09.10.2015 Єдиний унікальний номер 205/5852/15-ц
Справа № 2о/205/133/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2015 року м. Дніпропетровськ

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі : головуючого судді Шавули В.С.

при секретарі Перцевій М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, заінтересовані особи: ОСОБА_2 державна нотаріальна контора, ОСОБА_3, -

В С Т А Н О В И В :

12 серпня 2015 року до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська звернулась із заявою ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, заінтересовані особи: ОСОБА_2 державна нотаріальна контора, ОСОБА_3 (а.с.2-3).

В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що 01 лютого 2015 року померла її мати ОСОБА_4, після смерті якої відкрилась спадщина на належне їй майно. За життя померла склала заповіт, яким усе своє майно заповіла заявниці.

Звернувшись до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину, заявниці нотаріусом було відмовлено, у звязку із тим, що у вищевказаному заповіті зазначено прізвище матері як «Букреева» замість вірного «Букрєєва», що не співпадає із паспортними документами та свідоцтвом про смерть.

У зв'язку із чим, позивачка не має можливості належним чином оформити спадщину, тому вимушена була звернутися до суду із даним позовом, в якому просить суд встановити юридичний факт, що заповіт посвідчений 14 березня 1996 року державним нотаріусом ДДДНК ОСОБА_5, зареєстрований в реєстрі за №1-1222, складений ОСОБА_4, померлою 01.02.2015 року.

Заявниця в судове засідання не з'явилась. Про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. До суду надала письмову заяву, в якій просила справу розглядати без своєї присутності. Вимоги заяви підтримала та просила задовольнити їх у повному обсязі (а.с.23).

Заінтересована особа - ОСОБА_2 державна нотаріальна контора, в особі свого представника в судове засідання не з'явилась. Про день, час та розгляд справи повідомлялась належним чином. До суду надіслала письмову заяву, в якій просить розглядати справу без участі свого представника, у зв'язку із виробничою завантаженістю, відповідно до діючого законодавства (а.с.21).

Заінтересована особа ОСОБА_3, в судове засідання не з'явилась. про день, час та місце судового розгляду повідомлялась належним чином. До суду надала письмову заяву, в якій вимоги заяви не визнала у повному обсязі (а.с.22).

Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

За ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених позовних ними вимог та на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст.59 ЦПК України, обставини справи, які законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу.

Вибір громадянами способу захисту своїх прав і свобод від порушень та протиправних посягань гарантовано ч.4 ст.55, ст.124 Конституції України, відповідно до якої кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань та закріплено статтями 7, 12 Загальної декларації про права людини, ст.13 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, що згідно зі статтею 9 Конституції України є складовою національного законодавства.

Підставою звернення заявниці до суду на захист своїх прав є встановлення юридичного факту належності померлому правовстановлюючого документу, у звязку із тим, що зазначені у документі власні прізвища не збігаються із даними зазначеними у документі про смерть.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази у справі, з`ясувавши обставини у справі та перевіривши їх доказами, вважає, що заявлені вимоги належать до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 01 лютого 2015 року померла ОСОБА_4 (а.с.5).

За життя ОСОБА_4 склала заповіт, яким усе своє майно заповіла ОСОБА_1 (а.с.6), але в даному заповіті прізвище спадкодавці зазначено як «Букреева».

Звернувшись до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_4, померлої 01.02.2015 року, ОСОБА_1 отримала відмову, у зв'язку із розбіжностями даних у заповіті та у свідоцтві про смерть померлої (а.с.4).

Як вбачається із копії паспорта та свідоцтва про смерть померлої ОСОБА_4, її прізвище зазначено як «Букрєєва» (а.с.5,12).

Таким чином, оцінюючи здобуті по справі докази за своїм внутрішнім переконанням щодо їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності і взаємності звязку у сукупності, суд першої інстанції дійшов до висновку, що встановлені судом обставини підтверджують юридичний факт належності ОСОБА_4, померлій 01.02.2015 року, заповіту складеного 14 березня 1996 року, посвідченого державним нотаріусом Другої ОСОБА_2 державної нотаріальної контори ОСОБА_5, за реєстровим №1-1222, у звязку із чим, вимоги заявниці є обґрунтованими, законними та підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись Постановою Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.95 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», ст.ст. 10, 11, 59-61, 88, 197, 209, 212, 213-215, 256-259 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, заінтересовані особи: ОСОБА_2 державна нотаріальна контора, ОСОБА_3, - задовольнити.

Встановити юридичний факт належності ОСОБА_4, померлій 01 лютого 2015 року, заповіту складеного на ім'я ОСОБА_1, посвідченого 14 березня 1996 року державним нотаріусом Другої ОСОБА_2 державної нотаріальної контори ОСОБА_5 зареєстрованого в реєстрі за №1-1222.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо скаргу про апеляційне оскарження не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.С.Шавула