АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/8027/13-ц 22-ц/774/1383/К/15
Справа № 210/8027/13-ц Головуючий в 1-й інстанції
Провадження № 22-ц/774/1383/К/15 Костенко В.В.
Категорія - 48(ІУ) Доповідач - Барильська А.П.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Барильської А.П.

суддів: Ляховської І.Є., Соколан Н.О.

при секретарі: Масловій К.В.

за участю: представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі апеляційну скаргу ОСОБА_4, який діє за довіреністю в інтересах ОСОБА_5 на рішення Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу від 25 грудня 2014 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про збільшення розміру аліментів на утримання дітей,-

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2013 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5 та після уточнення позовних вимог, просила суд збільшити розмір аліментів, призначених до стягнення з відповідача ОСОБА_5 рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 05 травня 2010 року та стягнути з ОСОБА_5 аліменти у твердій грошовій сумі 1 000 грн., щомісячно, на утримання кожної дитини, до досягнення ними повноліття

В обґрунтування позову ОСОБА_2 зазначила, що у період з 13.07.2002 року по 27.02.2012 року перебувала з відповідачем ОСОБА_5 в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 05 травня 2010 року, з відповідача ОСОБА_5 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочки ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі по 500,00 грн., щомісячно, на кожну дитину, до досягнення відповідного віку.

Оскільки аліменти стягнуто у 2010 році, за цей час збільшився прожитковий мінімум, діти стали доросліше, у зв`язку з чим збільшились витрати на їх утримання. Крім того, син ОСОБА_6 перебуває на обліку у окуліста, у зв'язку з чим, вона змушена звернутися до суду.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 25 грудня 2014 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про збільшення розміру аліментів на дітей задоволено частково.

Збільшено розмір аліментів, призначених до стягнення з відповідача ОСОБА_5 на утримання двох неповнолітніх дітей за рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 05.05.2010 року та стягнуто із ОСОБА_5, на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій сумі в розмірі по 800 (вісімсот) гривен, щомісячно, на кожну дитину до досягнення кожної дитини повноліття, починаючи з 23.10.2013 року.

В іншій частині позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник відповідача, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Зокрема, апелянт вважає, що судом порушено приписи ст.192 СК України, оскільки позивачем не надано доказів зміни істотних обставин, які зумовили звернення позивача до суду, з матеріалів справи та доданих до неї документів таких обставин встановити не можливо. Тобто, судом не встановлено зміни матеріального або сімейного стану сторін, погіршення або поліпшення стану здоров`я когось із них. Збільшення прожиткового мінімуму не є підставою для збільшення розміру аліментів.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції виходив з того, що розмір аліментів на кожну дитину є вдвічі менший ніж встановлений законом прожитковий мінімум, проте, суд залишив поза увагою, що утримувати дітей повинні обоє батьків, відповідач від обов'язку утримувати дітей не ухиляється, про що свідчить відсутність заборгованості по сплаті аліментів.

Крім того, апелянт вважає, що судом першої інстанції не взято до уваги роз'яснення, викладені в п. 23 постанови пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» щодо встановлення дати стягнення збільшеного розміру аліментів.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони з 13.07.2002 року перебували в зареєстрованому відділом РАГСу Дзержинського районного управління юстиції м. Кривого Рогу шлюбі, про що зроблено актовий запис №247 /а.с.10/. Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 27.02.2012 року шлюб між сторонами розірвано /а.с.6/.

Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей : ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 05 травня 2010 року, з відповідача ОСОБА_5 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочки ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі по 500,00 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення відповідного віку /а.с.4,5/.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_2 посилалась на те, що з моменту ухвалення рішення Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу від 05.05.2010 року про стягнення аліментів, збільшився прожитковий мінімум, діти стали доросліше, син позивача перебуває на обліку у окуліста, у зв`язку з чим збільшились витрати на їх утримання.

Частково задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з доведеності позовних вимог та наявності правових підстав для їх часткового задоволення.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 180 СК України покладено обов'язок на батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.1 ст.192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Виходячи з положень вищезазначених норм Закону, підставою для збільшення розміру аліментів є зміна матеріального або сімейного стану, погіршення здоров'я когось із них та інші випадки, передбачені СК України.

Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів змінилося, що дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів, що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім'ї.

Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров'я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров'я платника аліментів.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Як вбачається з матеріалів справи позивачем ОСОБА_2 не надано належних та допустимих доказів у розумінні ст.ст. 57-60 ЦПК України зміни матеріального стану відповідача або погіршення здоров`я когось із них. Посилання позивача на збільшення витрат на утримання дітей не є підставою для збільшення розміру аліментів на утримання дітей у розумінні ст.. 192 СК України.

Посилання позивача на збільшення прожиткового мінімуму з моменту ухвалення рішення суду 05.05.2010 року, також, не є підставою для задоволення позову про збільшення розміру стягнутих аліментів, виходячи з положень ст. 192 СК України.

Посилання позивача на те, що син ОСОБА_6 перебуває на обліку у лікаря окуліста не може бути підставою для задоволення позову про збільшення розміру стягнутих аліментів, а є підставою для стягнення з відповідача додаткових витрат згідно ч.1 ст. 185 СК України.

Як вбачається із матеріалів справи позивач в межах іншої цивільної справи пред'явила позов до відповідача про стягнення додаткових витрат на утримання дітей, зокрема і у зв'язку з перебуванням сина ОСОБА_6 на обліку у лікаря - окуліста, та рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 13.02.2014 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_5 задоволені частково. (а.с. 135-136).

Відповідно до ЗУ «Про Державний бюджет України на 2013 рік» (на момент звернення з позовом) у 2013 році встановлено прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць: для дітей віком до 6 років - 972 гривні; дітей віком від 6 до 18 років - 1210 гривень.

Згідно ч.2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що визначений за попереднім рішенням суду розмір аліментів, які стягується з відповідача, по 500 грн. на кожну дитину не суперечить діючому законодавству.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції у порушення вимог вищезазначених норм Закону дійшов помилкового висновку про те, що збільшення прожиткового мінімуму та збільшення витрати на утримання дітей є підставою для збільшення розміру стягнутих з відповідача аліментів.

Посилання представника позивача на те, що відповідач ОСОБА_5 має на утриманні нерухоме майно у вигляді житлових будинків з господарчими спорудами, земельної ділянки, транспорту не є підставою для збільшення розміру стягнутих аліментів з огляду на наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, будинок АДРЕСА_1 належить відповідачу згідно свідоцтва про право власності НОМЕР_2 від 2010 року, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Лозуватської сільської ради «Про видачу свідоцтва про право власності на житловий будинок з господарськими будівлями від 22.02.2010 року за № 24 (а.с. 54)

Земельна ділянка площею 0, 6048 га., розташована на території Синевирської сільської ради в урочищі «Стинка» Міжгірського району Закарпатської області, призначенням для ведення особистого селянського господарства, належить відповідачу ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 13.05.2008 року (а.с.56)

Екскаватор, реєстраційний № НОМЕР_1, марки ЕО- 4321 А 1987 року випуску належить відповідачу на підставі угоди ЗБ №0197 від 15.03.2008 року (а.с. 57).

Тобто, зазначене рухоме та нерухоме майно придбане відповідачем до ухвалення судом 05.05.2010 року рішення про стягнення аліментів, в той час, як підставою для зміни розміру аліментів стягнутих за рішенням суду, є зміна матеріального стану після ухвалення рішення про стягнення аліментів у розумінні ст. 192 СК України.

Тому, посилання представника позивача на зазначені обставини, як на зміну матеріального стану відповідача, не є підставою для задоволення позову про збільшення розміру аліментів.

Посилання представника позивача у засіданні колегії суддів на наявність у відповідача власного господарства не підтверджує покращення матеріального стану відповідача з моменту ухвалення рішення про стягнення аліментів 05.05.2010 року до моменту розгляду зазначеної справи.

Натомість, як встановлено судом першої інстанції, відповідач на момент розгляду справи не працює та перебуває на обліку в центрі зайнятості, як безробітній.

Посилання представника позивача в суді апеляційної інстанції на те, що відповідач ОСОБА_5 працює за кордоном, в зв`язку з чим має можливість сплачувати аліменти в більшому розмірі, колегією суддів до уваги не приймаються, так як суд апеляційної інстанції, згідно вимог ч.1 ст. 303 ЦПК України перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Як вбачається із матеріалів справи при зверненні до суду з позовом, розгляді справи у суді та на час ухвалення рішення судом першої інстанції ні позивач, ні її представник не посилалися на ту обставину, що відповідач працює за кордоном, у зв'язку з чим має можливість сплачувати аліменти у більшому розмірі, не заявляли з цього приводу будь-яких клопотань, зазначена обставина не була встановлена судом першої інстанції при розгляді справи.

У зв'язку з чим колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги представника відповідача заслуговують на увагу.

За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу ОСОБА_4, який діє за довіреністю в інтересах ОСОБА_5 задовольнити, а рішення суду - скасувати на підставі п.3, п.4 ст. 309 ЦПК України в зв'язку з невідповідністю рішення суду першої інстанції обставинам справи, порушенням норм матеріального права, з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 303, 307, ст. 309, ст.ст. 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4, який діє за довіреністю в інтересах ОСОБА_5 задовольнити частково.

Рішення Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу від 25 грудня 2014 року скасувати та ухвалити нове рішення.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про збільшення розміру аліментів на утримання дітей- відмовити .

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: А.П. Барильська

Судді: І.Є. Ляховська

Н.О. Соколан