Справа №705/5344/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2015 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області

в складі:

головуючого судді Коваля А.Б.

при секретарі Остропольській Н.В.

розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні в залі суду в місті Умані цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Уманського району Черкаської області про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про те, що вона є сусідкою ОСОБА_3, яка померла 12.01.2015 року. Після її смерті залишилася спадщина, яка складається з: житлового будинку № 26 по вулиці Чапаєва в с. Оксанина Уманського району Черкаської області, який належав померлій відповідно до договору купівлі-продажу від 28.05.2003 року, вартість зазначеного будинку складає 74272 грн. 00 коп. згідно даних технічного паспорту від 21.07.2015 року; земельної ділянки площею 0,48 га, яка розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Уманського району Черкаської області та призначена для ведення особистого підсобного господарства, яка належала померлій відповідно до договору купівлі-продажу від 28.05.2003 року, відповідно до витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки її вартість становить 21642 грн. 54 коп.

У відповідності до заповіту від 10.12.2013 року та матеріалів спадкової справи № 162/2015 вона є єдиним спадкоємцем зазначеного майна.

10.09.2015 року вона звернулася до Уманської районної державної нотаріальної контори Черкаської області із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, однак постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 968/02-31 від 10.09.2015 року у його видачі їй було відмовлено у звязку з тим, що у спадкодавця не виникло право власності на вищевказане майно.

Будинок, у якому проживала і померла спадкодавець, який розташований на відповідній земельній ділянці, належали їй на праві приватної власності відповідно до договорів купівлі-продажу від 28.05.2003 року. Проте за період проживання в будинку ОСОБА_3 не встигла зареєструвати в БТІ і оформити свідоцтво про право власності на житловий будинок та державний акт, що вказує на відсутність у неї зареєстровані належним чином документів, а не відсутність права власності, як вказав нотаріус.

На день смерті ОСОБА_3 проживала та користувалася спадковим майном. Оскільки власник спадкового майна помер і на цей час не може звернутися з відповідною заявою до державного реєстратора, вона, як спадкоємець, вимушена звернутися до суду з цим позовом.

Просить суд ухвалити рішення, яким визнати за нею, ОСОБА_1, після смерті ОСОБА_3, яка померла 12.01.2015 року, право власності на спадкове майно: житловий будинок № 26 по вулиці Чапаєва в с. Оксанина Уманського району Черкаської області та на земельну ділянку площею 0,48 га, яка розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Уманського району Черкаської області та призначена для ведення особистого підсобного господарства.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні в повному обємі підтримала позовні вимоги та пояснила, що після смерті сусідки ОСОБА_3 відкрилася спадщина, спадкоємцем за заповітом на яку є вона. Своєчасно звернувшись до нотаріальної контори із відповідною заявою, отримала постанову нотаріуса про відмову у видачі їй свідоцтв про право на спадкове майно, а саме на земельну ділянку та житловий будинок, розташований на ній. Причиною відмови є відсутність документів, що підтверджують право власності на спадкове майно за спадкодавцем. Покійна за життя не встигла зареєструвати житловий будинок у відповідній установі, а також не отримала державний акт на земельну ділянку, а на цей час провести таку реєстрацію неможливо, оскільки власник померла. Вирішити питання реєстрації права власності можливо лише в судовому порядку, тому вона вимушена звернутися до суду з вказаним позовом, який просить задоволити.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради Уманського району в судове засідання не зявився, на адресу суду надійшла письмова заява, у якій просять суд справу слухати у відсутність їх представника, при вирішенні питання покладаються на думку суду.

Згідно договору купівлі-продажу, укладеного 28 травня 2003 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_3, посвідченого завідуючою Уманською районною державною нотаріальною конторою, зареєстрованого у реєстрі за № 1113, ОСОБА_4 продав, а ОСОБА_3 купила житловий будинок № 26 з надвірними спорудами, що знаходиться в с. Оксанина Уманського району Черкаської області, по вулиці Чапаєва, який розташований на земельній ділянці.

Згідно договору купівлі-продажу , укладеного 28 травня 2003 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_3, посвідченого завідуючою Уманською районною державною нотаріальною конторою, зареєстрованого у реєстрі за № 1115, ОСОБА_4 продав, а ОСОБА_3 купила земельну ділянку розміром 0,48 га, надану для ведення особистого підсобного господарства, розташовану на території ОСОБА_2 сільської ради Уманського району Черкаської області.

Згідно заповіту, складеного 10 грудня 2013 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету ОСОБА_2 сільської ради Уманського району Черкаської області, ОСОБА_3 належне їй майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося, взагалі все те, що буде належати їй на день смерті, заповіла ОСОБА_1.

Згідно свідоцтва про смерть серії І-СР № 246930, виданого виконавчим комітетом ОСОБА_2 сільської ради Уманського району Черкаської області, ОСОБА_3 померла 12 січня 2015 року. Актовий запис № 5.

Згідно постанови державного нотаріуса Уманської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_5 від 10 вересня 2015 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом на житловий будинок та земельну ділянку площею 0,48 га, надану для ведення особистого підсобного господарства, що знаходяться в с. Оксанина Уманського району Черкаської області вул. Чапаєва, 26, що залишилася після смерті ОСОБА_3, яка померла 12 січня 2015 року, у звязку з тим, що у спадкодавця не виникло право власності на вищевказане майно та рекомендовано звернутися до суду з позовом.

Суд, вислухавши позивача та вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення.

Судом достовірно встановлено, що позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_6, померлої 12 січня 2015 року. У встановлений законом строк позивач звернулася до нотаріальної контори із відповідною заявою, спадкову справу було відкрито, але у видачі свідоцтв про право на спадкове майно їй було відмовлено, оскільки спадкове майно (земельна ділянка та житловий будинок, розташований на ній) не зареєстровані належним чином у відповідних установах. Право власності на вищевказане спадкове майно спадкодавець набула уклавши договори купівлі-продажу.

У відповідності до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи.

Згідно до вимог ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.ст. 1218, 1220 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини, тобто на момент смерті спадкодавця, і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

У відповідності до ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

У відповідності до п. 2 Прикінцевих та перехідних положень ЗУ «Про Державний земельний кадастр» земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера.

У разі якщо відомості про зазначені земельні ділянки не внесені до Державного реєстру земель, їх державна реєстрація здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за заявою їх власників (користувачів земельної ділянки державної чи комунальної власності).

На думку суду, оскільки власник спадкового майна: земельної ділянки та житлового будинку ОСОБА_3 померла, позивач, як єдиний спадкоємець, яка прийняла спадщину та користується нею за призначенням, не може отримати державний акт про право на земельну ділянку та провести реєстрацію житлового будинку, тому є достатньо підстав для визнання за останньою права власності на спадкову земельну ділянку.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214, 215, 218 ЦПК України, ст.ст. 1216, 1220, 1222, 1223, 1268, 1269 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, після смерті ОСОБА_3, яка померла 12.01.2015 року, право власності на спадкове майно: житловий будинок № 26 по вулиці Чапаєва в с. Оксанина Уманського району Черкаської області та на земельну ділянку площею 0,48 га, яка розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Уманського району Черкаської області та призначена для ведення особистого підсобного господарства.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а особами, які брали участь у справі, але не були присутніми в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом 10-ти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: А. Б. Коваль