Справа № 559/3586/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

заочне

22 січня 2015 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області

в складі головуючого судді Ходак С.К.,

при секретарі судового засідання Климюк Ю.В.,

за участю прокурора Чорнозуб Д. Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дубно цивільну справу за позовом Дубенської міжрайонної прокуратури в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Служба у справах дітей Дубенської міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що Дубенською міжрайонною прокуратурою проведено перевірку комунального закладу «Дубенська спеціальна загальноосвітня школа-інтернат І-ІІ ступенів», якою встановлено, що у даному закладі проживає ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження.Неповнолітній ОСОБА_1 не позбавлений батьківських прав, у нього є рідна мати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Разом з тим, ОСОБА_2, не доглядає за своїм неповнолітнім сином ОСОБА_1, по причині чого неповнолітній вимушено перебуває на неповному державному у триманні в КЗ «Дубенська спеціальна загальноосвітня школа-інтернат І-ІІ ступенів». Вказаний заклад забезпечує ОСОБА_1 усім необхідним, а саме: місцем проживання, одягом, продуктами харчування, наданням медичної допомоги та навчанням.

Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Як з'ясовано, всупереч вищезазначених норми, ОСОБА_2 не вживає ніяких заходів для утримання свого неповнолітнього сина ОСОБА_1 вона не навідується до свого сина, не цікавиться станом його здоров'я, моральним станом та успіхами у навчанні, не підтримує з ним ніяких стосунків, з чого можна зробити висновок, що вона самоусунулася від виховання та догляду за своєю дитиною.

Під час навчання та перебування в школі, піклуванням ним, за власною ініціативою, займається не рідна бабця - ОСОБА_3, мати вітчима.

ОСОБА_2 відсутня за місцем реєстрації, а саме у будинку АДРЕСА_1 фактичне місце її перебування не відоме.

КЗ «Дубенська спеціальна загальноосвітня школа-інтернат І-ІІ ступенів» двічі, а саме 22.05.2014 та 18.09.2014 зверталася до Дубенського МВ УМВС України в Рівненській області для її розшуку.

Згідно висновку Дубенського МВ УМВС України в Рівненській області від 24.09.2014, ОСОБА_2, приблизно в липні - серпні 2012 року, виїхала в невідомому напрямку, місце її перебування не відоме, однак, як зазначено у даному висновку, вона може перебувати на території анексованої АР Крим в м. Євпаторія.

ОСОБА_2 прямо ухиляється від виконання обов'язків по вихованню свого неповнолітнього сина ОСОБА_1, що згідно з ст.164 Сімейного кодексу України є підставою для позбавлення її батьківських прав.

Згідно з п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 «Про застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення, про позбавлення та поновлення батьківських прав», факт ухилення від виховання може бути підтверджено письмовими доказами (актами, листами тощо), а також показаннями свідків.

Представник позивача в залі судового засідання позовні вимоги підтримав у частині позбавлення батьківських прав ОСОБА_2, в частині стягнення аліментів відмовився. Дав пояснення, згідно поданої позовної заяви.

Відповідачка ОСОБА_2 в зал судового засідання не з»явилась, хоча про день та час слухання справи повідомлялась належним чином, через друковані засоби масової інформації.

Представник третьої особи органу опіки та піклування Дубенської міської ради не заперечує проти задоволення позовних вимог, вважає за доцільне позбавити батьківських прав відповідачку ОСОБА_2 відносно її неповнолітнього сина ОСОБА_1.

Суд, заслухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

В судовому засіданні встановлено, що відповідачка не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, не цікавиться його побутовими умовами.

Батьками неповнолітнього ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, є ОСОБА_4 та ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про народження від 12 червня 2014 року, виданого виконавчим комітетом Костянтинівської сільської ради Сарненського району Рівненської області (а.с.6).

Згідно висновку органу опіки та піклування Дубенської міської ради від 20 січня 2015 року, орган опіки та піклування Дубенської міської ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 щодо сина ОСОБА_1 (а.с.26-28).

Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов"язку батьківського піклування щодо неї.

Згідно ч.1 п. 2 ст. 164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини.

Пленум Верховного Суду України в п.п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз'яснив, що позбавлення батьківських прав... є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов»язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєння нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов»язками.

Таким чином, суд вважає, що в судовому засіданні знайшли своє підтвердження, обставини викладені у позовній заяві.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 10, 60, 212, 215, 224-226 ЦПК України, ст.164, 165 СК України, ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Дубенської міжрайонної прокуратури в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Служба у справах дітей Дубенської міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - задоволити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, відносно її неповнолітнього сина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Заочне рішення може бути переглянуте Дубенським міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Рівненської області через Дубенський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: