Провадження № 2/752/6186/15
У Х В А Л А

23.12.2015 року Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - Колдіної О.О.,

з участю секретаря - Овдій А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до держави Україна в особі Кабінету Міністрів України, Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, Печерського районного суду м.Києва, Апеляційного суду Київської області, Апеляційного суду Кіровоградської області, третя особа: Президент України про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями,

в с т а н о в и в:

позивачі звернулись до суду з позовом держави Україна в особі Кабінету Міністрів України, Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, Печерського районного суду м.Києва, Апеляційного суду Київської області, Апеляційного суду Кіровоградської області про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями, в розмірі 17000 гривень кожному із позивачів.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що судами, які є відповідачами у даному спорі, було здійснено, на думку позивачів, формальне правосуддя, вони не отримали правосудного рішення, в зв»язку з чим їм завдана моральна шкода, яка підлягає відшкодуванню державою.

Позивач ОСОБА_1, який також є представником ОСОБА_3 та ОСОБА_2, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність.

Представники відповідачів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, Апеляційного суду Київської області, Печерського районного суду м.Києва в судове засідання не з»явились, надавши письмові заперечення з приводу заявлених позовних вимог.

Представники Апеляційного суду Кіровоградської області, Кабінету Міністрів України, третьої особи в судове засідання не з»явився, про місце і час судового розгляду повідомлявся належним чином.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає за необхідне провадження у зазначеній справі закрити з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачі звертаючись до суду з позовом про відшкодування моральної шкоди фактично не погоджуються з прийнятими судовими інстанціями рішеннями у справах за їх позовами, внаслідок чого вони не отримали належного судового захисту і їм була завдана моральна шкода, яку вони оцінюють в 17000 кожний.

Відповідно до положень ст.ст. 126, 129 Конституції України, судді при здійсненні правосуддя незалежні й підкоряються лише закону, вплив на суддів у будь-який спосіб забороняється, крім того, однією із основних засад судочинства є забезпечення апеляційного і касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Рішення суду і відповідно дії або бездіяльність суддів у питаннях здійснення правосуддя, пов»язаних з підготовкою, розглядом справ у судових інстанціях, можуть оскаржуватись у порядку, передбаченому процесуальним законодавством, а не шляхом оскарження їх дій (чи відшкодування моральної чи матеріальної шкоди одночасно з оскарженням таких дій) до іншого суду, оскільки це порушуватиме принцип незалежності судів і заборону втручання у вирішення справи належним судом, а отже і вирішення питання про відшкодування шкоди, заподіяної в результаті скасованих у встановленому порядку судових рішень, суперечить закону.

У п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 13 червня 2007 року № 8 «Про незалежність судової влади» роз'яснено, що виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається; суди повинні відмовляти у прийнятті позовів та заяв з таким предметом.

Також у Висновку № 3 (2002) Консультативної ради європейських суддів щодо принципів та правил, які регулюють професійну поведінку суддів, зокрема, питання етики, несумісної поведінки та безсторонності зазначено, що за загальним принципом судді повинні персонально бути повністю звільненими від відповідальності стосовно претензій, які пред'являються їм у зв'язку з добросовісним здійсненням ними своїх функцій. Судові помилки щодо юрисдикції чи процедури судового розгляду, у визначенні чи застосуванні чи застосуванні закону, здійсненні оцінки свідчень повинні вирішуватися за допомогою апеляції; інші суддівські порушення, які неможливо виправити в такий спосіб (у тому числі, наприклад, надмірне затримання вирішення справи), повинні вирішуватися щонайбільше поданням позову незадоволеної сторони проти держави.

Відповідно до положень п.1 ч.1 ст.205 ЦПК України суд закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи викладені обставини, суд вважає, що провадження у справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 підлягає закриттю, оскільки зазначені вимоги не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись положеннями ст.205 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

провадження у справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до держави Україна в особі Кабінету Міністрів України, Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, Печерського районного суду м.Києва, Апеляційного суду Київської області, Апеляційного суду Кіровоградської області, третя особа: Президент України про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями закрити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п»яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п»яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя