АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 524/8564/14-ц Номер провадження 22-ц/786/1519/15Головуючий у 1-й інстанції Андрієць Д. Д. Доповідач ап. інст. Одринська Т. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Одринської Т.В.;

Суддів: Гальонкіна С.А., Акопян В.І.

При секретарі: Гнатюк О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 16 лютого 2015 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням , -

В С Т А Н О В И Л А :

Заочним рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 16 лютого 2015 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задоволено частково.

Позбавлено ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, права користування житловим приміщенням, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору в розмірі 243, 60 грн.

З даним рішенням суду не погодився ОСОБА_2 та подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить заочне рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 16 лютого 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог позивача відмовити. Апелянт вважає, що рішення місцевого суду є незаконним та необґрунтованим, а також таким, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, а також посилається на те, що судом неповно з'ясовані обставини, що мають суттєве значення для вирішення даного спору.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, що з'явилися, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів, приходить до висновку, що скарга не підлягає до задоволення за наступних підстав.

Відповідно п.1 ч.1 ст. 307 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Згідно ч.1 ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Досліджуючи обставини справи, судом першої інстанції вірно встановлено, що відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1, виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Автозаводського районного управління юстиції м. Кременчука Полтавської області 06.10.2003 року, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до 06.10.2003 року перебували у зареєстрованому шлюбі.

ОСОБА_3 на праві власності належить квартира АДРЕСА_1. Вказане підтверджується копією договору купівлі-продажу квартири від 28.06.1995 року, укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_3, державним нотаріусом Першої Кременчуцької державної нотаріальної контори.

Згідно відомостей адресно-довідкового підрозділу УДМС, ГУДМС України в Полтавській області від 26.09.2014 року, ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований у квартирі АДРЕСА_1.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 за місцем реєстрації не проживає з 2003 року. Даний факт підтверджується актом ТОВ «Житлорембудсервіс» № 145 від 29.08.2014 року, відповідно до якого свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6 засвідчили, що ОСОБА_2 з жовтня 2003 року по день складання акту за адресою: АДРЕСА_1 не проживає.

Стаття 391 ЦК України передбачає, що власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше на встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

З урахуванням викладеного, встановивши, що ОСОБА_2 залишаючись зареєстрованим у квартирі колишнього дружини - позивача у справі, даним житловим приміщенням не користується без поважних причин понад рік, суд першої інстанції дійшов висновку про визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1.

Колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду з наступних підстав.

Як в апеляційній скарзі, так і в судовому засіданні, представником відповідача не заперечувалося, що ОСОБА_2 з 2003 року не проживає у спірному житловому приміщенні. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, що визнані сторонами не підлягають доказуванню.

Обставин, які б свідчили про поважність причин відсутності відповідача за місцем реєстрації його представник не зазначила, пославшись на те, що відповідач добровільно залишив спільне помешкання через подружню зраду, оскільки не міг далі проживати з дружиною. З позовом про вселення чи про усунення перешкод у праві користування жилим приміщенням відповідач не звертався. Питання про визнання за ОСОБА_2 права власності на квартиру як спільне майно подружжя в судовому порядку не вирішувалось.

Відповідно до ч. 2 ст. 308 ЦК України, не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Враховуючи викладене, колегія суддів прийшла до висновку, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи, а тому задоволенню вона не підлягає.

Керуючись ст.ст. 303, 308 ,314,315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Заочне рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 16 лютого 2015 року- залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий суддя : /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду

Полтавської області Т.В. Одринська