АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/9695/2015 Головуючий в 1-й інстанції - Лазаренко В.В.
Доповідач-Чобіток А.О.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого -Чобіток А.О.

суддів - Немировської О.В., Ящук Т.І.

при секретарі - Мороз Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» на рішення Солом»янського районного суду м. Києва від 14 травня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія», 3-я особа : ОСОБА_4 про стягнення суми страхового відшкодування, трьох відсотків річних та відшкодування моральної шкоди , -

в с т а н о в и л а:

В березні 2015 року позивач пред»явив позов до відповідача про стягнення суми страхового відшкодування, трьох відсотків річних та відшкодування моральної шкоди та зазначав, що 21.05.2014 року у м. Донецьку сталася дорожньо - транспортна пригода, внаслідок якої з вини водія ОСОБА_4,який керував автомобілем ВАЗ 2108, державний знак НОМЕР_3,цивільно-правова відповідальність якого була застрахована ПАТ « Українська охоронно-страхова компанія», було пошкоджено його автомобіль Маzda СХ- 7 державний знак НОМЕР_2,яким він керував.

Постановою Куйбишевського районного суду м. Донецька ОСОБА_4 було визнано винним у ДТП і його притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП.

Посилаючись на висновок центру незалежних експертиз м.Донецька про вартість ремонту пошкодженого його автомобіля, яка становить 36 360,00 грн., позивач просив стягнути з відповідача вказану суму страхового відшкодування, оскільки останній в добровільному порядку не виплатив йому вказану суму. Також просив стягнути на його користь 3% річних від простроченої суми у розмірі 478,16 грн., витрати на послуги адвоката в розмірі 3000 грн. та сплату судового збору у розмірі 448,39 грн..

Рішенням Солом»янського районного суду м. Києва від 14 травня 2015 року позов задоволено частково.Вирішено стягнути з відповідача на користь позивача страхове відшкодування у розмірі 36 206,06 грн., 3 % річних від простроченої суми у розмірі 476,13 грн., витрати на правову допомогу в сумі 3000 грн. та витрати на оплату судового збору у розмірі 366,82 грн..

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині стягнення з нього трьох відсотків річних та витрат на правову допомогу та в цій частині ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні вказаних вимог. Посилається на безпідставність стягнення трьох відсотків річних від страхового відшкодування, оскільки ст.625 ЦК України не розповсюджується на правовідносини,які виникли у зв»язку із завданням шкоди,а витрати на правову допомогу у вказаному розмірі не доведені.

Вислухавши доповідь судді, пояснення представника позивача, обговоривши доводи апеляційної скарги , обставини справи , колегія суддів приходить до наступного.

Встановлено, що 26.06.2014 року ОСОБА_3 на адресу ПАТ «УОСК» було направлено заяву про страхове відшкодування, яка отримана останнім 03.07.2014 року, в якій позивач просив виплатити страхове відшкодування за заподіяну шкоду внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталась 21.05.2014 року за участю забезпеченого транспортного засобу ВАЗ 2108, реєстраційний номер НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_4, цивільно-правова відповідальність якого застрахована в АТ «УОСК» згідно поліса ОСЦПВВНТЗ № АС18834294 від 29.10.2013 року, та пошкодженого транспортного засобу Маzda СХ- 7 державний знак НОМЕР_2, що належить позивачу, вартість відновлювального ремонту якого відповідно до висновку центру незалежних експертиз м. Донецька від 08.06.2014 року складає 36 360 грн. 06 коп..

Про настання страхового випадку за вказаних обставин ОСОБА_3 повідомив відповідача відповідною заявою 23.05.2014 року ( а.с. 17).

Листом № 1490 від 17.02.2015 року ПАТ «УОСК» повідомив ОСОБА_3 про те, що 30.10.2014 року останнім прийнято рішення про виплату страхового відшкодування в розмірі 36 206 грн. 06 коп..

Станом на час розгляду справи страхове відшкодування відповідачем позивачу не сплачено.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 213 ЦПК України, законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначаючи про те, що ПАТ «УОСК» порушив зобов»язання перед ОСОБА_3 щодо виплати суми страхового відшкодування, суд першої інстанції стягнув з відповідача на користь позивача страхове відшкодування у розмірі 36206,06 грн. та 3 % річних від простроченої суми у розмірі 476,13 грн. .

Такі висновки суду є законними та обґрунтованими , ухваленими з додержанням норм матеріального та процесуального права , які регулюють правовідносини, що виникли між сторонами .

Доводи апеляційної скарги про те, що норми ст. 625 ЦК України не застосовуються до даних правовідносин, на увагу колегії суддів не заслуговують, оскільки відповідачем безпідставно не виплачено позивачу страхове відшкодування у передбачені законом строки, внаслідок чого судом на страховика покладено обов»язок сплатити 3 % річних від простроченої суми, що відповідає роз»ясненням Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ , які викладені в Постанові Пленуму «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» за № 4 від 01.03.2013 року ( п. 21) .

Разом з цим, колегія суддів не погоджується з висновком суду щодо стягнення витрат на правову допомогу та вважає за необхідне в цій частині відмовити у задоволенні вимог з наступних підстав.

Договором про надання юридичних послуг від 10.02.2015 року , який укладений між позивачем та адвокатом Бойком А.М., визначено розмір наданих останнім послуг у сумі 3 000 грн.. По результатам виконаної роботи Виконавець надає Замовнику акт приймання-передачі виконаних робіт, який і є підставою оплати послуг ( п.п. 3.4,3.5. Договору).

Заявивши вимогу про стягнення витрат на правову допомогу, позивач акт виконаних робіт за вищевказаним договором не надав.

При цьому колегія суддів звертає увагу, що заявлений розмір правової допомоги, не обґрунтований відповідно до вимог ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», відповідно до якої розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді.

Таким чином колегія суддів вважає вимогу позивача про стягнення витрат на правову допомогу у вказаному розмірі не доведеною.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 304, 307, 309, 313, 314, 316, 319 ЦПК України,колегія суддів,-

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» задовольнити частково .

Рішення Солом»янського районного суду м. Києва від 14 травня 2015 року в частині стягнення з Публічного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» на користь ОСОБА_3 витрат на правову допомогу у розмірі 3 000 грн. 00 коп. скасувати та в цій частині ухвалити нове про відмову в задоволенні цих вимог .

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий - Судді -