенням суду в частині, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити рішення суду та ухвалити нове про задоволення позовної вимоги про стягнення середнього заробітку за весь період затримки розрахунку по день постановлення судом рішення, виходячи з розміру його середньомісячної заробітної плати, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду в оскаржуваній його частині - скасуванню, з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 з 01.02.2011 року по 10.04.2015 року включно перебував у трудових відносинах з ТОВ «Восток-Руда» та наказом №75 лс від 10.04.2015 року звільнений з роботи за власним бажанням ст. 38 КЗпП України.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку позивачу, суд першої інстанції виходив з того, що позивач достовірно знав, що його звільнено з роботи в день звільнення, тобто 10.04.2015 року, до суду він звернувся тільки 18.08.2015 року, тобто з пропуском встановленого законом тримісячного строку. Будь-яких поважних причин пропуску встановленого законом строку звернення до суду позивач у позові не зазначив.

Однак, з таким висновком суду в цій частині не можна погодитися з огляду на наступне.

Колегія суддів звертає увагу на те, що рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 29 вересня 2015 року оскаржується в частині відмови в задоволенні позовної вимоги ОСОБА_2 про стягнення середнього заробітку за весь період затримки розрахунку по день постановлення судом рішення, інша частина рішення не переглядається, а тому суд апеляційної інстанції розглядає дану справу у межах доводів апеляційних скарг, відповідно до ст. 303 ЦПК України.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції помилково зроблений висновок про те, що перебіг трьохмісячного строку для звернення до суду починається з дня не проведення з працівником розрахунку в день звільнення з роботи.

Таке тлумачення судом першої інстанції ч. 1 ст. 223 КЗпП України стосовно пропуску позивачем строку звернення до суду не відповідає висновку зробленому Конституційним Судом України у рішенні № 4-рп від 22.02.2012 р.

У резолютивній частині Рішення КСУ № 4-рп прямо зазначено, що «в аспекті конституційного звернення положення частини першої статті 233 Кодексу законів про працю України у взаємозв'язку з положеннями статей 116, 117, 2371 цього кодексу слід розуміти так, що для звернення працівника до суду з заявою про вирішення трудового спору щодо стягнення середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку при звільненні та про відшкодування завданої при цьому моральної шкоди встановлено тримісячний строк, перебіг якого розпочинається з дня, коли звільнений працівник дізнався або повинен був дізнатися про те, що власник або уповноважений ним орган, з вини якого сталася затримка виплати всіх належних при звільненні сум, фактично з ним розрахувався».

Як вже встановлено, середньоденна заробітна плата позивача, згідно до довідки ТОВ «Восток-Руда», становила 483,52 грн.

Відповідно до наказу №75 лс від 10.04.2015 року позивач звільнений з роботи за власним бажанням ст. 38 КЗпП України. Відповідачем розрахунок з позивачем в день звільнення взагалі проведений не був, що підтверджується матеріалами справи. Також розрахунок не був проведений і на день розгляду і винесення рішення судом по справі.

Виходячи з викладеного, тримісячний строк встановлений ч. 1 ст. 233 КЗпП України для звернення до суду стосовно стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку позивачем, що подав позов 18.08.2015 р., не було пропущено.

Не проведення розрахунку з працівником у день звільнення або, якщо в цей день він не був на роботі, наступного дня після його звернення з вимогою про розрахунок є підставою для застосування відповідальності, передбаченої ст. 117 КЗпП України.

У відповідності до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», в разі не проведення відповідачем розрахунку з працівником до розгляду справи, суд на підставі ст.117 КЗпП України повинен стягнути на його користь середній заробіток за весь період затримки розрахунку по день постановлення судом рішення.

Враховуючи те, що затримка розрахунку з позивачем з 10.04.2015 року по 14.12.2015 року (день винесення рішення судом) складає 160 робочі дні, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сума середнього заробітку за весь період затримки розрахункупо день постановлення судом рішенняу розмірі 82 198,40 грн. (483,52 * 170 дн.).

З огляду на зазначене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині відмови у задоволенні позову про стягнення середнього заробітку за весь період затримки розрахунку по день постановлення судом рішення, з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог в цій частині.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 29 вересня 2015 в оскаржуваній його частині - скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВОСТОК-РУДА» про стягнення середнього заробітку за весь період затримки розрахунку по день постановлення судом рішення - задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ВОСТОК-РУДА» на користь ОСОБА_2 середній заробіток за весь період затримки розрахунку по день постановлення судом рішення, а саме з 10 квітня 2015 року по 14 грудня 2015 року у розмірі 82 198 грн. 40 коп.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: В.С. Городнича

Судді: О.П. Варенко

О.В. Лаченкова