Справа №489/7152/14-ц 14.01.2015 14.01.2015 14.01.2015
Провадження №22-ц/784/148/15 Суддя першої інстанції - Губницьккий Д.Г.
Категорія 50 Суддя-доповідач апеляційного суду - Крамаренко Т.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 січня 2015 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючої - Кутової Т.З.,

суддів - Буренкової К.О.., Крамаренко Т.В.,

із секретарем - Горенко Ю.В.,

за участю: позивачки - ОСОБА_2 її представника - ОСОБА_3, представника відповідача - ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою

ОСОБА_5

на рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 21 листопада 2014 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2014 року ОСОБА_2 звернулася з позовом до ОСОБА_5 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів.

Позивачка зазначала, що від подружнього життя з ОСОБА_5 має неповнолітнього сина - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 16 грудня 2003 року з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше ? неоподаткованого мінімуму доходів громадян, щомісячно, починаючи з 3 грудня 2003 року до його повноліття.

Відповідач нерегулярно та не в повному обсязі сплачує аліменти, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 1 жовтня 2014 року складає 42 318,28 грн.

Посилаючись на викладене, позивачка просила стягнути з ОСОБА_5 пеню, передбачену положеннями ч. 1 ст. 196 СК України за період 1 січня 2012 року по 1 жовтня 2014 року у розмірі 100 890,92 грн.

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 21 листопада 2014 року позов задоволено частково. Ухвалено стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 пеню за прострочення сплати аліментів у розмірі 45 000 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду змінити, задовольнивши вимоги у сумі 5000 грн. із розстроченням платежу строком на 10 місяців.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які приймали участь у справі, дослідивши докази по справі в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

За положеннями ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Крім того, в пункті 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судом окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3, роз'яснено, що передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 24 березня 2004 року (а.с.6).

Від подружнього життя мають неповнолітнього сина - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 7).

У зв'язку з укладенням шлюбу позивачка змінила прізвище з ОСОБА_2 на ОСОБА_2 (а.с. 5, 10).

На підставі постанови Ленінського районного суду м. Миколаєва від 16 грудня 2003 року з відповідача на користь позивачки стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше ? частини неоподаткованого мінімуму доходів громадян, щомісячно, починаючи з 3 грудня 2003 року і до його повноліття.

На підставі вищевказаної постанови було видано виконавчий лист за № 2-3968 (а.с.8, 12).

2 лютого 2004 року постановою державного виконавця відділу ДВС Ленінського управління юстиції було відкрито виконавче провадження з примусового виконання вказаного судового рішення (а.с. 13).

Відповідач належним чином рішення суду не виконує, сплачує аліменти несвоєчасно і не в повному обсязі, тому згідно розрахунку державного виконавця Ленінського відділу ДВС ММУЮ від 9 жовтня 2014 року заборгованість ОСОБА_5 по сплаті аліментів станом на 1 жовтня 2014 року складала 42 318,28 грн., а згідно розрахунку від 20 листопада 2014 року з урахуванням сплати аліментів, заборгованість становить - 41 533,87 грн. (а.с.24-25, 56,57).

Розмір розрахованої заборгованості відвідачем в установленому законом порядку не оскаржено доказів з приводу наявності обставин, які б перешкоджали своєчасній сплати ним аліментів, відповідно до вимог закону не надано.

За такого суд, першої інстанції дійшов вірного висновку щодо наявності підстав для стягнення з відповідача неустойки відповідно до вимог ст. 196 СК України.

Разом з тим, правильно з'ясувавши розмір несплачених аліментів, суд визначаючи суму пені - 95 323,04 грн. що підлягає стягненню взяв розрахунок наданий відповідачем, де помилково встановлено строк, до якого кожне із цих зобов'язань мало бути виконано, а тому вказаний розрахунок є невірним.

Так, за висновками, викладеними в Постановах Верховного Суду України від 11 вересня 2013 року в справі №8-81цс та від 1 жовтня 2014 року в справі №6-149 цс14 розмір пені обчислюється, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

За такого сума пені на заборгованість по аліментам має рахуватись з урахуванням погашених відповідачем у грудні 2013 року - 1000 грн., у березні 2014 року - 1400 грн., у червні 2014 року - 500 грн., у липні 2014 року - 710 грн., у серпні 2014 року - 650 грн., у вересні 2014 року - 1000 грн.

За січень 2012 року - 531, 89 грн. х 1% х 668 дн. (сплачена у грудні 2013 року через 668 дн.) = 3553,03 грн.;

За лютий 2012 року 587,99 грн. (сплачена частинами у грудні 2013 року 468,11 грн. через 639 дн. та у березні 2014 року - 119,88 грн. через 729 дн.)

468,11 грн. х 1% х 639 дн. = 2 991, 22 грн.

119,88 грн. х1% х 729 дн. = 873,93 грн.

За березень 2012 року 568,44 грн. х1% х 698 дн. (сплачена у березні 2014 року через 698 дн.) = 3967,71 грн.

За квітень 2012 року 570,35 грн. х 1% х 668 дн. (сплачена у березні 2014 року через 668 дн.) = 3809, 94 грн.

За травень 596,91 грн. (сплачена частинами у березні 2014 року 141,33 грн. у березні 2014 року через 637 дн. та у травні 2014 року 455,58 грн. через 729 дн.)

141,33 грн. х1% х 637 дн. = 900,27 грн.

455,58 грн. х 1% х 729 дн. = 3321,18 грн.

За червень 2012 року 611,15 грн. (сплачена частинами у червні 2014 року 44,42 грн. через 699 дн. та у липні 2014 року 566,73 грн. через 729 дн.)

44,42 грн. х1% х 699 дн. = 3104,96 грн.

566,73 грн. х1% х 729 дн. = 4131,46 грн.

За липень 2012 року 627,51 грн. (сплачена частинами у липні 2014 року 143,27 грн. через 698 дн., у серпні 2014 року 484,24 грн. через 729 дн.).

143,27 грн. х1% х 698дн. = 1000,02 грн.

484,24 грн. х1% х 729 дн. = 3530,11 грн.

За серпень 2012 року 600,74 грн. (сплачена частинами у серпні 2014 року 165,76 грн. через 698 дн. та у вересні 2014 року 434,98 грн. через 729 дн.)

165,76 грн. х1%х 698 дн. = 1 157 грн.

434,98 грн.х1% х 729 дн. = 3 171 грн.

За вересень 2012 року (сплачена частинами у вересні 2014 року 565,02 грн. через 699 дн., 38,27 грн. не сплачена по 30 вересня 2014 року 729 дн.)

565,02 грн. х 1% х 699 дн. = 3949,49 грн.

38,27 грн. х1%х 729 дн. = 278,99 грн.

За жовтень 2012 року - 605,41 грн. х 1% х 698 дн. = 4225,76 грн.

За листопад 2012 року - 615,18 грн. х1% х 668 д. = 4109,40 грн.

За грудень 2012 року - 705,71 грн. х 1% х 637 дн. = 4495,37 грн.

За січень 2013 року - 609,66 грн. х 1% х 606 дн. = 3694,54 грн.

За лютий 2013 року - 645,15 грн. х 1% х 578 дн. = 3728,97 грн.

За березень 2013 року - 625,39 грн. х1% х 547 дн. = 3420,88 грн.

За квітень 2013 року - 633, 89 грн. х1%х 517 дн. = 3277,21 грн.

За травень 2013 року - 649,40 грн. х 1% х 486 дн. = 3156,08 грн.

За червень 2013 року - 679,79 грн. х 1% х 456 дн. = 30 99,84 грн.

За липень 2013 року - 688,92 грн.. х 1% х 425 дн. = 2927,91 грн.

За серпень 2013 року - 659,18 грн. х1% х 394 дн. = 2597,17 грн.

За вересень 2013 року - 649,83 грн. х 1% х 364 дн. = 2365,38 грн.

За жовтень 2013 року - 650,89 грн. х 1% х 33 дн. = 2167,46 грн.

За листопад 2013 року - 654,08 грн. х 1% х 303 дн. = 1981,86 грн.

За грудень 2013 року - 773,71 грн. х 1% х 272 дн. = 2104,49 грн.

За січень 2014 року - 627,94 грн. х1% х 241 дн. = 1513,34 грн.

За лютий 2014 року - 651,52 грн. х 1% х 213 дн. = 1387,74 грн.

За березень 2014 року - 701,04 грн. х 1% х 182 дн. = 1275,89 грн.

За квітень 2014 року - 694,02 грн. х 1% х 152 дн. = 1054,91 грн.

За травень 2014 року - 691,69 грн. х1% х 121 дн. = 836,94 грн.

За червень 2014 року - 739,29 грн. х1% х 91 дн. = 762,75 грн.

За липень 2014 року - 738,22 грн. х1% х 60 дн. = 442,93 грн.

З серпень 2014 року - 706,14 грн. х1% х 29 дн. = 204,78 грн.

Таким чином, загальна сума складає - 94 571,91 грн.

Проте, при врегулюванні цивільних правовідносин, суди, відповідно до ст. 3 ЦПК України, повинні виходити з загальних засад цивільного законодавства про справедливість, розумність та добросовісність, і не допускати таких ситуацій, коли прогресуючий розмір неустойки призводитиме до того, що аліментнозобов'язані особи не здатні будуть погасити заборгованість взагалі, оскільки практично усі їх кошти будуть іти на погашення пені.

За такого і відповідно до ч. 2 ст. 196 СК України, колегія вважає, що з урахуванням матеріального стану боржника, відсутності в нього роботи, а, відповідно, й постійного заробітку, а також співмірності збитків розміру нарахованої пені - розмір неустойки можливо зменшити до 45 000 гривень, які і слід стягнути на користь позивача.

Оскільки суд першої інстанції був такої ж думки і стягнув пеню в названому розмірі, то в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Посилання відповідача на те, що суд вийшов за межі позовних вимог щодо суми заборгованості по аліментам у розмірі 42 318,28 грн. не заслуговують, оскільки вимоги пред'явленні про стягнення пені, розрахунок якої зроблено виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо.

Доводи про те, що судом не враховано хворобу відповідача та наявність на утриманні хворої матері є безпідставними, оскільки в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження непрацездатності відповідача у зв'язку з хворобою на теперішній час та на підтвердження того, що останнім здійснюються витрати на лікування або утримання його матері.

Таким чином, колегія суддів не вбачає підстав для зміни рішення суду, ухваленого відповідно до вимог закону.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 21 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але протягом двадцяти днів з цього часу може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуюча:

Судді: