Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ 22-ц/778/594/15 Головуючий у 1-й інстанції Федченко І.М.
Суддя-доповідач Воробйова І.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого Кочеткової І.В.

суддів Воробйової І.А.,

Маловічко С.В.

при секретарі Книш С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу з апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 27 листопада 2014 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у здійсненні права власності, -

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом, який в процесі розгляду справи уточнив, до ОСОБА_3 про усунення перешкод у здійсненні права власності.

В обґрунтування позову, позивач зазначав, що ОСОБА_4 є власником 1/2 частки житлового будинку АДРЕСА_1 на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 11 жовтня 2007 року.

ОСОБА_3 є власником іншої 1/2 частки зазначеного житлового будинку на підставі рішення Жовтневого міського суду м. Запоріжжя від 19 грудня 2001 року.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 22 червня 2006 року було виділено: ОСОБА_3 на 1/2 частку в житловому будинку АДРЕСА_1 в підвалі цього будинку літера "А" частину кімнати 2-6 пл. 4,6 кв.м., з наступним використанням як коридору, частину кімнати 2-6 пл.8,6 кв.м., коридор 2-3 пл.3,9 кв.м., кімнату 2-4 пл.6,9 кв.м., кухню 2-5 пл.6,7 кв.м., на першому поверсі цього житлового будинку кімнату 1-7 пл.9,6 кв.м., прихожу 1-8 пл.5,4 кв.м., кімнату 1-9 пл.7,7 кв.м.,, літню кухню літера "Б", 1/2 паркану №1; ОСОБА_4 на 1/2 частку в житловому будинку АДРЕСА_1 в підвалі цього будинку літера "А" коридор 1-1 пл.7,1 кв.м., ванну 1-2 пл.2,7 кв.м., туалет 1-3 пл.1,4 кв.м., кухню 1-4 пл.13,7 кв.м., на першому поверсі цього житлового будинку кімнату 1-6 пл.18,6 кв.м., коридор 1-5 пл.5,1 (5,3) кв.м., сходову клітину 1-10 пл.2,2 кв.м., кімнату 1-11 пл.9,6 кв.м., частку балкону розміром 1,12 м. х 1,45 м., навіс літ.К, сарай літ.В, убиральню літ.Г, 1/2 частку паркану №1, підпірну стінку №2, замощення І.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 21 травня 2013 року було встановлено порядок користування земельною ділянкою, на якій розташований житловий будинок АДРЕСА_1, відповідно до висновку №9 судової будівельно-технічної експертизи від 21 березня 2013 року, та виділено: ОСОБА_4 на ? частку земельну ділянку S3 площею 52 кв.м., S4 площею 10,5 кв.м., S5 площею 139 кв.м, загальною площею 201,5 кв.м.; ОСОБА_3 на 1/2 частку земельну ділянку S6 площею 201,5 кв.м.; в загальне користування співвласників ОСОБА_4 та ОСОБА_3 виділено земельну ділянку S1 площею 117 кв.м., S2 площею 75 кв.м., загальною площею 192 кв.м., з урахуванням можливості обслуговування каналізаційного колодязя літ. К, який перебуває в сумісному користуванні сторін, а також надання можливості обслуговування балкону, який належить ОСОБА_4 Крім того, вказаним рішенням суду було визначено, що технічне обслуговування проводити в присутності сторін.

Незважаючи на визначений судом порядок користування відповідач без погодження з позивачем та без його особистої присутності побудувала навіс на земельній ділянці S2 площею 75 кв.м., що була виділена рішенням суду в загальне користування сторін.

Побудований відповідачкою навіс примикає до стіни будинку, що унеможливлює доступ до належного позивачу балкону, вікна, частини стіни, покрівлі будинку та перешкоджає нормальному та своєчасному їх обслуговуванню, здійсненню поточного ремонту що в подальшому призведе до погіршення їх технічного стану та матеріальних збитків.

На підставі викладеного, позивач просив суд, усунути перешкоди у здійсненні права власності ОСОБА_4 шляхом зобов'язання ОСОБА_3 знести самовільно збудований нею навіс (колони виконано з металевої труби зі спиранням на відмостку, каркас покрівлі пов'язано з колонами та покрито металевим профільованим листом стінового профілю) прибудований до житлового будинку (літ. А) та службової прибудови (літ. а), за адресою: АДРЕСА_1, поклавши усі витрати по зносу на відповідача. Усунути перешкоди у здійсненні права власності ОСОБА_4 шляхом зобов'язання ОСОБА_3 перенести належні їй будівельні матеріали (шлакоблок) на відстань, що забезпечить доступ до стіни житлового будинку, за вказаною адресою та надасть можливість безперешкодного його обслуговування. Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 понесені ним судові витрати.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 27 листопада 2014 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено.

Усунуто перешкоди у здійсненні права власності ОСОБА_4 шляхом зобов'язання ОСОБА_3 знести самовільно збудований нею навіс ( колони виконано з металевої труби зі спиранням на відмостку, каркас покрівлі пов'язано з колонами та покрито металевим профільованим листом стінового профілю) прибудований до житлового будинку ( літ.А) та службової прибудови ( літ.а) за адресою АДРЕСА_1, поклавши усі витрати по зносу на ОСОБА_3

Усунуто перешкоди у здійсненні права власності ОСОБА_4 шляхом зобов'язання ОСОБА_3 перенести належні їй будівельні матеріали ( шлакоблок) на відстань, що забезпечить доступ до стіни житлового будинку за адресою АДРЕСА_1, та надасть можливість безперешкодного його обслуговування.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 судовий збір в розмірі 229 грн. 41 коп., 10 грн. - комісії банка за приймання платежів; судові втрати за послуги БТІ на проведення експертизи в розмірі 1919 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач перешкоджає позивачу користуватися спірним будинком.

Відповідно до ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

З матеріалів справи вбачається і це встановлено судом, що позивач є власником ? частки житлового будинку АДРЕСА_1 на підставі рішення Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 11.10.2007 року.

Відповідач ОСОБА_3 є власником іншої ? частки вказаного будинку.

Рішенням Жовтневого районного суду Запорізької області від 22.06.2006 року встановлено порядок користування вказаним будинком .

Рішенням Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 21.05.2013 року було встановлено порядок користування земельною ділянкою на якій він розташований.

Згідно висновку №9 судово-будівельно-технічної експертизи від 25.05.2014 року навіс літ.Л, збудований ОСОБА_3 та розміщені впритул до житлового будинку будівельні матеріали (шлакоблок), які розташовані на земельній ділянці S 2 площею 75 кв.м, що була виділена рішенням Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 21.05.2013 року в загальне користування сторін, створюють перешкоди для ОСОБА_4 у доступі до обслуговування, здійснення поточного ремонту, вільного доступу до конструктивних елементів будинку, а саме належному йому балкону, вікон, частини стіни, покрівлі житлового будинку.

Згідно зі ст. ст. 317, 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Цими правами власник розпоряджається на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

За положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Отже, гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння.

Таким чином, встановивши, що відповідач перешкоджає позивачу користуватися спірним будинком, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив позовні вимоги в частині усунення перешкоди в користуванні житлом, шляхом знесення самовільно збудованого відповідачем навісу прибудованого до житлового будинку ( літ.А) та службової прибудови ( літ.а) та зобов'язання ОСОБА_3 перенести належні їй будівельні матеріали ( шлакоблок) на відстань, що забезпечить доступ до стіни житлового будинку.

Доводи апелянта про відсутність порушень прав позивача з боку відповідача, як підставу для скасування рішення суду колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки ці доводи спростовуються матеріалами справи.

Інші доводи апеляційної скарги колегією суддів не приймаються до уваги як такі, що не підтверджені належними доказами, не ґрунтуються на вимогах закону, що регулюють спірні правовідносини, та не спростовують мотивованих висновків суду.

Порушень норм матеріального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи, колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст. ст.303, 307,308, 313-315,317,319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 27 листопада 2014 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий:

Судді: