Справа № 369/6430/14 Головуючий у І інстанції Усатов Д. Д.
Провадження № 22-ц/780/207/15 Доповідач у 2 інстанції Сержанюк
Категорія 1 19.01.2015
РІШЕННЯ

Іменем України

19 січня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі головуючого судді - Сержанюка А.С., членів колегії - суддів Журби С.О., Коцюрби О.П., із участю секретаря Химинець Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05 листопада 2014 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні будинком,

В С Т А Н О В И Л А :

01 липня 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою, де, із проведеними змінами та уточненнями, просить зобов`язати ОСОБА_2 не чинити ОСОБА_1 перешкод у користуванні будинком АДРЕСА_1, та надати ключі від хвіртки, воріт, вхідних дверей в цокольне приміщення, жилі приміщення 1-5, 1-6, 1-8, 1-9 першого поверху.

На обґрунтування заявлених вимог зазначено, що на праві спільної часткової власності на підставі рішення Апеляційного суду Київської області від 30 вересня 2013 року позивачу та відповідачу належать, відповідно, 89/100 та 111/200 частини будинку АДРЕСА_1.

Будинок в натурі між співвласниками не розділений, порядок користування земельною ділянкою та будинком не визначений, а тому знаходиться в їх спільному користуванні.

Однак, ОСОБА_2 чинить йому перешкоди у користуванні будинком, не надає доступу до зазначених приміщень, встановила замки, в т.ч. на хвіртці та воротах до будинку, не надала доступу уповноваженим особам для проведення технічної інвентаризації, що змусило позивача звернутися до суду.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05 листопада 2014 року в позові відмовлено.

На обґрунтування ухваленого рішення місцевим судом зазначено, що оскільки право власності на будинок ОСОБА_1 належним чином не зареєстровано, позивач не є законним власником будинку.

Доказів того, що позивач зареєстрував право власності на спірний будинок, матеріали справи не містять.

Таким чином, твердження позивача про те, що будинок є його власністю і він як власник може звернутися за захистом свого порушеного права та вимагати від інших осіб не чинити перешкод в користуванні його власністю, є безпідставними та передчасними.

Крім того, самим відповідачем в судовому засіданні зазначено, що він не звертався до ОСОБА_2 з проханням надати йому ключі від хвіртки, воріт, вхідних дверей в цокольне приміщення, а також з проханням не чинити йому перешкод у користуванні внутрішніми приміщеннями першого поверху будинку шляхом надання ключів від цих приміщень, так як заздалегідь знав, що отримає відмову від відповідача в наданні вищевказаних ключів.

Також слід врахувати, що позивач, в якості доказу створення йому відповідачем перешкод, вказав про наявність замків у дверях приміщень будинку. Однак, за його поясненнями, він не намагався ввійти до цих приміщень будинку та чи закриваються приміщення фактично, не знає.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також порушення норм матеріального та процесуального права при його ухваленні.

Просить рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05 листопада 2014 року скасувати та ухвалити нове про задоволення позовних вимог.

Суд, з'ясувавши обставини і перевіривши їх доказами у межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, вислухавши учасників процесу у судових дебатах, вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, керуючись наступним.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтвердженими тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Як встановлено судом, що підтверджується і матеріалами справи, рішенням Апеляційного суду Київської області від 30 вересня 2013 року визнано за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності, відповідно, на 89/200 та 111/200 частин будинку АДРЕСА_1, який в натурі не розділений ( а.с. 12-23 ).

З приводу неможливості користуватись належною частиною будинку, зокрема, за відсутності ключів до названих у позові об'єктів, 14 травня 2014 року позивач звернувся із заявою до Києво-Святошинського РВ МВС України в Київській області, посилаючись на створення перешкод ОСОБА_2, унаслідок чого він позбавлений можливості зайти до будинку та користуватись відповідною його частиною ( а.с. 8, 9 )

22 травня 2014 року мала бути проведена поточна технічна інвентаризація майна, яка не відбулась за відсутності доступу до нього ( майна ) працівникам бюро технічної інвентаризації ( а.с. 6, 7 ).

Таким чином, судом другої інстанції достеменно встановлений факт, що позивач, усупереч положень ст. 150 ЖК України, ст.356 ЦК України, позбавлений можливості безперешкодно користуватись належною йому частиною будинку через відсутність ключів до замків, які встановлені відповідачем, в т.ч., для особистого проживання.

Відтак, він має право, відповідно до вимог ст. 391 ЦК України, вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо ці порушення не були поєднанні з позбавленням володіння.

Виходячи із викладеного, суд першої інстанції неповно з'ясував обставини справи, зробив висновки, які не відповідають обставинам справи, дав неналежну оцінку доказам по справі усупереч вимог ст.ст. 11, 15, 58-60, 212 ЦПК України, порушив і неправильно застосував зазначені норми процесуального та матеріального права, унаслідок чого ухвалив рішення, яке не відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України.

Таким чином, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про незаконність та необґрунтованість рішення, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального і процесуального права при його ухваленні, зокрема, ст.ст. 16, 386, 391 ЦК України, знайшли своє підтвердження при апеляційному розгляді скарги, а тому рішення підлягає скасуванню із ухваленням нового про задоволення заявлених позовних вимог за їх обґрунтованістю згідно положень ст. 309 ЦПК України.

У відповідності до вимог ч. 3 ст. 309 ЦПК України, порушення норм процесуального права можуть бути, наряду з іншим, підставою для скасування або зміни рішення, якщо порушення призвело до неправильного вирішення справи, що було встановлено у даному випадку.

При цьому, заперечення на позов ОСОБА_2, зокрема, про відсутність у позивача права власності на спірний будинок, передчасність заявлених позовних вимог, відсутність доказів на їх підтвердження, що її право власності нічим не обмежено, на переконання апеляційного суду, не відповідають дійсності і спростовуються матеріалами справи, зокрема, рішенням Апеляційного суду Київської області від 30 вересня 2013 року, витягом із реєстру прав власності на нерухоме майно ( а.с. 68 ) та іншими зазначеними доказами та нормами матеріального права.

Окрім цього, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне, згідно положень ст. 88 ЦПК України, ст.ст. 1, 4 Закону України «Про судовий збір» стягнути із відповідача на користь ОСОБА_1 сплачений ним ( а.с. 1, 79 ) судовий збір у розмірі 365,40 ( 243,60 + ( 243,60 : 2 )) грн.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 304, 307, 309, 313-314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково. Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05 листопада 2014 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні будинком скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Зобов`язати ОСОБА_2 не чинити ОСОБА_1 перешкод у користуванні будинком АДРЕСА_1, та надати ключі від хвіртки, воріт, вхідних дверей в цокольне приміщення, жилі приміщення 1-5, 1-6, 1-8, 1-9 першого поверху.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 365,40 грн.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням апеляційного суду.

Головуючий А.С. Сержанюк

Судді: С.О. Журба

О.П. Коцюрба