Справа № 152/1607/15-ц
УХВАЛА

іменем України

15 жовтня 2015 року Шаргородський районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді Славінської Н.Л.,

з участю:

секретаря судового засідання Бабиної І.Д.,

позивача ОСОБА_1,

представника відповідачів ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Шаргороді Вінницької області в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Вінницькій області про виплату середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку, стягнення вихідної допомоги та завданої моральної шкоди,

встановив:

30.09.2015 року ОСОБА_1 звернувся до Шаргородського районного суду з позовом до Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Вінницькій області про виплату середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку, стягнення вихідної допомоги та завданої моральної шкоди.

Мотивуючи позовні вимоги позивач зазначив, що працював на посаді начальника Шаргородського РВ ГУ МНС України у Вінницькій області.

Наказом начальника ГУ МНС у Вінницькій області за №66 від 05.02.2007 року його згідно із п. 17 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ з 05.02.2007 року відсторонено від виконання службових обовязків на період службового розслідування, а з 08.02.2007 року припинено виплату грошового утримання в повному обсязі.

Відповідно до наказу №243 від 25.10.2011 року його звільнено з посади та зараховано в розпорядження начальника Управління МНС України у Вінницькій області.

Наказом №256 від 08.11.2011 року його, згідно п. «г» ст. 64 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, звільнено в запас Збройних Сил України через скорочення штатів.

Вислуга на день звільнення складає 24 роки 10 місяців 19 днів.

В грудні 2011 року він звернувся до суду з позовом на незаконні дії відповідачів.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 23.07.2014 року зобовязано управління МНС України у Вінницькій області нарахувати та виплатити йому грошове забезпечення за час відсторонення від службових обовязків за період з 08.11.2008 року по 25.10.2011 року. Це судове рішення набрало законної сили.

06.03.2015 року він отримав грошове забезпечення за період з 08.11.2008 року по 08.11.2011 року в сумі 64491,09 грн.

Виконання рішення суду вважає частковим погашенням відповідачами своїх зобовязань, оскільки його було звільнено зі служби за скороченням штату, тому він має право на виплату вихідної допомоги, що повинна становити 22356 грн., виходячи з його грошового забезпечення.

Крім того, грошове забезпечення йому повинно бути виплачено у день звільнення зі служби, проте нараховано лише 06.03.2015 року, тобто через понад три роки.

Відповідно до довідки ГУ ДСНС України у Вінницькій області №06-3084/08 від 15.12.2014 року, його грошове забезпечення становило: 1250 грн. оклад за посадою, 130 грн. оклад за званням, надбавка за вислугу років 35% або 483 грн., що разом складає 1863 грн.

Затримка розрахунку допущена з 08.11.2011 року по 06.03.2015 року, що становить 3 роки 3 місяці та 28 днів. За місяць затримки відповідачі повинні виплатити йому грошове забезпечення в сумі 1863 грн. Таким чином сума боргу становить 74393 грн.

Загалом сума грошового забезпечення з вихідною допомогою складає 96749 грн.

З урахуванням коефіцієнту індексації сума боргу становитиме 120580,77 грн.

Відповідачем порушено його трудові права, оскільки протягом тривалого часу він не отримував ніяких виплат, що призвело до втрати ним нормальних життєвих звязків та моральних страждань.

Просить стягнути з відповідачів середній заробіток за весь час затримки з урахуванням індексації та вихідну допомогу, що складає 120580,77 грн., а також завдану йому моральну шкоду в сумі 10000 грн., а всього разом 130580,77 грн.

13.10.2015 року представником відповідача Державної служби України з надзвичайних ситуацій ОСОБА_3 надіслано до суду клопотання про закриття провадження у справі (а.с.34-35).

15.10.2015 року в судовому засіданні представником відповідача ОСОБА_4 Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Вінницькій області ОСОБА_2 подано клопотання про закриття провадження у справі (а.с.43-44).

Клопотання відповідачів мотивовані тим, що Державна служба України з надзвичайних ситуацій України є субєктом владних повноважень, центральним органом виконавчої влади, відповідно до Указу Президента України №20 від 16.01.2013 року «Про затвердження Положення про Державну службу України з надзвичайних ситуацій». Позивач проходив службу на посаді начальника Шаргородського РВ ГУ МНС України у Вінницькій області у спеціальному званні підполковник внутрішньої служби, тобто, проходив публічну службу.

В силу вимог ст.15 ЦПК України та ст.ст.3, 4, 17, 18 КАСУ, спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби розглядаються в порядку КАС України, тому позов ОСОБА_1 не підлягає розглядові в порядку цивільного судочинства.

Оскільки позовна заява ОСОБА_1 розгляду в порядку цивільного судочинства не підлягає, відповідачі в клопотанні просять закрити провадження у цивільній справі на підставі п.1 ч.1 ст.205 ЦПК України.

В попередньому судовому засіданні представник відповідачів ОСОБА_2 підтримав заявлені відповідачами клопотання про закриття провадження у справі з тих підстав, що в них наведені

Крім того, представник відповідачів ОСОБА_2 зазначив, що позивач ОСОБА_1, працюючи у відповідача, проходив публічну службу, за що отримував грошове забезпечення. Позивач звертався до Вінницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до відповідачів з приводу поновлення на службі та стягнення грошового забезпечення за час відсторонення від виконання обовязків. Позов задоволено частково. Грошове забезпечення відповідачами нараховано і виплачено. Стягнення виплат, про які заявлено позивачем у цій цивільній справі безпосередньо повязане із проходженням позивачем публічної служби і витікає з тих правовідносин, що виникли і були предметом розгляду Вінницького окружного адміністративного суду. Тому вважає, що клопотання підлягають задоволенню, а провадження в цивільній справі закриттю.

Позивач ОСОБА_1 в попередньому судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотань, оскільки, порадившись із юристами, прийшов до висновку, що спір підсудний цьому суду. Просить у задоволенні клопотань відповідачів відмовити.

Частиною 11 статті 130 ЦПК України встановлено, що попереднє судове засідання проводиться з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом для судового розгляду, з винятками, встановленими цією главою.

Таким чином, суд вважає, що клопотання відповідачів про закриття провадження у справі може бути розглянуте і вирішене у попередньому судовому засіданні.

Розглянувши клопотання, вислухавши думки учасників попереднього судового засідання, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Згідно із ст.3 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.15 ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи щодо: 1) захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають з цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; 3) інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Пунктом першим частини першої статті 205 ЦПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо: справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Як вбачається із позовної заяви та доданих до неї судових рішень Вінницького окружного адміністративного суду та Вінницького апеляційного адміністративного суду, позивач працював на посаді начальника Шаргородського РВ ГУ МНС України у Вінницькій області, тобто проходив публічну службу, був звільнений зі служби в запас ЗСУ через скорочення штатів, оскаржив своє звільнення та виплату грошового забезпечення в порядку КАСУ.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 23.07.2014 року адміністративний позов задоволено частково і зобовязано відповідачів нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення за час відсторонення від службових обовязків за період з 08.11.2008 року по 24.10.2011 року, та з 24.10.2011 року по 08.11.2014 року.

Ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 22.10.2014 року постанову Вінницького окружного адміністративного суду залишено без змін.

В позовній заяві позивач просить стягнути з відповідачів грошове забезпечення середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, вихідну допомогу при звільненні та моральну шкоду.

Ці виплати, на думку суду, повязані з проходженням позивачем публічної служби, оскільки повязані з виплатою грошового забезпечення у виді вихідної допомоги саме при звільненні з публічної служби, витікають із несвоєчасного виконання відповідачами судового рішення Вінницького окружного адміністративного суду про виплату грошового забезпечення ОСОБА_1 за час відсторонення від службових обовязків.

За змістом ч.2 ст.4 Кодексу адміністративного судочинства, на всі публічно-правові спори поширюється юрисдикція адміністративних судів.

Виходячи з норм пункту 2 частини другої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України, юрисдикція адміністративних судів поширюється, зокрема, на спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Відповідно до розяснень, що містяться в пункті 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року за №3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні виходити з того, що відповідно до статей 15, 16 ЦПК у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства, Господарським процесуальним кодексом, Кримінальним процесуальним кодексом, Кодексом України про адміністративні правопорушення віднесено до компетенції адміністративних, господарських судів, до кримінального провадження чи до провадження в справах про адміністративні правопорушення.

З розяснень, що містяться в пункті 30 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року за №3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» вбачається, що за змістом частини першої статті 2, пункту 2 частини другої статті 17 КАС компетенція адміністративних судів поширюється на спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження та звільнення з публічної служби.

Виходячи з розяснень, що містяться в пункті 27 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів» від 20.05.2013 року за № 8 (з наступними змінами), суди повинні мати на увазі, що позовна вимога публічних службовців про стягнення заробітної плати (грошового утримання) за час вимушеного прогулу або виконання ничжеоплачуваної роботи, у звязку із незаконним звільненням або переведенням, у тому числі, коли її заявлено окремо від вимоги про поновлення на роботі, підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, оскільки стосується проходження особою публічної служби.

Відтак, суд вважає, що означена справа не може розглядатися в порядку цивільного судочинства, а повинна розглядатися за правилами Кодексу адміністративного судочинства, оскільки вимоги ОСОБА_1 є за своїм змістом трудовим спором, що стосується проходження ним публічної служби і стягнення виплат, повязаних із звільненням з публічної служби, а тому, відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.205 ЦПК України, провадження у цій цивільній справі підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 3, 15, 16, 130, 210 ЦПК України, на підставі п.1 ч.1 ст.205 ЦПК України, суд

ухвалив:

Клопотання Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Вінницькій області про закриття провадження у справі задовольнити.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Вінницькій області про виплату середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку, стягнення вихідної допомоги та завданої моральної шкоди закрити.

Розяснити ОСОБА_1 право звернення із адміністративним позовом до Вінницького окружного адміністративного суду.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Вінницької області через Шаргородський районний суд протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: