РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.01.2015 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира у складі:

головуючої - судді Чішман Л.М.

секретаря Українця Р.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу за позовом АТ "ОТП Банк" до ОСОБА_1, третя особа ОСОБА_2, про звільнення майна з під арешту, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просив звільнити легковий автомобіль, марки AUDI A7, чорного кольору, д.н. НОМЕР_1 з під арешту. При цьому посилається на те, що 23.11.2011 року між АТ "ОТП Банк" та ОСОБА_1, було укладено кредитний договір №010/3783/11. Відповідно до умов кредитного договору Банк надав відповідачу кредит в сумі 357 000,00 грн. З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором від 23.11.2011 року між АТ "ОТП Банк" та ОСОБА_1 було укладено договір застави автотранспортного засобу №010/3783/11. Згідно з даним договором предметом застави є легковий автомобіль, марки AUDI A7, чорного кольору, номер державної реєстрації НОМЕР_1. Ухвалою Богунського районного суду м.Житомира накладено арешт на вказаний автомобіль. Враховуючи першочергове право банку на задоволення вимог, позивач просить зняти арешт з даного заставного майна.

Сторони подали заяви про розгляд справи без їх участі.

Дослідивши матеріали, справи суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК України).

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відтак зазначена норма визначає об'єктом захисту порушене, невизнане або оспорене право чи цивільний інтерес. Порушення права пов'язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспоренні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликане поведінкою іншої особи. Таким чином, порушення, невизнання або оспорення суб'єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Згідно ст. 23 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" відповідно забезпечувального обтяження обтяжувач має право в разі порушення боржником забезпеченого обтяженням зобов'язання або договору, на підставі якого виникло забезпечувальне обтяження одержати задоволення своєї вимоги за рахунок предмета обтяження в черговості згідно з встановленим пріоритетом.

Згідно ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Судом встановлено, що 23.11.2011 року між АТ "ОТП Банк" та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №010/3783/11. Відповідно до умов Кредитного договору Банк надав відповідачу кредит в сумі 357000,00 грн. ОСОБА_1 в свою чергу зобов'язався прийняти та належним чином використати та повернути Позивачу суму отриманого кредиту, а також сплатити відповідну плату за користування кредитом і виконати всі інші зобов'язання, як вони визначені в кредитному договорі. З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором від 23.11.2011 року між АТ "ОТП Банк" та ОСОБА_1 було укладено договір застави автотранспортного засобу №010/3783/11. Згідно з даним договором предметом застави є легковий автомобіль, марки AUDI A7, чорного кольору, номер державної реєстрації НОМЕР_1.

Зі змісту витягу Державного реєстру обтяжень рухомого майна № 45947721 запис № 1 зареєстровано 23.11.2011 року на підставі договору застави № 010/3783/11.

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира у справі №295/20817/13-ц з метою забезпечення позову накладено арешт на майно, в тому числі на легковий автомобіль марки AUDI A7, чорного кольору, номер державної реєстрації НОМЕР_1, що належить ОСОБА_1.

Відповідно до ст. 589 Цивільного кодексу України та ст. 19 Закону України "Про заставу", у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Згідно ст. 16 Закону України, "Про заставу", право застави виникає з моменту укладення договору застави, в разі, коли договір підлягає нотаріальному посвідченню - з моменту нотаріального посвідчення цього договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону України "Про заставу", заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором.

Таким чином, за наявності кредитно-заставного договору, укладеного з метою забезпечення виконання кредитних зобов'язань, заставодержатель, а в даному випадку позивач, має право у разі невиконання боржником своїх зобов'язань звернути стягнення на передане у заставу майно.

Відповідно до ст. 14 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень", якщо інше не встановлено цим Законом, зареєстроване обтяження має вищий пріоритет над незареєстрованими обтяженнями. Пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації, за винятками, встановленими цим Законом. Обтяжувачі, які зареєстрували обтяження одного і того ж рухомого майна одночасно, мають рівні права на задоволення своїх вимог. Обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження.

Враховуючи наведене вище, суд приходить до висновку, що позивач має пріоритетне право на задоволення своєї вимоги за рахунок предмета обтяження, оскільки останнє зареєстроване державним реєстратором 23.11.2011 року, тобто до реєстрації обтяжень які були накладені ухвалою Богунського районного суду м. Житомира у справі №295/20817/13-ц за позовом ОСОБА_2 про стягнення коштів, та вважає за необхідне зняти арешт з майна, оскільки накладенням арешту на заставне майно та оголошенням заборони його відчуження, порушуються права банку на першочергове задоволення вимог за рахунок майна, переданого в заставу.

На підставі вищевикладеного та керуючись ч.1 ст. 3, ст. ст. 10, 11, 60, 61, 88, 209, 213-215, 294, 296 ЦПК України, суд,-

вирішив:

Позов задовольнити.

Зняти арешт з майна, а саме легкового автомобіля марки AUDI A7, чорного кольору, номер державної реєстрації НОМЕР_1., що належить ОСОБА_1 (ідентифікацій номер НОМЕР_2, паспорт серії НОМЕР_3, виданий Богунським РВ УМВС України в Житомирській області від 18.05.1996 року, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1), накладений ухвалою Богунського районного суду м. Житомира у справі №295/20817/13-ц .

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд міста Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Л.М.Чішман