Справа №173/209/15-ц
Провадження №2/173/318/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2015 р. Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

у складі:

головуючого судді Трофимової Н.А.

при секретареві Зубачевській О.А.

розглянувши в відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Бородаївської сільської ради Верхньодніпровського району, третя особа: Державний нотаріус Верхньодніпровської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області, про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В:

03 лютого 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до Бородаївської сільської ради Верхньодніпровського району, третя особа: Державний нотаріус Верхньодніпровської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області, про визнання права власності в порядку спадкування за законом. Позовні вимоги мотивовані тим, що 25 липня 2014 року померла її сестра - ОСОБА_2. Після смерті сестри залишилося майно, яке складається з 1/6 частки земельної ділянки за адресою: Бородаївська сільська рада Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, яка залишилася померлій після смерті батька - ОСОБА_3 та 1/3 частки земельної ділянки за адресою: Бородаївська сільська рада Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, яка залишилася померлій після смерті матері - ОСОБА_4. 02 лютого 2015 року вона звернулася до державної нотаріальної контори Верхньодніпровського району Дніпропетровської області з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Нотаріус, розглянувши документи, та мотивуючи тією обставиною, що покійна ОСОБА_2 за життя не зареєструвала право власності на частки земельних ділянок, відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. 21 жовтня 2002 року ОСОБА_4 померла. Після смерті матері вона звернулася до державного нотаріуса Верхньодніпровського району та отримала свідоцтво про спадщину за законом від 25 липня 2012 року на 1/3 частку земельної ділянки, що знаходиться на території Бородаївської сільської ради. Крім неї, спадкоємцями були: її батько - ОСОБА_3 та її сестра - ОСОБА_2. 23 серпня 2013 року помер її батько - ОСОБА_3. Після смерті батька вона звернулася до державного нотаріуса Верхньодніпровського району та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом від 14 жовтня 2014 року на 1/2 частку земельної ділянки, що знаходиться на території Бородаївської сільської ради. Крім неї спадкоємицею визнали її сестру - ОСОБА_2. 25 липня 2014 року померла її сестра - ОСОБА_2. Таким чином, після смерті матері, яка першочергово була власницею земельної ділянки, площею 4,060 ОСОБА_5, що розташована на території Бородаївської сільської ради, пай № 441 а ні батько, а ні сестра своїм правом на спадкування не скористалися та право власності на зазначену земельну ділянку не оформили. Згідно витягів з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 14.10.2014 року та від 02.12.2014 року вона є власником земельної ділянки - нерухомого майна, реєстраційний № 10 на 1/6 та 1/3 частки відповідно, на підставі чого позивач просить визнати у порядку спадкування за законом за нею, ОСОБА_1 право власності на 1/6 частки земельної ділянки за адресою: Бородаївська сільська рада Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, кадастровий номер :01:039:0441, яка залишилася ОСОБА_2 після смерті батька - ОСОБА_3, померлого 23.08.2013 року та 1/3 частки земельної ділянки за адресою: Бородаївська сільська рада Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, кадастровий номер :01:039:0441, яка залишилася ОСОБА_2 після смерті матері - ОСОБА_4, померлої 21.10.2002 року.

В судове засідання позивач зявився, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав, вказаних в позовній заяві.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час, день та місце судового засідання повідомлений належним чином, надав суду заяву з проханням розглядати справу за відсутністю представника сільської ради (а.с.60).

Третя особа: Державний нотаріус Верхньодніпровської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області, в судове засідання не з'явився, про час, день та місце судового засідання повідомлений належним чином, надав суду заяву з проханням розглядати справу за відсутністю представника сільської ради (а.с.16).

Суд, заслухавши позивача, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що відповідно до копії Державного акту на право приватної власності IV-ДП №088915, ОСОБА_4 була власником земельної ділянки загальною площею 4,060 га, розташованої на території Бородаївської сільської ради; Державний акт зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №415 (а.с.83).

22 жовтня 2002 року ОСОБА_4 померла, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії 1-КИ №445958 виданим 22 жовтня 2002 року виконавчим комітетом Бородаївської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області (а.с. 67).

Після її смерті відкрилася спадщина, яка складалася із зазначеної земельної ділянки, та яку прийняли: позивачка донька померлої; ОСОБА_3 чоловік померлої; донька померлої ОСОБА_2, по 1/3 кожен, подавши відповідну заяву до нотаріальної контори та отримавши Свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.75; 89-91).

Відповідно до ст. 125 ЗК право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав.

Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, а також право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується: цивільно-правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки, укладеною у порядку, встановленому законом, у разі набуття права власності на земельну ділянку за такою угодою; свідоцтвом про право на спадщину (ч. 1 і ч. 2 ст. 126 ЗК).

Отже ОСОБА_3 та ОСОБА_2 набули право власності на зазначену земельну ділянку та оформили документи, що підтверджують це право, в порядку передбаченому чинним законодавством.

Само по собі нездійснення державної реєстрації права власності не тягне за собою або припинення права власності, яке набуто в порядку спадкування, оскільки така підстава припинення права власності не передбачена діючим законодавством.

23 серпня 2013 року ОСОБА_3 помер, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії 1-КИ №531485 виданим 28 серпня 2013 року виконавчим комітетом Бородаївської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області (а.с. 36).

Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається, зокрема із частки вищевказаної земельної ділянки.

Відповідно до Змісту спадкової справи №69/2014 до майна померлого ОСОБА_3, спадщину прийняли доньки померлого: позивачка та ОСОБА_2. Позивачка в наступному отримала Свідоцтво про право на спадщину за законом від 14.10.2014р., після померлого ОСОБА_3 на 1/6 частку земельної ділянки (а.с.56). ОСОБА_2, в свою чергу, Свідоцтва про право на спадщину не отримувала.

25 липня 2014 року ОСОБА_2 померла, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії 1-КИ №577219 виданим 28 липня 2014 року виконавчим комітетом Бородаївської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області (а.с. 23).

Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається, зокрема: із 1/6 частки вищевказаної земельної ділянки, яка прийнята ОСОБА_2 після смерті батька - ОСОБА_3, та 1/3 частки земельної ділянки, яка належала ОСОБА_2 на підставі Свідоцтво про право на спадщину за законом від 25.07.2012р., після померлої матері - ОСОБА_4 (а.с. 91).

Відповідно до Змісту спадкової справи №548/2014 до майна померлої ОСОБА_2, заяву про прийняття спадщини подала позивачка.

Позивачка є рідною сестрою померлої ОСОБА_2, що підтверджується копією Свідоцтва про народження спадкодавця серії ІІ-КЕ №289894, виданим 06.09.1980 р. Калашниківською сільською радою Полтавського району Полтавської області (а.с.26) та копією Свідоцтва про народження позивачки серії І-КЕ №370225, виданим 22.03.1975 р. Мукачевською сільською радою Полтавського району Полтавської області (а.с.27)

02.02.2015 р. позивач звернувся до нотаріальної контори з заявою про видачу Свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, після померлої ОСОБА_2 (а.с. 29).

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 02.02.2015 р., державний нотаріус Верхньодніпровської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 відмовила позивачеві у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищезазначену земельну ділянку в звязку з тим, що спадкодавцем за життя не оформила Свідоцтво про право на спадщину 1/6 частки вищевказаної земельної ділянки, після смерті батька - ОСОБА_3, та не зареєструвала право власності на 1/3 частки земельної ділянки після померлої матері - ОСОБА_4.

Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (чч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України).

Згідно зі ст.ст. 1217, 1223 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до ст.ст. 1258, 1261, 1262 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Статтями 1268, 1269 ЦК України, передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут).

Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Враховуючи вищевикладене, а також те що, спадкодавець на день смерті прийняв спадщину та був власником часток земельної ділянки; позивач є спадкоємцем другої черги, прийняв спадщину, подав до нотаріальної контори відповідну заяву; наявність спадкоємців першої черги судом не встановлено, то позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Обовязок суду вирішити питання про розподіл судових витрат передбачений ст. ст. 214, 215 ЦПК України.

При цьому суд зазначає, що норми ст. ст. 88, 214, 215 ЦПК України є нормами процесуального права, носять імперативний характер та не можуть бути змінені за згодою сторін (за виключенням випадків укладання мирової угоди).

Таким чином, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати, а саме: судовий збір у розмірі 387 (триста вісімдесят сім) грн. 95 коп. (а.с.1).

Керуючись ст.ст. 1216 - 1218, 1223, 1258, 1261, 1268, 1269 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 214-215, 217-218 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Бородаївської сільської ради Верхньодніпровського району, третя особа: Державний нотаріус Верхньодніпровської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області, про визнання права власності в порядку спадкування за законом, - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2), право власності на 1/6 та 1/3 частки земельної ділянки, розташованої на території Бородаївської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, кадастровий номер :01:039:0441, в порядку спадкування за законом після померлої 25 липня 2014 року ОСОБА_2, які успадкувала померла ОСОБА_2 після померлого 23.08.2013 року ОСОБА_3 та померлої 21.10.2002р. ОСОБА_4.

Стягнути з Бородаївської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2) 387 (триста вісімдесят сім) грн. 95 коп. - судового збору.

Вступну та резолютивну частини рішення проголошено 28.04.2015р., повний текст рішення буде виготовлений 03.05.2015р.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Дніпропетровської області через Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області в 10-денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н.А. Трофимова