Номер провадження: 22-ц/785/3425/15
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Журавльов О. Г.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Журавльова О.Г.,

суддів: Ісаєвої Н.В., Комлевої О.С.,

при секретарі Сілукової В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті ОСОБА_2 цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства «ОСОБА_4 компанія «АХА Страхування», треті особи: АКІБ «УкрСиббанк», ОСОБА_5 про захист прав споживача, зобовязання виконати умови договору, стягнення страхового відшкодування, за апеляційними скаргами ОСОБА_3, ПАТ «ОСОБА_4 компанія «АХА Страхування», ПАТ «УкрСиббанк» на рішення Київського районного суду м. Одеси від 26 січня 2015 року,

встановила:

У серпні 2009 року ОСОБА_3 звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 22.12.2006 року він уклав з АКІБ ««УкрСиббанк» (далі - ПАТ «УкрСиббанк») договір за № 0 про надання споживчого кредиту на суму 126252 доларів США на придбання квартири № 5 по вул. Лабораторній в с. Мізікевича, Овідіопольського районну Одеської області.

11.01.2008 року позивач уклав з ЗАТ «СК «Український ОСОБА_4» (на цей час - ПАТ «ОСОБА_4 компанія «АХА Страхування») договір ИБ 2048367/07 НС-КР страхування майна.

04.04.2008 року наступив страховий випадок, передбачений договором, а саме через дію води просів фундамент будинку, стан будинку аварійний.

04.04.2008 року ОСОБА_3 звернувся до страхової компанії про виплату страхової суми, проте йому було відмовлено за відсутністю умов страхового випадку, оскільки причиною деформації житлового будинку через осідання його фундаменту стали каналізаційні стоки, вода у яких перебувала на глибині 0,5-1м.

З урахуванням зазначеного, уточнивши позовні вимоги позивач просив зобовязати ПАТ «ОСОБА_4 компанію «АХА Страхування» виконати умови договору ИБ 2048367/07 НС-КР страхування майна від 11.01.2008 року та стягнути з відповідача за цим договором страхове відшкодування в сумі 850970 грн., 3% річних у розмірі 168139,20 грн, індекс інфляції в сумі 627590,30 грн, а всього 1646699,50 грн.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 26 січня 2015 року позов ОСОБА_3 було задоволено частково.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «ОСОБА_4 компанія «АХА Страхування» на користь ОСОБА_3 за договором страхування майна від 11.01.2008 року страхову виплату в сумі 833095 грн.06 коп.

Вирішено питання судових витрат.

У задоволенні позову ОСОБА_3 в частині стягнення з Приватного акціонерного товариства «ОСОБА_4 компанія «АХА Страхування» 3% річних у розмірі 168139,20 грн, індексу інфляції в сумі 627590,30 грн. відмовлено.

Зазначене рішення суду оскаржують в апеляційному порядку ОСОБА_3, ПАТ «ОСОБА_4 компанія «АХА Страхування», ПАТ «УкрСиббанк».

В скарзі ОСОБА_3 ставиться питання про зміну рішення суду в частині відмови йому у задоволенні позову щодо стягнення з відповідача 3% річних та індексу інфляції та ухвалення в цій частині нового рішення про задоволення цих вимог позову.

В скаргах ПАТ «ОСОБА_4 компанія «АХА Страхування», ПАТ «УкрСиббанк» з посиланням на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права ставиться питання про скасування судового рішення в частині задоволення позову ОСОБА_3 щодо стягнення страхового відшкодування та ухвалення нового рішення про відмову позивачу у задоволенні цих вимог позову. В іншій частині рішення суду слід залишити без змін.

Інші сторони судове рішення не оскаржували.

Апелянт ОСОБА_3, його представник ОСОБА_6, третя особа ОСОБА_5 в судове засідання не зявилися. Про час та місце розгляду справи в апеляційному суді повідомлялися належним чином, що підтверджено відповідними поштовими повідомленнями.

Відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи не перешкоджає розглядові справи.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши суддю доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення в межах позовних вимог, доводів апеляційних скарг, судова колегія вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає відхиленню, апеляційні скарги ПАТ «ОСОБА_4 компанія «АХА Страхування», ПАТ «УкрСиббанк» підлягають задоволенню частково, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 213, 214 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпаними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

При ухваленні рішення суд зобов'язаний прийняти рішення, зокрема щодо: наявності обставин (фактів), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та навести докази на їх підтвердження; наявності інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи; правовідносин, зумовлених встановленими фактами. У рішенні суду обов'язково повинні бути зазначені встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини.

Зазначеним вимогам закону рішення суду не відповідає.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що у звязку зі страховим випадком за умовами договору страхування майна ИБ 2048367/07 НС-КР від 11.01.2008 року відповідач повинен сплатити позивачеві страхову виплату в розмірі 833095 грн.06 коп.

Проте, погодитись з такими висновками районного суду колегія суддів не може, оскільки суд дійшов цього висновку без всебічного, повного й обґрунтованого з'ясування дійсних обставин справи, а надані докази по справі оцінені судом першої інстанції односторонньо.

Установлено, матеріалами справи підтверджено, що 22.12.2006 року ОСОБА_3 уклав з АКІБ ««УкрСиббанк» договір за № 0 про надання споживчого кредиту на суму 126252 доларів США на придбання квартири № 5 по вул. Лабораторній в с. Мізікевича, Овідіопольського районну Одеської області.

11.01.2008 року ОСОБА_3 уклав з ЗАТ «СК «Український ОСОБА_4» (на цей час - ПАТ «ОСОБА_4 компанія «АХА Страхування») договір ИБ 2048367/07 НС-КР страхування майна.

04.04.2008 року через дію води просів фундамент будинку, стан будинку аварійний.

04.04.2008 року ОСОБА_3 звернувся до страхової компанії про виплату страхової суми, проте йому було відмовлено за відсутністю умов страхового випадку, оскільки причиною деформації житлового будинку через осідання його фундаменту стали каналізаційні стоки, вода у яких перебувала на глибині 0,5-1м.

У пункті 4 договору страхування майна ИБ 2048367/07 НС-КР від 11.01.2008 року укладеного між ОСОБА_3 та ПАТ «ОСОБА_4 компанія «АХА Страхування» зазначено, що сторони домовились, що вигодонабувачем за договором є АКІБ «УкрСиббанк». (т. 1 а.с. 6)

Відповідно до п. 11.1.3 умов страхування (Додаток № 1 до договору страхування) для виплати страхового відшкодування страхувальник повинен надати страховику письмовий дозвіл вигодонабувача на виплату страхового відшкодування. (т. 1 а.с 8)

Згідно ст. 979 ЦК України, якою урегульовані правовідносини сторін, за договором страхування одна сторона (страховик) зобовязується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобовязується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ст. 985 ЦК України страхувальник має право укласти зі страховиком договір на користь третьої особи, які й страхувальник зобовязаний здійснити страхову виплату у разі настання страхового випадку.

Згідно ст. 3 Закону України «Про страхування» страхувальники мають право при укладені договорів страхування призначати громадян або юридичних осіб (вигодонабувачів), які можуть зазнати збитків у результаті настання страхового випадку для отримання страхового відшкодування, а також змінювати їх до настання страхового випадку, якщо інше не передбачено договором страхування.

Аналіз зазначених норм права дозволяє дійти до висновку, що право вимоги позивача (потерпілий, страхувальник), може мати лише на підставі уповноваження його належним чином вигодонабувачем. Якщо ж вигодонабувач не наділив позивача такими повноваженнями, то останній не має права на одержання страхової виплати і на цій підставі є неналежним позивачем у позові про її стягнення.

Проте, матеріали справи не містять доказів того, що АКІБ «УкрСиббанк» наділив ОСОБА_3 правом, як вигодонабувача.

Отже, визначаючи у договорі страхування вигодонабувачем АКІБ «УкрСиббанк», страхувальник добровільно і свідомо зменшив обсяг своїх прав за вказаним договором, у тому числі і правом вимоги виконання страховиком договору щодо виплати страхового відшкодування.

Тому договір страхування надає третьої особі право вимагати від страховика здійснити страхову виплату на свою користь, тобто наділяє вигодонабувача правами страхувальника, але не покладає на нього обовязків останнього.

Вирішення питання про стягнення зі страховика страхової виплати це право зазначеної третьої особи.

Розглядаючи спір, суд першої інстанції, в порушенні вимог ст. ст. 213, 214 ЦПК України не взяв до уваги, що ЦПК України не передбачає предявлення позову в інтересах третіх осіб вигодонабувачів, а право вимоги позивач (потерпілий, страхувальник), може мати лише на підставі уповноваження його належним чином вигодонабувачем. Вигодонабувач ПАТ «УкрСиббанк» не наділив ОСОБА_3 такими повноваженнями , а тому останній не має права на одержання страхової виплати та є неналежним позивачем у позові про її стягнення.

Зазначене вище свідчить про неповне встановлення судом першої інстанції фактичних обставин, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, що в свою чергу призвело до поверхневого вирішення спору.

Ураховуючи встановлене, судова колегія дійшла до висновку про відмову у задоволенні позову ОСОБА_3 до ПАТ «ОСОБА_4 компанія «АХА Страхування» про стягнення страхового відшкодування в розмірі 850970 грн.

Рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову ОСОБА_3 щодо стягнення з відповідача 3% річних та індексу інфляції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, вказані висновки суду відповідають зібраним у справі доказам, яким судом дана належна оцінка, правильно визначена юридична природа правовідносин що виникли і закон, який їх регулює, тому відсутні правові підстави для його скасування, а доводи апеляційної скарги в цій частині не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальної частині оскаржуваного рішення.

Суди розглядають цивільні справи відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України, тобто в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів.

Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно ст. 59 ЦПК України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, рішення районного суду в частині стягнення з ПАТ «ОСОБА_4 компанія «АХА Страхування» на користь ОСОБА_3 страхового відшкодування на підставі п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову позивачу у задоволені цих вимог позову. В решті рішення суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 209, 303, 304, 305, 307, 309 ч. 1 п.п. 3, 4, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, судова колегія,

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Апеляційні скарги ПАТ «ОСОБА_4 компанія «АХА Страхування», ПАТ «УкрСиббанк» задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 26 січня 2015 року в частині стягнення з ПАТ «ОСОБА_4 компанія «АХА Страхування» на користь ОСОБА_3 страхового відшкодування скасувати та в цій частині ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_3 до ПАТ «ОСОБА_4 компанія «АХА Страхування» про стягнення страхового відшкодування в розмірі 850970 грн. відмовити.

В решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржено протягом двадцяти днів безпосередньо до суду касаційної інстанції з дня набрання ним законної сили.

Головуючий О.Г.Журавльов

Судді

ОСОБА_7

ОСОБА_2