АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2135/15 Справа № 188/1216/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - Ніколаєва І. К. Доповідач - Черненкова Л.А.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2015 року м. Дніпропетровськ Судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - Черненкової Л.А.

суддів - Пономарь З.М., Петешенкової М.Ю.

при секретарі - Яловій Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги кредитної спілки «Союз-Дніпро», представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 09 грудня 2014 року по справі за позовом кредитної спілки «Союз-Дніпро» до ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення боргу за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И Л А:

15 липня 2014 року КС «Союз-Дніпро» звернулись до суду із зазначеним позовом, за яким просили суд стягнути на користь позивача солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором № 541/13 від 07 березня 2013 року в розмірі 68 609,61 грн., з яких залишок по кредиту - 24 473,03 гривні; проценти за користування кредитом - 44 137,58 грн.; судовий збір у сумі 686,10 грн. покласти на відповідачів. В обґрунтування позову вони вказали, що 07.03.2013 року між кредитною спілкою «Союз-Дніпро» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № 541/13. Згідно умов кредитного договору позивач надав позичальнику кредитні кошти у сумі - 30 000 грн. строком на 7 місяців починаючи з 07 березня 2013 року по 06 жовтня 2013 року, а ОСОБА_2 зобов'язався повернути отриманий кредит, сплатити відсотки за користування кредитом відповідно п.4.1 кредитного договору із розрахунку 4,5 % на залишок заборгованості за кредитом з наступного дня надання кредиту. Кредит був отриманий позичальником 07 березня 2013 року, що підтверджується видатковим касовим ордером № 40 від 07 березня 2013 року на суму 30 000 грн. Відповідно до умов кредитного договору № 541/13 від 07 березня 2013 року ОСОБА_2 зобов'язався погашати заборгованість по кредитному договору щомісячно у період з «10» по «16» число кожного місяця згідно з графіком погашення заборгованості по кредитному договору, яка складається з заборгованості по кредиту та відсотків за користування кредитом. Кредит мав повністю бути повернутий у строк до 06 жовтня 2013 року. За період своєчасного повернення кредиту фактично за кожен день користування кредитом було нараховано 1350 грн. Проте, позичальник неналежним чином виконував свої зобов'язання по кредитному договору. Порушення при виконанні зобов'язань виявились в тому, що він несвоєчасно сплачував заборгованість по кредиту, відсотків за його використання, тим самим порушивши запланований графік повернення кредиту. Тому при несвоєчасному внесенні платежів по поверненню кредиту нарахування процентів розраховувалось відповідно п.4.4. кредитного договору за кожен день простроченого платежу, що склало 55 810,61 грн. (30000 гривень сума кредиту - 5526,97 грн. фактично сплачений кредит = 24473,03 гривні). Згідно до кредитного договору та розрахунку заборгованості, позичальник повинен повернути: залишок по кредиту -24 473,03 гривні; проценти за користування кредитом з урахуванням прострочення платежів - 44 137,58 грн. ( 1350,00 грн. + 55810,61 грн. - 13023 грн. = 44137,58 гривень). Тобто заборгованість становить 68 610,61 гривень. В якості забезпечення виконання зобов'язання позичальником перед позивачем по поверненню кредиту, сплата відсотків за користування кредитом і сум штрафних санкцій, був укладений договір поруки № 541/13 від 07 березня 2013 року. між позивачем (кредитором за договором поруки) та відповідачем-позичальником, і відповідачами (поручителями за договором поруки). Відповідно до умов договорів поруки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 прийняли на себе зобов'язання перед позивачем відповідати у повному обсязі по зобов'язанням позичальника визначених кредитним договором. Позивач наполягає на солідарному стягненні боргу. Через невиконання умов кредитного договору після закінчення його дії, 11.02.2014 року боржник звернувся до позивачів із заявою про продовження дії договору до серпня 2014 року. У лютому 2014 року з боржником позивач уклав додаткову угоду щодо продовження дії кредитного договору, але умови угоди відповідачами також виконані не були, тому позивач звернувся до суду за захистом порушеного права.

Рішенням Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 09 грудня 2014 року ухвалено: позов КС «Союз-Дніпро» - задовольнити частково; стягнути з ОСОБА_2 на користь кредитної спілки "Союз - Дніпро" заборгованість за кредитним договором №541/13 від 07 березня 2013 року в сумі 68610,61 грн. з яких: 24 473,03 грн. - залишок по кредиту; 44 137,58 грн. - відсотки нараховані за користування кредитом з урахуванням прострочених платежів; стягнути з ОСОБА_2 на користь кредитної спілки "Союз - Дніпро" судовий збір в розмірі 686,10 грн.; в частині стягнення солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь кредитної спілки "Союз - Дніпро" заборгованість за кредитним договором №541/13 від 07 березня 2013 року в сумі 68610,61 грн. та судового збору в сумі 686,10 гривень, відмовити.

В апеляційній скарзі КС «Союз-Дніпро» просить рішення суду скасувати в частині відмови у стягненні солідарно з поручителів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 кредитної заборгованості та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 просить рішення суду скасувати в частині стягнення з ОСОБА_6 на користь КС «Союз-Дніпро» 44 137,58 грн., що є відсотками нарахованими за користування кредитом з урахуванням прострочених платежів, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, що з'явилися, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційних скарг в їх межах та межах позовних вимог, дійшла висновку, що апеляційну скаргу КС «Союз-Дніпро» необхідно задовольнити, апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 необхідно відхилити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам рішення суду повністю не відповідає.

Судом першої інстанції встановлено, що сторони перебувають у цивільно-правових правовідносинах урегульованих кредитним договором № 541/13 від 07 березня 2013 року. Згідно умов кредитного договору позивач надав ОСОБА_2 кредитні кошти у сумі - 30 000 грн. строком на 7 місяців починаючи з 07 березня 2013 року по 06 жовтня 2013 року, а позичальник зобов'язався повернути отриманий кредит, сплатити відсотки за користування кредитом. Кредит був отриманий відповідачем 07 березня 2013 року, що підтверджується видатковим касовим ордером № 40 від 07 березня 2013 року на суму 30000 грн. та копією договору. Відповідно до умов кредитного договору № 541/13 від 07 березня 2013 року ОСОБА_2 зобов'язався погашати заборгованість по кредитному договору щомісячно у період з «10» по «16» число кожного місяця згідно з графіком погашення заборгованості по кредитному договору, яка складається з заборгованості по кредиту та відсотків за користування кредитом. Кредит мав повністю повернутий у строк до 06 жовтня 2013 року. Відповідач-позичальник повинен був повернути 30000 грн. - суму кредиту та проценти за користування кредитом, які розраховуються щомісячно при своєчасному внесенні платежів відповідно п.4.1 кредитного договору із розрахунку 4,5 % на залишок заборгованості за кредитом з наступного дня надання кредиту. За період своєчасного повернення кредиту фактично за кожен день користування кредитом було нараховано 1350 грн. Проте, позичальник неналежним чином виконував свої зобов'язання по кредитному договору. Порушення при виконанні зобов'язань виявились в тому, що ОСОБА_2 несвоєчасно сплачував заборгованість по кредиту, відсотками за його використання, тим самим порушивши запланований графік повернення кредиту. Тому при несвоєчасному внесенні платежів по поверненню кредиту нарахування процентів розраховувалось відповідно п.4.4. кредитного договору за кожен день простроченого платежу, що склало 55 810,61 грн. (30000 гривень сума кредиту - 5526,97 грн. фактично сплачений кредит = 24473,03 гривні). Згідно до кредитного договору та розрахунку заборгованості, ОСОБА_2 повинен повернути: залишок по кредиту -24 473,03 гривні; проценти за користування кредитом з урахуванням прострочення платежів - 44 137,58 грн. (1 350,00 грн. + 55 810,61 грн. - 13 023 грн. = 44 137,58 гривень). Тобто заборгованість становить 68 610,61 грн.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що сума вказаної заборгованості повністю підтверджується наданою за вимогою суду розшифровкою розрахунку заборгованості та вона є обґрунтованою і суд вважає за необхідне позов задовольнити саме в такому розмірі. Суд критично ставиться до заперечень представника відповідача ОСОБА_6 щодо неналежності як доказу вказаної розшифровки заборгованості, представником не було враховано, що вона була витребувана судом тому заперечення є необґрунтованими, суд їх розцінює як не бажання сплатити суму заборгованості у повному розмірі. При цьому суд вважає необхідним відмовити в задоволені позову до поручителів ОСОБА_4 та ОСОБА_5, так як згідно ч.4 ст.559 ЦК України порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя, оскільки відповідно до вимог ст.526 ЦК України зобов'язання сторонами має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково, але таким строком не може бути лише несплата чергового платежу. Пред'явлення вимоги до поручителя є як направлення чи вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. В разі пред'явлення вимоги до поручителя, кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання, а сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобов'язання перед кредитором або до повного виконання поручителем взятих на себе зобов'язань не може розглядатися як встановлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам ст.252 ЦК України, згідно якої строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами, термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. Нормами ЦК України не передбачено можливості зміни зазначеного шестимісячного строку пред'явлення вимоги поручителю за згодою сторін. У кредитному договорі строк виконання основного зобов'язання чітко визначений в п. 8.1 - 06 жовтня 2013 року. За таких обставин у відповідача виникло право пред'явити вимогу до поручителів про виконання порушеного зобов'язання щодо повернення кредиту починаючи з 06.10.2013 року, протягом наступних шести місяців, а до суду позивач звернувся з даним позовом лише 15.07.2014 року. Позивачем не надано суду доказів повідомлення поручителів про невиконання позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором та необхідність здійснити погашення заборгованості за кредитним договором, укладеним з ОСОБА_2, а надана до позову копія листа щодо направлення такого повідомлення не свідчить про те, що таке повідомлення було вручено поручителю, оскільки докази його вручення суду не надано, а представник відповідачів в судовому засіданні заперечував надходження за місцем їх проживання такої вимоги. Більш того, як вказано у позові та як пояснював представник позивача, після зазначеної в листі дати відправлення між позивачем як позикодавцем та ОСОБА_2, як позичальником, була укладена додаткова угода у лютому 2014, за якою відповідач начебто зобов'язався повернути кредит, дана угода не була оформлена і не діяла через те, що відповідач її не підписав. Зазначене свідчить про те, що є визначені законом підстави для відмови в задоволенні позовних вимог в частині солідарного стягнення заборгованості з відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Судова колегія не може повністю погодитись з таким висновком суду.

Частиною 1 статті 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно зі статтею 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

Відповідно до статті 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно ч.4 ст.559 ЦК України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Відповідно до ч.1 ст.599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Матеріалами справи підтверджено, що зобов'язання за кредитним договором не виконано і це визнається сторонами у справі.

Суд першої інстанції не звернув увагу, що договором поруки № 541/13 від 07 березня 2013 року, укладеного між КС «Союз-Дніпро» з однієї сторони та з позичальником ОСОБА_2 і поручителями ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з другої сторони (а.с.6) встановлено строк дії договору поруки до 06 жовтня 2023 року, а тому посилання суду на порушення 6-тимісячного терміну звернення позивача з вимогою до поручителів від дня настання строку виконання основного зобов'язання є безпідставним, оскільки дана норма до спірних правовідносин не застосовується.

Вирішуючи спір, суд у порушення вимог ст. ст. 213, 214, 215 ЦПК України на зазначені обставини та вимоги закону уваги не звернув, у достатньому обсязі не визначився з характером спірних правовідносин та правовою нормою, яка підлягає застосуванню.

Судова колегія дійшла висновку, що рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення на підставі п.п.1-4 ч.1 ст. 309 ЦПК України з наступних підстав.

Спірні правовідносини між сторонами виникли з кредитних правовідносин щодо повернення кредитних коштів.

Судова колегія встановила і це підтверджується матеріалами справи, що між кредитною спілкою «Союз-Дніпро» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № 541/13 від 07 березня 2013 року, згідно якого позичальнику ОСОБА_2 надані кредитні кошти в сумі 30 000 грн. строком до 06 жовтня 2013 року зі сплатою процентів відповідно до пунктів 4.1, 4.2 кредитного договору по встановленому графіку щомісячно з 10 по 16 число кожного місяця (а.с.4-5). Згідно договору поруки № 541/13 від 07 березня 2013 року, укладеного між КС «Союз-Дніпро» з однієї сторони та з позичальником ОСОБА_2 і поручителями ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з другої сторони (а.с.6) встановлено строк дії договору поруки до 06 жовтня 2023 року (п.4.1). Позичальник у встановлений термін не повернув кредитні кошти та проценти за користування ними, обумовленими кредитним договором. Позивач звернувся з досудовими вимогами (претензіями) до боржника та поручителів 13.11.2013 року (а.с.8-10). Згідно розрахунку позивача (а.с.95-96, 92-94) заборгованість за кредитним договором № 541/13 від 07 березня 2013 року становить в сумі 68 610,61 гривень, з яких: 24 473,03 грн. - залишок по кредиту; 44 137,58 грн. - відсотки нараховані за користування кредитом з урахуванням прострочених платежів.

За правилами ст.ст. 526,530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином і у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обіг або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.1 ст. 1054 ЦК України, - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до вимог статей 546,553,554 ЦК України поручителі разом з боржником відповідають за порушення кредитного зобов'язання солідарно відповідно до укладеного договору поруки.

Аналізуючи докази у справі, судова колегія дійшла висновку, що позов КС «Союз-Дніпро» знайшов своє підтвердження в судовому засіданні та підлягає задоволенню, оскільки є обґрунтованим.

Доводи апеляційної скарги представника відповідача ОСОБА_6 щодо незгоди з розміром нарахованих відсотків є необґрунтованими, недоведеними і не підтверджено ніякими доказами, що розмір відсотків є іншим, чим розраховано позивачем, крім того це спростовується кредитним договором, за яким встановлено графік погашення кредиту та відсотків з конкретними сумами погашення щомісячних платежів, а п.4.4 кредитного договору сторони обумовили процент за користування кредитом у разі порушення позичальником строків погашення кредиту.

Порушення умов кредитного договору позичальником не спростовано за матеріалами справи та визнається апелянтом.

Безпідставне посилання апелянта на додаткову угоду, яка не предметом спору, та в судовому засіданні встановлено, що відповідачами ця угода не підписувалась, а отже є неукладеною.

За такими обставинами апеляційна скарга представника відповідача-позичальника ОСОБА_2 підлягає відхиленню.

На підставі ст. 88 ЦПК України ч.5, - якщо суд апеляційної інстанції ухвалює нове рішення то відповідно змінює розподіл судових витрат.

Судові витрати, які підлягають компенсації, визначаються пропорційно задоволеним позовним вимогам, а саме: із суми задоволеного позову у розмірі 68 610,61 грн. судовий збір складає 1% від цієї суми, що дорівнює 686,10 грн., то судова колегія вважає, що саме в цю суму необхідно стягнути з відповідачів на користь позивача в рівних частках з кожного по 228,70 грн. (686,10 грн. : 3 = 228,70 грн.).

Керуючись ст.ст.303,307, п.п.1-4 ч.1 ст.309, ст.316, ч.1 ст.218 ЦПК України, судова колегія, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - відхилити.

Апеляційну скаргу кредитної спілки «Союз-Дніпро» - задовольнити.

Рішення Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 09 грудня 2014 року - скасувати та ухвалити нове рішення суду.

Позовні вимоги кредитної спілки «Союз-Дніпро» до ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення боргу за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_2, 1957 року народження, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 (ІПН НОМЕР_1), ОСОБА_4, 1985 року народження, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 (ІПН НОМЕР_2), ОСОБА_5, 1982 року народження, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 (ІПН НОМЕР_3) на користь кредитної спілки «Союз-Дніпро», р/ 0057 у ПАТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», МФО 300614 заборгованість за кредитним договором № 541/13 від 07 березня 2013 року в сумі 68610,61 гривень (шістдесят вісім тисяч шістсот десять гривень 61 копійка), з яких: 24473,03 грн. - залишок по кредиту; 44137,58 грн. - відсотки нараховані за користування кредитом з урахуванням прострочених платежів.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь кредитної спілки «Союз-Дніпро» в рівних частках понесені судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 686,10 гривень, а саме: з кожного по 228,70 гривень.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржено шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий суддя Л.А. Черненкова

Судді М.Ю. Петешенкова

З.М. Пономарь