Справа № 4-с/331/21/15
№ 331/1962/15-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2015 року місто Запоріжжя

Жовтневий районний суд м.Запоріжжя у складі :

головуючого- судді Скользнєвої Н.Г.,

при секретарі - Постарнак М.М.,

за участю представника

заявника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі скаргу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області на дії та бездіяльність державного виконавця ; особа, дії якої оскаржуються : старший державний виконавець Жовтневого відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції ОСОБА_2, заінтересовані особи : ОСОБА_3, Відкрите акціонерне товариство « Запорізький сталепрокатний завод»,

В С Т А Н О В И В :

В березні 2015 р. Регіональне відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області ( далі по тексту Регіональне відділення ФДМУ по Запорізькій області , Регіональне відділення) звернулося до суду зі скаргою, в якій просило суд : визнати дії старшого державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції ОСОБА_2 ( далі по тексту старшого державного виконавця Жовтневого ВДВСВ Запорізького МУЮ ОСОБА_2, старшого державного виконавця Ярехи П.В.) по винесенню постанови про закінчення виконавчого провадження від 13.10.2014 р. щодо виконання виконавчого листа № 2-628/2010, виданого Жовтневим районним судом м. Запоріжжя 23.09.2011 р. неправомірними та скасувати дану постанову ; визнати бездіяльність старшого державного виконавця Ярехи П.В. щодо не надіслання на адресу Регіонального відділення ФДМУ по Запорізькій області постанови про закінчення виконавчого провадження від 13.10.2014 р. щодо виконання виконавчого листа № 2-628/2010, виданого Жовтневим районним судом м. Запоріжжя 23.09.2011 р., неправомірною ; зобов»язати Жовтневий ВДВС Запорізького МУЮ виконати у визначений Законом України « Про виконавче провадження» строк та порядок ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 20.02.2014 р. у справі № 2-628/10, шляхом виселення ОСОБА_3 з державного майна підвалу ( складу) літ. В, яке розташоване за адресою : м. Запоріжжя, пр. Леніна, 38.

В обґрунтування заявлених вимог заявник зазначив, що на виконання рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 25.10.2010 р. у справі № 2-628/10 видано виконавчий лист від 23.09.2011 р. від 23.09.2011 р., про зобов»язання ОСОБА_3 усунути перешкоди в користуванні та розпорядженні майном шляхом звільнення державного майна підвалу ( складу) літ.В, яке розташоване за адресою : м. Запоріжжя, пр. Леніна, 38.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 20.02.2014 р. у справі № 6/331/25/14 змінено спосіб і порядок виконання рішення у вищезазначеній справі, а саме ОСОБА_3 виселено з самовільно зайнятого підвалу ( складу) літ.В, яке розташоване за адресою : м. Запоріжжя, пр. Леніна, 38.

Дана ухвала надіслана для виконання на адресу Жовтневого ВДВС Запорізького МУЮ11.07.2014 р. виконавче провадження відкрито.

Листом № 24890 від 05.11.2014 р. Жовтневий ВДВС Запорізького МУЮ повідомив, що ОСОБА_3 звільнив приміщення, згідно виконавчого листа Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 23.09.2011 р. у справі № 2-628/10, а саме ключ від приміщення передав державному виконавцю Ярехі П.В. для подальшої передачі стягувачеві.

23.01.2015 р. державний виконавець Яреха П.В. передав ключ стягувачеві.

В той же день, 23.01.2015 р. комісією Регіонального відділення ФДМУ по Запорізькій області було здійснено виїзд за адресою : м. Запоріжжя, пр. Леніна, 38, де знаходиться державне майно підвал ( склад) літ. В.

В результаті огляду вказаного державного майна встановлено наступне : приміщення опечатано, ключем, який передано державним виконавцем неможливо відкрити замок і відповідно відкрити приміщення, про що складено відповідний акт.

Отже, встановити фактичне виконання виконавчого листа Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 23.09.2011 р. у справі № 2-628/10, щодо виселення боржника з приміщення та з»ясувати знаходження у приміщенні майна не представляється можливим.

Листом № 11-01-00799 від 10.02.2015 р. регіональне відділення повідомило Жовтневий ВДВС Запорізького МУЮ про вказані обставини і повернуло ключ.

Крім того, за результатами ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження встановлено, що державним виконавцем Ярехою П.В. 13.10.2014 р. винесена постанова про закінчення виконавчого провадження по виконанню виконавчого листа № 2-628/2010, виданого Жовтневим районним судом м. Запоріжжя 23.09.2011 р.

Постанова винесена на підставі п.8 ч.1 ст. 49 Закону України « Про виконавче провадження» і мотивована тим, що боржник виселений із самовільно зайнятого приміщення, яке звільнено від його майна.

Відповідно до п.4 ст. 78 Закону України « Про виконавче провадження» виселення ( примусова дія) полягає у звільненні приміщення, зазначеного у виконавчому документі, від особи (осіб), яка виселяється, її майна, домашніх тварин та у забороні такій особі користуватися цим приміщенням.

Регіональне відділення було повідомлено про примусові дії, які призначені на 13.10.2014 р., лише 14.12.2014 року. Відтак невчасне повідомлення про дату та час проведення примусових заходів та відсутність представника стягувача при таких заходах позбавило можливості стягувачеві пересвідчитися у фактичному виконанні судового рішення щодо виселення боржника. Пересвідчитись у повному та фактичному виконанні рішення щодо виселення, також не має можливості, оскільки ключем, який передано державним виконавцем неможливо відкрити замок і відповідно відкрити приміщення.

Таким чином, в результаті порушення державним виконавцем вимог ст. 78 Закону України « Про виконавче провадження» , в частині не повідомлення сторін про дату та час проведення виконавчих дій, не складання опису майна боржника, не вчасного повідомлення стягувача про проведення примусових заходів, винесення постанови про закриття виконавчого провадження є неправомірною, тому, як на думку заявника, постанова державного виконавця про закриття виконавчого провадження підлягає скасуванню.

Також державним виконавцем порушені вимоги п.3 ст. 49 Закону України « Про виконавче провадження», оскільки постанова про закінчення виконавчого провадження від 13.10.2014 р. на адресу стягувача не находила, в матеріалах виконавчого провадження відсутні докази її надіслання.

Отже, заявник довідався про наявність постанови про закінчення виконавчого провадження при ознайомленні з матеріалами виконавчого провадження, яке відбулось 10.02.2015 р., тобто останнім днем для подання скарги, у відповідності до вимог ст. 385 ЦПК України, є 20.02.2015 р.

Зі скаргою заявник звернувся до суду 19.02.2015 р., поміж з цим її повернуто , як вказано в ухвалі судді, у зв»язику з ненаданням доказів повноважень особи, що її підписала.

Посилаючись на п. 2 ст. 385 ЦПК України заявник просить поновити йому строк на звернення до суду зі скаргою, в порядку Розділу VII ЦПК України, оскільки він пропущений з поважних причин.

В суді представник заявника вимоги, викладені в заяві підтримав, просив їх задовольнити з підстав, викладених по тексту скарги.

Особа, дії якої оскаржуються старший державний виконавець Яреха П.В. в суді проти вимог, заявлених у скарзі, заперечує, просить у задоволенні скарги відмовити з підстав, викладених ним у письмових запереченнях.

Заінтересовані особи : ОСОБА_3 та представник ВАТ « Запорізький сталепрокатний завод» , кожен в окремості, в судове засідання не з»явилися, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялися судом належним чином. Причина неявки суду не відома. Будь-яких заяв, клопотань, які б перешкоджали розгляду справи, до суду не надходило.

З урахуванням думок представника заявника та особи, дії якої оскаржуються, кожного в окремості, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності вищезазначених заінтересованих осіб

Суд, вислухавши пояснення представника заявника, заперечення особи, дії якої оскаржуються, перевіривши їх доводи матеріалами справи, приходить до наступного.

Судом встановлено, що рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 25 жовтня 2010 року по справі № 2-628/10, яке набрало законної сили 10 травня 2011 року, позов Фонду державного майна України по Запорізькій області задоволено. Зобов»язано ОСОБА_3 усунути перешкоди у користуванні та розпорядженні майном шляхом звільнення державного майна підвалу ( складу) літ. В, яке розташоване за адресою : м. Запоріжжя, пр. Леніна, 38 ( а.с.31).

На виконання зазначення рішення Жовтневим районним судом м. Запоріжжя 23 вересня 2011 року видано виконавчий лист № 2-628/2010.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 20.02.2014 р. у справі № 6/331/25/14 змінено спосіб і порядок виконання рішення у вищезазначеній справі, а саме ОСОБА_3 виселено з самовільно зайнятого підвалу ( складу) літ.В, яке розташоване за адресою : м. Запоріжжя, пр. Леніна, 38 ( а.с. 20).

Постановою державного виконавця Жовтневого ВДВС Запорізького МУЮ ОСОБА_4 від 11 липня 2014 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2-628/2010 ( а.с.33).

Постановою старшого державного виконавця Жовтневого ВДВС Запорізького МУЮ ОСОБА_2 від 13 жовтня 2014 року виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2-628/2010 закінчено з тих підстав, що виконавчий лист виконано, а саме : ОСОБА_3 виселений з самовільно зайнятого підвалу ( складу) літ.В, розташованого за адресою : м. Запоріжжя, пр. Леніна, буд. 38, приміщення звільнено від його майна ( а.с.11).

Як на правову підставу закінчення виконавчого провадження державний виконавець послався на п.8 ч.1 ст. 49 Закону України « Про виконавче провадження» - фактичне виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Винесення такої постанови заявник вважає неправомірною дією державного виконавця, оскільки державний виконавець, в свою чергу, не повідомляв сторони виконавчого провадження про дату та час проведення виконавчих дій щодо примусового виселення ОСОБА_3 з самовільно зайнятого ним приміщення ; не склав опису майна боржника ; в результаті фактичного і повного виконання судового рішення не відбулось, а відбулась передача державним виконавцем ключа стягувану, яким не можливо відімкнути приміщення і відповідно перевірити виконання судового рішення.

Порядок проведення виконавчих дій щодо виселення боржника регламентований статтею 78 Закону України « Про виконавче провадження» відповідного до якого :

Державний виконавець перевіряє стан виконання рішення про виселення боржника на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення.

У разі невиконання боржником рішення самостійно державний виконавець виконує його примусово.

З постанови про відкриття виконавчого провадження від 11.07.2014 р. вбачається, що боржнику було запропоновано у строк до 26 липня 2014 року самостійно виконати рішення суду.

Судом встановлено і не оспорюється учасниками процесу, що боржник ОСОБА_3 вимогу державного виконавця не виконав.

Згідно ч.3 ст. 78 Закону України « Про виконавче провадження» державний виконавець зобов»язаний письмово повідомити боржника про день і час примусового виселення. Відсутність боржника, повідомленого про день і час виселення, під час виконання рішення не є перешкодою для виконання рішення.

Оскільки зазначеною нормою Закону не передбачений обов»язок державного виконавця повідомити стягувача про день і час примусового виселення, доводи заявника про неправомірні дії державного виконавця щодо не повідомлення стягувача про дату та час проведення виконавчих дій щодо примусового виселення ОСОБА_3 з самовільно зайнятого ним приміщення, є не спроможними.

Крім того, слід зазначити, що 07 жовтня 2014 р. в 16.45 год. на електронну адресу представника Фонду державного майна України Скуратова . ua державним виконавцем було направлено скановану копію зазначеного повідомлення про проведення 13.10.2014 р. примусового виселення боржника.

29 вересня 2014 року на адресу Головного управління юстиції державним виконавцем була направлена письмова інформація щодо стану проведення виконавчих дій за виконавчим листом №2-628, в якій повідомлялося про заплановані на 13 жовтня 2014 р. виконавчі дії по примусовому виселенню боржника. 30 вересня 2014 року під час проведення спільної наради зазначена інформація доведена представникам Регіонального управління Фонду державного майна України.

Вказані обставини, на які посилався державний виконавець в суді, стороною заявника спростовано не було, як і не було надано будь-яких пояснень.

Таким чином, встановленою є та обставина, що заявником інформація про заплановані виконавчі дії на 13.10.2014 р. була отримана завчасно.

Надалі, згідно ч.4 ст. 78 Закону України « Про виконавче провадження» виселення полягає у звільненні приміщення, зазначеного у виконавчому документі, від особи ( осіб), яка виселяється, її майна, домашніх тварин та у забороні такій особі користуватися цим приміщенням.

У відповідності до ч.5 ст. 78 Закону України « Про виконавче провадження» виселення здійснюється у присутності понятих за сприянням органів внутрішніх справ з обов»язковим описом майна державним виконавцем. Один примірник акта опису майна вручається під розписку боржнику.

Як пояснив в суді державний виконавець акт опису майна ним не складався, оскільки 13.10.2014 р. виселення ОСОБА_3 із зазначеного приміщення відбувалося у його ( боржника) присутності . Доки державний виконавець на місці відшукував понятих, боржник самостійно звільнив приміщення від свого майна. Отже, як пояснив державний виконавець, в подібному випадку складання акту опису майна не є обов»язковою виконавчою дією.

Проте з такими доводами учасника процесу суд не погоджується і не приймає їх до уваги, оскільки обов»язок державного виконавця під час виселення особи з приміщення скласти акт опису майна прямо передбачений ч.5 ст. 78 Закону України.

Не вручення державним виконавцем примірника акту опису майна боржнику є порушенням зазначеної норми Закону.

Крім того, пояснення державного виконавця щодо того, що боржник 13.10.2014 р. звільнив приміщення від своїх речей самостійно у той час, коли він відшукував понятих, ставлять під сумнів проведення вказаної виконавчої дії саме у присутності понятих.

Надалі, згідно ч.9 ст. 78 Закону України « Про виконавче провадження» про виконання рішення про виселення боржника державний виконавець складає акт, що підписується особами, які брали участь у виконанні.

13 жовтня 2014 року державним виконавцем Ярехою П.В. в присутності боржника ОСОБА_3 та двох понятих складений акт, згідно якого було встановлено, що ОСОБА_3 звільнив приміщення, ключі від приміщення передав державному виконавцю для подальшої передачі стягувачеві. Після цього , звільнене приміщення було опечатано державним виконавцем. Під час проведення виконавчих дій державним виконавцем здійснювалася фотозйомка, а саме зафіксовано приміщення до проведення виконавчих дій та після проведення виконавчих дій, також зафіксований факт опечатування приміщення ( а.с. 64-71).

За результатами здійснених виконавчих дій, державним виконавцем в той же день 13.10.2014 р. винесена постанова про закінчення вищезазначеного виконавчого провадження на підставі п.8 ч.1 ст. 49, ст. 50 Закону України « Про виконавче провадження».

Аналізуючи сукупність проведених державним виконавцем дій щодо виконання рішення суду про виселення особи з приміщення, суд дійшов висновку, що державним виконавцем не виконана вимога ч.4 ст. 79 Закону України « Про виконавче провадження» в частині заборони боржнику користуватися приміщенням, з якого така особа виселена.

Документи, надані суду державним виконавцем, не містять даних про те, що ОСОБА_3 було повідомлено про заборону користуватися цим приміщенням.

Отже, в суді встановлено, що під час примусового виконання виконавчого листа № 2-628/2010, виданого Жовтневим районним судом м. Запоріжжя 23.09.2011 р., державним виконавцем Ярехою П.В. допущені порушення вимог ч.5 ст.78 Закону України « Про виконавче провадження», вимог ч.4 вказаного Закону, яка вказує на сутність такого поняття, як виселення, та відповідно вимог ст. 11 вказаного Закону, якою, в тому числі передбачений обов»язок державного виконавця здійснити заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Фактичним і повним виконанням рішення є саме виселення боржника у порядку, визначеному Законом України « Про виконавче провадження». В даному випадку фактичного і повного виконання не відбулося, а відбулась передача державним виконавцем через 3 місяці 10 днів після винесення постанови про закінчення виконавчого провадження ключа від приміщення стягувачу, яким неможливо відімкнути приміщення і відповідно перевірити виконання судового рішення.

Тому, винесення державним виконавцем Ярехою П.В. 13.10.2014 р. постанови про закінчення виконавчого провадження , як акта завершальної стадії виконавчого провадження, в даному випадку є передчасною дією, у зв»язку з чим вказаний документ є незаконним і підлягає скасуванню.

Надалі, у відповідності до вимог ч.3 ст. 49 Закону України « Про виконавче провадження» , копія постанови про закінчення виконавчого провадження у триденний строк надсилається сторонам і може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Державним виконавцем Ярехою П.В. не надано суду належних та допустимих доказів того, що ним виконані положення ч.3 ст. 49 зазначеного Закону, у зв»язку з чим слід вважати, що ним копія постанови про закінчення виконавчого провадження не була надіслана зокрема, стягувачу заявнику по справі.

Згідно ст. 383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією, або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи. Відповідно до ст. 385 ЦПК України, скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Оскаржувану постанову заявник не отримував, а дізнався про її наявність при ознайомленні з матеріалами виконавчого провадження, яке відбулось 10 лютого 2015 року, отже останнім днем для подання скарги є 20 лютого 2015 р. Вперше скаргу було подано до суду у передбачені законом строки, а саме 19 лютого 2015 р. Проте, ухвалою судді, скаргу було повернуто на адресу заявнику у зв»язку з ненаданням доказів повноважень особи, що її підписала. Вдруге, скаргу подано до суду 16 березня 2015 року, тобто з пропущенням строку, передбаченого ст. 385 ЦПК України ( а.с.13).

Відповідно до п.2 ст. 385 ЦПК України, пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

З огляду на викладені обставини, з урахуванням думки особи, дії якої оскаржуються державного виконавця, який проти клопотання заявника про поновлення пропущеного строку не заперечував, керуючись наведеною нормою цивільного процесуального права, суд вважає, що заявником строк на звернення до суду зі скаргою в порядку Розділу VІІ ЦПК України, пропущений з поважних причин, у зв»язку з чим підлягає поновленню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 210, 213, 387 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Скаргу Регіонального відділення Фонду державного майна задовольнити .

Визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції ОСОБА_2 щодо закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-628/2010, виданого 23 вересня 2011 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя про виселення ОСОБА_3 з самовільно зайнятого підвалу ( складу) літ. В, розташованого за адресою : м. Запоріжжя, пр. Леніна, буд. 38.

Скасувати постанову старшого державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції ОСОБА_2 ВП № 43931365 від 13 жовтня 2014 року про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-628/2010, виданого 23 вересня 2011 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя про виселення ОСОБА_3 з самовільно зайнятого підвалу ( складу) літ. В, розташованого за адресою : м. Запоріжжя, пр. Леніна, буд. 38.

Визнати бездіяльність старшого державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції ОСОБА_2 щодо не надіслання на адресу Регіонального відділення Фонду державного майна України постанови ВП № 43931365 від 13 жовтня 2014 року про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-628/2010, виданого 23 вересня 2011 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя про виселення ОСОБА_3 з самовільно зайнятого підвалу ( складу) літ. В, розташованого за адресою : м. Запоріжжя, пр. Леніна, буд. 38.

Зобов»язати старшого державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції ОСОБА_2 виконати у визначений Законом України « Про виконавче провадження» строк та порядок виконавчий лист № 2-628/2010, виданого 23 вересня 2011 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя про виселення ОСОБА_3 з самовільно зайнятого підвалу ( складу) літ. В, розташованого за адресою : м. Запоріжжя, пр. Леніна, буд. 38.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подачі в п»ятиденний строк з дня отримання ухвали апеляційної скарги .

Суддя : Н.Г.Скользнєва

18.05.2015