У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2015 рокум. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Дем'яносов М.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду Київської області від 30 вересня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - ОСОБА_4, про визнання спільної часткової власності та визнання права власності на Ѕ частину будинку та за зустрічним позовом третьої особи із самостійними вимогами ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на будинок в порядку спадкування,

в с т а н о в и в:

У травні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду із вищезазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з 10 травня 1974 року по 24 червня 2003 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5 У 1990 році подружжям був спільно побудований садовий будинок в CT «Прибой» на території Процівської сільської ради Бориспільського району Київської області. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер. За час спільного проживання в шлюбі так і після його розірвання подружжя не оформили право власності на садовий будинок. Даний будинок побудований на земельній ділянці площею 0,06 га, яка була передана у приватну власність ОСОБА_5 внаслідок приватизації та належала останньому на підставі державного акта про право приватної власності на землю. Вважає, що будинок є спільною частковою власністю подружжя, а тому просила визнати садовий будинок АДРЕСА_1 на території Процівської сільської ради Бориспільського району Київської області спільною часткової власністю ОСОБА_2 та ОСОБА_5, визнати за нею право власності на Ѕ частину вказаного садового будинку.

ОСОБА_4, як третя особа із самостійними вимогами звернулася до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_5 Вона прийняла спадщину подавши заяву до нотаріальної контори, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено. Просила визнати за нею право власності в порядку спадкування на садовий будинок АДРЕСА_1, загальною площею 100,6 кв. м, який знаходиться на території Процівської сільської ради Бориспільського району Київської області.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 15 червня 2015 року у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Зустрічний позов третьої особи із самостійними вимогами ОСОБА_4 задоволено.

Визнано за ОСОБА_4 в порядку спадкування право власності на садовий будинок АДРЕСА_1 на території Процівської сільської ради Бориспільського району Київської області, загальною площею 100,6 кв. м.

Рішенням апеляційного суду Київської області від 30 вересня 2015 року рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 15 червня 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

У задоволенні зустрічного позову третьої особи із самостійними вимогами ОСОБА_4 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення апеляційного суду, мотивуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права й неправильним застосуванням норм матеріального права, а справу направити на новий розгляд.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення, апеляційний суд правильно встановивши обставини справи, дійшов до обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні як позовних вимог ОСОБА_2, так і зустрічних позовних вимог ОСОБА_4, оскільки спірний будинок не введено в експлуатацію та не зареєстровано право власності за спадкодавцем, а тому, особи мають право на матеріали, обладнання тощо, а таких вимог ними не заявлено. Крім цього, відсутня відмова нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Доводи скарги висновки суду не спростовують та не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, крім того, зводяться до оцінки доказів, їх належності та допустимості, проте, в силу ст. 335 ЦПК України, суд касаційної інстанції не вправі встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження на рішення апеляційного суду Київської області від 30 вересня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - ОСОБА_4, про визнання спільної часткової власності та визнання права власності на Ѕ частину будинку та за зустрічним позовом третьої особи із самостійними вимогами ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на будинок в порядку спадкування.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ М.В. Дем'яносов