Справа №336/102/15-ц
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

15.01.2015 р. м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м.Запоріжжя Артемова Л.Г. розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл майна подружжя,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду із позовом про поділ майна подружжя, проте позовна заява не відповідає вимогам ст.ст. 119, 120 ЦПК України, що перешкоджає відкриттю провадження у цивільній справі.

Частиною 2 статті 119 ЦПК України встановлено вичерпний перелік вимог до позовної заяви без дотримання яких неможливе відкриття провадження у справі, а саме: позовна заява повинна містити:

1) найменування суду, до якого подається заява;

2) ім'я (найменування) позивача і відповідача, а також ім'я представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку, якщо такі відомі;

3) зміст позовних вимог;

4) ціну позову щодо вимог майнового характеру;

5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги;

6) зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування;

7) перелік документів, що додаються до заяви.

Подана заява вочевидь не відповідає вищезазначеній нормі права, а саме: позивачка не вказала ціни позову, що зобовязана зробити з урахуванням правил ст. 80 ЦПК України.

У заяві позивачка зазначає, що позбавлена можливості зробити висновок про вартість спірного майна через відсутність у неї технічного паспорту на квартиру, проте одночасно просить відстрочити сплату судового збору через її майновий стан.

Позивачка не виклала обставин щодо свого майнового стану з посиланням на докази.

Проте, суд позбавлений можливості зробити висновок про співвідношення майнового стану позивачки із ціною позову, оскільки вона не зазначена.

У відповідності до правового змісту ч. 2 ст. 80 ЦПК України, у разі, якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент предявлення позову встановити його точну ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленого судом при вирішенні справи.

Оскільки позивачка не виклала важливих обставин справи щодо спірного майна, а саме не зазначила площі, кількості кімнат, тощо суд позбавлений визначити вартість спірного майна на власний розсуд, вищезазначені суд вважає важливими, оскільки враховується вартість майна не нижча ніж його ринкова вартість на момент подачі позову.

Відсутність технічної документації не є підставою для звільнення позивача від доказування, з огляду на те, що технічна документація виготовляється внаслідок інвентаризації на замовлення осіб ліцензованою організацією та не є основним елементом оцінки ринкової вартості майна.

Крім того, у тексті заяви позивачка посилається на те, що вона отримала у своє розпорядження витяг з реєстру прав власності, проте у додатках він не зазначений та не доданий до позовної заяви, що виключає можливість визначитися із ціною позову.

Слід зауважити, що позивачка не виклала обставин щодо неможливості оцінки майна субєктом відповідної діяльності або відмови у такому оцінюванні.

Крім того, заява подана без дотримання вимог ч.5 ст. 119 ЦПК України, згідно норми якої до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Частиною 9 Закону України «Про судовий збір» врегульовано, що судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Згідно п.п. 26, 27 Постанови Пленуму ВССУ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» N 10, 17.10.2014 платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви і мають містити відомості про те, за яку саме позовну заяву сплачується судовий збір.

Платіжне доручення повинно бути підписано уповноваженою посадовою особою банку і скріплено печаткою установи банку з відміткою про дату виконання платіжного доручення та відміткою про зарахування суми судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Відповідні документи подаються до суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені з використанням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, а також платіжне доручення, яке за формою не відповідає наведеним вимогам, не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Так, у додатках до позовної заяви міститься повідомлення про платіж, що не є належним доказом сплати судового збору, за формою не відповідає вище зазначеним вимогам, оскільки не підписано уповноваженою посадовою особою банку і не скріплено печаткою установи банку з відміткою про дату виконання платіжного доручення.

В зазначеному повідомленні відсутня відмітка про зарахування суми судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Крім того, при перевірці виписок надходження судового збору до УДКСУ у Шевченківському районі м.Запоріжжя, встановлено, що сума судового збору згідно повідомлення від 29.12.2014 року не надходила на рахунок спеціального фонду Державного бюджету України.

Відповідно до ст. 121 ЦПК України позовна заява подана без додержання вимог ст. 119-120 ЦПК України, підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків, які необхідно усунути шляхом уточнення заяви у визначеній частині та сплатити судовий збір.

Недоліки необхідно усунути у строк, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем копії ухвали про залишення заяви без руху.

На підставі викладеного, керуючись ст. 121 ЦПК України, суддя,-

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл майна подружжя залишити без руху для виправлення недоліків.

Надати строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем копії ухвали про залишення заяви без руху.

Ухвала судді оскарженню не підлягає.

Суддя Л.Г.Артемова