№664/1163/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2015 року Цюрупинський районний суд

Херсонської області

в складі :

головуючого судді Бойко В.П.

при секретарі Брустман О.М.

без сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Цюрупинську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, вказавши у позовній заяві, що вона з відповідачем мають спільну дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідач не займається вихованням дочки, ніякої матеріальної допомоги на її утримання не надає. Тому просить стягувати з відповідача, який є батьком дитини, аліменти у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно і до досягнення дочкою повноліття.

Від позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності та підтримання позову.

Вiдповiдач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином шляхом публікації оголошення в газеті «Наддніпрянська правда».

Згідно ч.9 ст.74 ЦПК України відповідач, місце проживання (перебування чи роботи) або місцезнаходження якого невідоме, навіть після звернення до адресного бюро і органів внутрішніх справ, викликається в суд через оголошення у пресі. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час та місце розгляду справи. Тому суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності відповідача.

Виходячи з наведеного, відповідно до положень ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який повідомлений належним чином і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані судом неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що сторони мають спільну дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідач не займається вихованням дочки, ніякої матеріальної допомоги на її утримання не надає.

Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду аліменти присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим ніж 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку.

Таким чином, оскільки є законні підстави для стягнення аліментів, а визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, позов підлягає задоволенню.

Судові витрати віднести на відповідача.

Допустити рішення до негайного виконання в межах сум платежу за 1 місяць.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 60, ч.2 ст. 158, 212-215, 224-228, 367 ЦПК України, ст.ст.180-182 СК України, суд

вирішив:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_2 (РНОКПП невідомий), на користь ОСОБА_1(РНОКПП НОМЕР_1) на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3, аліменти у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 06.04.2015 року і до досягнення дитиною повноліття.

Допустити рішення до негайного виконання в межах стягнення сум платежу по аліментах за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 243,60 гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

На рішення протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про залишення заяви про його перегляд без задоволення може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Херсонської області через Цюрупинський районний суд.

Суддя В.П.Бойко