АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1485/15 Справа № 180/3509/14 Головуючий у 1 й інстанції - Тананайська Ю.А. Доповідач - Черненкова Л.А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2015 року м. Дніпропетровськ

Судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - Черненкової Л.А.

суддів - Пономарь З.М., Петешенкової М.Ю.

при секретарі - Яловій Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу державного підприємства «Придніпровська залізниця» на ухвалу Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 11 грудня 2014 року у цивільній справі за скаргою державного підприємства «Придніпровська залізниця» на дії старшого державного виконавця Кіровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Біловола В.О., скасування постанови про стягнення з боржника виконавчого збору, зобов'язання вчинити дії при проведенні виконавчих дій за виконавчим листом № 2/180/395/2014, виданого Марганецьким міським судом Дніпропетровської області на виконання рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 12 березня 2014 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до державного підприємства «Придніпровська залізниця», ОСОБА_4, приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» про відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А:

01 грудня 2014 року ДП «Придніпровська залізниця» звернулися до суду із скаргою на дії старшого державного виконавця Кіровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Біловола В.О., скасування постанови про стягнення з боржника виконавчого збору, зобов'язання вчинити дії. Свої вимоги мотивує тим, що 04.06.2014 року старшим державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2/180/395/2014, виданого Марганецьким міським судом Дніпропетровської області про стягнення з Державного підприємства «Придніпровська залізниця» на користь ОСОБА_3 моральної шкоди у розмірі 97 450 грн. та надано строк в добровільному порядку виконати постанову до 10.06.2014 року за виконавчим провадженням № 43539253. 10 червня 2014 року ДП «Придніпровська залізниця» на виконання виконавчого листа платіжним дорученням перерахувало на користь ОСОБА_3 81127 грн. 10 коп. та на користь держави, у вигляді обов'язкового платежу у відповідності до ст. 168 Податкового кодексу України, 16322 грн. 90 коп. Не виконуючи ніяких примусових заходів по виконанню рішення суду 06 листопада 2014 року старший державний виконавець Кіровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Біловол В.О. виніс постанову про стягнення виконавчого збору у розмірі 9745 грн. Вважає, що державним виконавцем при винесенні постанови про стягнення з боржника виконавчого збору були допущені порушення вимог Закону України "Про виконавче провадження", а тому така постанова підлягає скасуванню так як державним виконавцем виконавче провадження 43539253 повинно було закінчено з фактичним виконанням виконавчого листа. Просили суд визнати протиправним дії старшого державного виконавця Кіровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Біловол В.О. та скасувати постанову про стягнення з боржника виконавчого збору у виконавчому провадженні 43539253; визнати неправомірною бездіяльність старшого державного виконавця Кіровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Біловол В.О. щодо не вчинення належних дій по закінченню ВП 43539253; зобов'язати старшого державного виконавця Кіровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Біловол В.О. вчинити дії щодо закінчення виконавчого провадження № 43539253.

Ухвалою Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 11 грудня 2014 року відмовлено ДП «Придніпровська залізниця» у задоволенні скарги; стягнуто з ДП «Придніпровська залізниця» на користь держави судовий збір в розмірі 243,60 грн.

В апеляційній скарзі ДП «Придніпровська залізниця» просить ухвалу суду скасувати та винести нову постанову, якою скаргу Залізниці задовольнити в повному обсязі; визнати протиправними дії старшого державного виконавця Кіровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Біловола В.О. щодо винесення постанови про стягнення виконавчого збору у розмірі 9745 грн. у виконавчому провадженні №43539253; скасувати постанову старшого державного виконавця Кіровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Біловола В.О. про стягнення виконавчого збору у розмірі 9745 грн. по виконавчому провадженню №43539253; визнати неправомірною бездіяльність старшого державного виконавця Кіровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Біловола В.О. щодо не вчинення належних дій по закінченню виконавчого провадження №43539253; зобов'язати старшого державного виконавця Кіровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Біловола В.О. вчинити дії щодо закінчення виконавчого провадження № 43539253; розгляд справи здійснити негайно; судові витрати покласти на відповідача, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, що з'явилися, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах та межах заявлених вимог, вважає за необхідне її відхилити з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що на виконання рішення суду Марганецьким міським судом Дніпропетровської області 21.05.2014 року було видано виконавчий лист № 2/180/395/2014 про стягнення, солідарно, з Державного підприємства «Придніпровська залізниця», ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 в рахунок відшкодування моральної шкоди 97450 грн. Виконавчий лист було пред'явлено до виконання через Кіровський відділ державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції. 04 червня 2014 року було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження 43539253 та надано боржнику строк до 10.06.2014 року виконати у добровільному порядку виконавчий лист. 10 червня 2014 року ДП «Придніпровська залізниця» на виконання виконавчого листа платіжним дорученням перерахувало на користь ОСОБА_3 81127 грн. 10 коп. та на користь держави у вигляді обов'язкового платежу у відповідності до ст. 168 Податкового кодексу України 16322 грн. 90 коп. У зв'язку з невиконанням виконавчого листа в повному обсязі, у добровільному порядку, 06 листопада 2014 року старший державний виконавець Кіровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Біловол В.О. виніс постанову про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 9745 грн. В судовому засіданні було встановлено що 14 листопада 2014 року державний виконавець виніс постанову про виправлення описки та розмір виконавчого збору, яка складає 1632 грн. 29 коп. Боржник 6 листопада 2014 року передав платіжне доручення до банку. Згідно пояснень державного виконавця перераховані кошти були розподіленні пропорційно - на виконавчий збір та суму заборгованості. Залишок заборгованості був списаний з арештованого рахунку. 10 грудня 2014 року виконавче провадження закінчено в зв'язку з фактичним виконанням.

Відмовляючи у задоволенні вимог за скаргою, міський суд виходив з того, що фактично, в період добровільного виконання, виконавчий лист боржником не виконаний, оскільки розмір суми, яка зазначена в рішенні суду боржником не перераховано на користь стягувача. Дії державного виконавця, щодо винесення постанови про стягнення з боржника виконавчого збору, відповідали вимогам ст. 28 Закону України "Про виконавче провадження", оскільки в наданий державним виконавцем строк виконавчий лист боржником самостійно не виконаний в повному обсязі. Суми, отримані за рішенням суду внаслідок відшкодування платнику податку, завданої моральної шкоди, відповідно до пп. 164.2.14 ст. 164 Податкового кодексу України не включаються до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу та не підлягають оподаткуванню. На підставі вищенаведеного, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить висновку, що оскаржені дії державного виконавця відповідають вимогам чинного законодавства.

Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції.

Відповідно до вимог ст.383 ЦПК України учасники виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця під час виконання судового рішення порушено їх права чи свободи.

Згідно статті 385 ЦПК України, - скаргу може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

У відповідності з ч.3 статті 387 ЦПК України, - якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийнятті або вчиненні відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

За змістом статті 24 Закону України "Про виконавче провадження", - державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий лист і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення виконавчого документа до виконання і цей документ відповідає вимогам, передбачений цим Законом, та пред'явлений до виконання до відділу державної виконавчої служби за належним місцем виконання рішення.

Згідно ч.2 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець: здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України «про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання у повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Відповідно до ст. 127 Податкового кодексу України відповідальність за погашення суми податкового зобов'язання або податкового боргу, що виникає внаслідок вчинення таких дій, та обов'язок щодо погашення такого податкового боргу покладається на особу, визначену цим Кодексом, у тому числі на податкового агента. При цьому платник податку - отримувач таких доходів звільняється від обов'язків погашення такої суми податкових зобов'язань або податкового боргу, крім випадків, встановлених розділом IV цього Кодексу.

Відповідно до ст. 162 Податкового кодексу України 162.1 Платниками податку є: 162.1.1 фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи; 162.1.3 податковий агент.

Відповідно до пп. 164.2.14 ст. 164 Податкового кодексу України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід у вигляді неустойки (штрафів, пені), відшкодування матеріальної або немайнової (моральної) шкоди крім: а) сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику податку внаслідок заподіяння йому матеріальної шкоди, а також шкоди життю та здоров'ю.

Аналізуючи вказану норму, судова колегія зазначає, що законодавець не ідентифікує поняття збитки та шкоди, а цивільне законодавство передбачає види шкоди: майнову (матеріальну) та моральну (немайнову). Якщо законодавець зазначив таке поняття як «шкода», не розділивши на її види, то мається на увазі, як майнова так і моральна шкода.

Таким чином, суд першої інстанції правильно прийшов до висновку про те, що не підлягають оподаткуванню присуджена та отримана сума в рахунок відшкодування моральної шкоди, оскільки ця шкода спричинена внаслідок гибелі людини, а відтак це шкода спричинена життю.

Судова колегія встановила і це підтверджується матеріалами справи, що заявник на виконання рішення суду про відшкодування моральної шкоди внаслідок загибелі людини в результаті аварії на залізничному переїзді на вимогу державного виконавця в добровільному порядку виконати рішення суду, - самовільно розділив присуджену суму в рахунок моральної шкоди в розмірі 97450 грн. на частини, а саме: стягувачу перерахував 81127 грн. 10 коп. та на користь держави у вигляді обов'язкового платежу у відповідності до ст. 168 Податкового кодексу України 16322 грн. 90 коп.

Такі дії боржника не відповідають вимогам закону, оскільки рішення суду, яке набрало законної сили, є обов'язковим для виконання відповідно до вимог ст. 14 ЦПК України, а вимоги державного виконавця є обов'язковими для всіх органів, організацій, посадових осіб, фізичних і юридичних осіб на території України відповідно до вимог ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження».

Помилкове тлумачення боржником вимог Податкового кодексу України призвело до вказаних дій боржника по розподілу присуджених сум, що в свою чергу призвело до неповного виконання рішення суду у встановлений державним виконавцем термін добровільного порядку виконання судового рішення.

Стаття 14 ЦПК України зазначає про обов'язковість судових рішень, а саме: ч.1 - судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами; ч.2 - невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Згідно ч.ч.1,3 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження», - вимоги державного виконавця щодо виконання рішень обов'язкові для всіх органів, організацій, посадових осіб, фізичних і юридичних осіб на території України. Невиконання законних вимог державного виконавця тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Судова колегія приходить до висновку, що дії, рішення державного виконавця, які оскаржуються ДП «Придніпровська залізниця», вчиненні відповідно до вимог закону, в межах повноважень державного виконавця та не порушують прав і свобод заявника, а його доводи у скарзі зводяться до незгоди із судовим рішенням, та це не є підставою для визнання дій чи рішень державного виконавця неправомірними, тому ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням норм матеріального та процесуального права у зв'язку з правильним вирішенням справи, і законних підстав для її скасування та постановлення нової ухвали - не має.

Керуючись ст.ст.304,307, п.1 ч.1 ст.312, ч.1 ст.218 ЦПК України, судова колегія судової палати, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу державного підприємства «Придніпровська залізниця»- відхилити.

Ухвалу Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 11 грудня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий суддя Л.А. Черненкова

Судді М.Ю. Петешенкова

З.М. Пономарь