Справа № 487/2034/15-ц
Провадження № 2/487/1348/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.04.2015 м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого - судді ТЕМНІКОВОЇ А.О.,

при секретарі - ІГНАТЬЄВІ А.О.,

за участю позивачки - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до Заводського районного суду м. Миколаєва з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування своєї позиції ОСОБА_1 зазначила, що знаходиться з відповідачем у шлюбі з 12.07.2013 року. Від спільного життя сторони мають доньку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Позивачка зазначає, що сумісне життя не склалася внаслідок непорозуміння, різних поглядів на шлюб та сім'ю. Шлюбні відносини між сторонами фактичного припинені з лютого 2015 року, спільне господарство не ведеться. З огляду на викладене, подальше спільне життя і збереження сім'ї позивачка вважає неможливим та просить розірвати шлюб з ОСОБА_2

Позивачка у судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі та наполягала на їх задоволенні, надавши суду пояснення, аналогічні змісту позовної заяви.

Відповідач у судовому засіданні проти розірвання шлюбу не заперечував, зазначивши, що шлюбні стосунки споживачкою припинені з березня 2015 року та їх відновлення є неможливим.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи учасників процесу, суд вважає, що є підстави для задоволення позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

У разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу (ч. 2 ст. 114 СК України).

Судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі з 12.07.2013р., про що свідчить свідоцтво про реєстрацію шлюбу серії НОМЕР_1, видане Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис 277. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва НОМЕР_2 виданого 08.02.2014р. Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції.

Позивачка зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на шлюб та сім'ю, непорозуміння, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. ОСОБА_1 не бажає продовжувати шлюбні стосунки, вважає неможливим їх відновлення та не згодна на примирення у зв'язку з чим просить розірвати шлюб.

Відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує.

Згідно ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї.

З огляду на викладене, оцінивши та проаналізувавши наявні у справі докази у їх сукупності, перевіривши відповідність заявлених вимог чинному законодавству України, суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки та не відповідає засадам добровільності шлюбу, визначеним ст. 24 СК України, у зв'язку з чим шлюб має бути розірвано.

Вимоги про поділ майна та місце мешкання дитини не заявлені.

Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Позивачка виявила бажання після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем «ОСОБА_1».

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, пропорційно до розміру задоволених вимог з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню понесені нею і документально підтверджені судові витрати з оплати судового збору у сумі 243 гривні 60 копійок.

Керуючись ст. 51 Конституції України, ст. ст. 10, 11, 59, 60, 79, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, ст. ст. 24, 105, 110, 111, 112 СК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 12.07.2013 року Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис 277, між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвати.

Після розірвання шлюбу залишити позивачці прізвище «ОСОБА_1».

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати з оплати судового збору в сумі 243 (двісті сорок три) гривень 60 копійок.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

ГОЛОВУЮЧИЙ: А.О. ТЕМНІКОВА