Справа № 454/1908/15 Головуючий у 1 інстанції: Адамович М.Я.
Провадження № 22-ц/783/6923/15 Доповідач в 2-й інстанції: Бакус В. Я.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого: судді Бакуса В.Я.,

суддів: Гірник Т.А., Левика Я.А.,

секретаря: Симець В.І.,

з участю: представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3, представників третьої особи ОСОБА_4 - ОСОБА_5, ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Сокальського районного суду Львівської області від 28 серпня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Тартаківської сільської ради Сокальського району Львівської області, треті особи - ОСОБА_4, Сокальська державна нотаріальна контора, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

встановила:

рішенням Сокальського районного суду Львівської області від 28 серпня 2015 року у задоволені вказаному вище позові відмовлено.

Рішення суду оскаржив представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3, просить його скасувати й ухвалити нове рішення, яким задовольнити вимоги позивача про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, посилаючись на те, що рішення суду є незаконним, суд прийшов до невірного висновку, що позивач пропустила шестимісячний строк для прийняття спадщини без поважних причин. Суд не взяв до уваги те, що позивач не приймала спадщини у встановлений строк із-за того, що у зв'язку із неприязними відносинами не бажала щоб дружина спадкодавця переживала, а посилання третьої особи ОСОБА_4 на те, що спадщину після смерті ОСОБА_7 успадкувала його дружина нічим не підтверджується.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу - представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на підтримання апеляційної скарги, представників третьої особи - ОСОБА_4 - ОСОБА_5, ОСОБА_6 на заперечення апеляційної скарги, вивчивши матеріали та обставини справи, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 213 ЦПК рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтвердженими тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Проте зазначеним вимогам рішення суду не відповідає.

Відмовляючи у задоволені вимог позивачу про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, районний суд виходив з того, що позивачем не наведено поважних причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Однак, аналіз матеріалів та обставини справи свідчить про те, що рішення суду прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи в серпні 2015 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до Тартаківської сільської ради Сокальського району Львівської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, посилаючись на те, що її дід ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_1, а строк для прийняття спадщини за заповітом вона пропустила з поважних причин.

Встановлено, що ОСОБА_2 є внучкою ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.8).

08 травня 1998 року ОСОБА_7 склав заповіт, який посвідчений секретарем Тартаківської сільської ради, відповідно до якого на випадок своєї смерті все своє майно заповів ОСОБА_2. (а.с.44).

Крім того, встановлено, що ОСОБА_8, дружина ОСОБА_7, 19 листопада 2012 року склала заповіт, яким усе своє майно на випадок смерті заповіла своїй дочці ОСОБА_4 (а.с.29).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_8 померла (а.с.9).

Довідкою Тартаківської сільської ради від 17 червня 2015 року за № 162 підтверджується, що ОСОБА_7 з 1953 року і до дня смерті проживав і був зареєстрованим по АДРЕСА_1. На дань його смерті в будинку була зареєстрована ОСОБА_8 (а.с.11).

Свідоцтвом на право особистої власності на будівлі від 25 січня 1998 року стверджується, що домоволодіння, яке знаходиться в АДРЕСА_2 належить колгоспному двору, головою якого є ОСОБА_7 (а.с.12).

Таким чином, аналіз матеріалів та обставин справи дає підстави для ствердження того, що спірне домоволодіння належало колгоспному двору, а не особисто ОСОБА_7, в ньому проживала і дружина голови двору ОСОБА_8

На даний час, що було відомо і суду першої інстанції, живуть спадкоємці першої черги як ОСОБА_7, так і ОСОБА_8, зокрема - дочка ОСОБА_4 та двоє їх синів, однак зазначені особи не були залучені до справи як сторона, хоча рішення суду впливає на їх права та обов'язки, що є безумовною підставою для скасування рішення суду.

Крім того, за положенням частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до частин першої, третьої статті 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності; якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Згідно із частиною четвертою Прикінцевих та перехідних положень Цивільний кодекс України 2004 року застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності (з 1 січня 2004 року). Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Спадкові відносини виникають з моменту відкриття спадщини. Як ч. 2 ст. 1220 ЦК України, так і ст. 525 ЦК Української РСР визначають, що часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Частиною п'ятою Прикінцевих та перехідних положень передбачено, що правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Таким чином, за змістом указаних норм відносини спадкування регулюються нормами ЦК України 2004 року, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати (строк на прийняття якої закінчився до 1 січня 2004 року) або якщо вона була прийнята хоча б одним із спадкоємців, до таких спадкових відносин застосовуються норми ЦК Української РСР 1963 року.

Зазначене відповідає правовій позиції Верховного Суду України, зазначену в постанові від 18 грудня 2013 року, справа № 6-138цс13.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 р. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини. У разі коли спадщина відкрилась до набуття чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 р., спадкові відносини регулюються цим Кодексом.

Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР (чинного на момент виникнення спірних правовідносин) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Якщо спадщина відкрилась у період чинності ЦК УРСР, застосуванню підлягають норми ЦК УРСР про належність спадщини спадкодавцеві з часу відкриття спадщини незалежно від оформлення права на спадщину.

Враховуючи, що відкриття спадщини відбулось у 2000 році, дружина спадкодавця проживала у спірному будинковолодінні, що свідчиь про прийняття нею спадщини, до спірних правовідносин слід застосовувати норми ЦК 1963 року. А відтак суд не вірно до спірних правовідносин застосував норми ЦК 2004 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 314 ЦПК України апеляційний суд ухвалює рішення у випадках скасування судового рішення і ухвалення нового або зміни рішення.

Керуючись ст.ст. 303, 305, п. 2 ч. 1 ст. 307, п. 4 ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 314, ст.ст. 313, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила:

апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Сокальського районного суду Львівської області від 28 серпня 2015 року скасувати й ухвалити нове рішення, яким у задоволені вимог ОСОБА_2 до Тартаківської сільської ради Сокальського району Львівської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання рішенням законної сили.

Головуючий: Бакус В.Я.

Судді: Гірник Т.А.

Левик Я.А.