АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/49/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 27 ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретаріОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 01 жовтня 2014 року у справі за позовом ПАТ "Брокбізнесбанк" до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши ОСОБА_6, адвоката ОСОБА_7, які підтримали доводи апеляційної скарги, та представника ПАТ "Брокбізнесбанк", який на них заперечував, судова палата, -

в с т а н о в и л а :

В червні 2012 року ПАТ "Брокбізнесбанк" звернулось до суду з позовом до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позивач посилався на те, що 13 червня 2007 року між АБ "Брокбізнесбанк", який змінив свою назву на ПАТ "Брокбізнесбанк", та ОСОБА_6 було укладено кредитний договір № 126п-2007, згідно якого остання отримала кошти в сумі 12000 доларів США строком до 12 червня 2009 року зі сплатою 15% річних. Відповідачка зобов'язувалась щомісячно погашати кредит в сумі 500 доларів згідно погодженого сторонами кредитного договору графіку.

В порушення взятих на себе зобовязань, відповідачка не дотрималася умов кредитного договору в частині своєчасного погашення суми кредиту.

Станом на 28 травня 2012 року утворилася заборгованість за кредитним договором, яка складає 4601,25 доларів США, що еквівалентно 36775 грн.49 коп..

На підставі наведеного, ст. ст. 16, 509, 527, 530, 553, 554, 610, 625, 629, 1046, 1049, 1054 ЦК України, позивач просив суд стягнути з ОСОБА_6 заборгованість за кредитним договором в сумі 36775 грн. 49 коп. та судові витрати.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 01 жовтня 2014 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ПАТ "Брокбізнесбанк" заборгованість за кредитним договором № 126п-2007 від 13 червня 2007 року в сумі 36775 грн. 49 коп. та судовий збір 367,75 грн..

В апеляційній скарзі ОСОБА_6, вважаючи дане рішення незаконним, таким, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити ПАТ "Брокбізнесбанк" в задоволенні позовних вимог.

Обговоривши матеріали справи, судова палата вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Стягуючи з ОСОБА_6 на користь ПАТ "Брокбізнесбанк" заборгованість за кредитним договором № 126п-2007 від 13 червня 2007 року в повному обсязі - в сумі 36775,49 грн., - в задоволення позову, суд виходив з того, що відповідачка отримала особисто суму кредиту за укладеним кредитним договором, більше року погашала особисто цей кредит, прийнявши на себе зобовязання щодо його виконання. Висновок експерта щодо імовірного виконання підпису від імені відповідачки в додатковій угоді носить характер припущення, в іншій частині висновку експертом наведені підстави неможливості надання відповіді щодо підписів від імені відповідачки в анкеті та кредитному договорі в звязку з тим, що досліджувальні зразки підписів мають як розбіжності так і значний обсяг співпадаючих ознак.

Проте, з цим не можна погодитися.

З матеріалів справи вбачається, що 13 червня 2007 року між Акціонерним Комерційним «Брокбізнесбанком», найменування якого після проведення реєстрації змін юридичної особи 22.05.2010 року було змінено на Публічне акціонерне товариство "Брокбізнесбанк", в особі Черкаської філії та ОСОБА_6 було укладено кредитний договір № 126п-2007, за умовами якого банк надає позичальнику кредит в сумі 12000 доларів США для споживчих потреб на строк до 12 червня 2009 року зі сплатою 15% річних. Згідно пунктів 3.2 ; 3.2.1; 3.2.2 договору банк зобовязується відкрити позичальнику позичковий рахунок для видачі кредиту; перерахувати кредит на розрахунковий рахунок позичальника, або інший вказаний позичальником рахунок по його письмовій заяві, або надати готівкою.

З умовами п.4.1 договору позичальник повертає кредит згідно п.2.1. договору та графіку погашення, що є невідємною частиною даного договору та сплачує відсотки щомісячно не пізніше 30-го числа звітного місяця за весь звітний місяць.

Згідно п.4.3 договору у разі несвоєчасного погашення позичальником кредиту або відсотків за його користування згідно п.4.1 цього договору списання коштів, відповідно до наказу про примусову сплату боргового зобовязання здійснюється банком при надходження грошових коштів на поточний рахунок позичальника шляхом його дебетування з оформленням даної операції меморіальним ордером.

За п. 5.1 договору у випадку несвоєчасного погашення кредиту, позичальник сплачує банку 30 % річних від суми простроченої заборгованості, у випадку несвоєчасного погашення відсотків за користування кредитом позичальник сплачує пеню, яка нараховується, виходячи з подвійної ставки НБУ від суми непогашеної заборгованості за кожний день прострочки (ар.спр.4-5).

Посилаючись на те, що в порушення взятих на себе зобовязань відповідачка не дотримується умов кредитного договору в частині своєчасного погашення суми кредиту і станом на 28 травня 2012 року прострочена заборгованість за кредитом становить 4500,0 доларів США, відсотки за користування кредитом 101,25 доларів США, а загальна заборгованість складає 4601,25 доларів США, (що в еквіваленті по курсу НБУ становить 36775,49 грн.), позивач просив стягнути з ОСОБА_6 на свою користь визначену суму боргу.

Заперечуючи проти позову, ОСОБА_6 стверджує, що кредитний договір № 126п-2007 від 13 червня 2007 року з АК "Брокбізнесбанк" не укладала, його не підписувала, ніякого кредиту коштів не отримувала, та фактично й не погашала цей кредит. В звязку з цим відповідачка та адвокат, який представляв її інтереси, заявили клопотання про призначення почеркознавчої експертизи на підтвердження доводів відповідачки, а також витребувати у банка оригінали кредитного договору від 13.06.207 року (№ 126п-2007), додаткової угоди № 1 до нього, анкети позичальника ОСОБА_6, графіку погашення кредиту як невідємної частини кредитного договору, квитанцій про сплату коштів на погашення кредиту, - для використання цих документів при проведенні експертизи.

Встановлено, що виконуючи такий запит суду за клопотанням відповідачки, ПАТ "Брокбізнесбанк" не надав оригіналів таких основних документів як видатковий (касовий чи меморіальний) ордер на видачу кредиту саме відповідачці ОСОБА_6, заяву останньої на видачу кредиту, не надав платіжних доручень чи квитанцій за 2007 рік, за якими, як наполягає позивач, і стверджує суд, саме відповідачкою погашався кредит.

Таким чином, банк не підтвердив належним чином виконання ним в даному випадку свого основного обовязку згідно укладеного кредитного договору № 126п-2007, передбаченого в наведеному вище п.3.2.2. договору, а саме видачу кредиту в обумовленій сумі позичальнику за договором, що заперечує на правомірність вимоги банка про витребування суми наданого кредиту з відповідачки ОСОБА_6.

Посилання представника позивача (банку) і суду в даному випадку на акт про відбірку до знищення документів, які не підлягають зберіганню, від 14 квітня 2013 року і знищення згідно цього акту всіх касових документів, розрахункових платіжних відомостей, касових журналів, меморіальних документів по внутрішньобанківським рахункам за 2006-2007 рік, - не заслуговують на увагу, оскільки є досить сумнівними (ар.спр.58-59). Навряд чи можна взнати виправданим знищення будь-яких документів по виданому але не погашеному в значній сумі кредиту, особливо документів щодо його видачі.

Необґрунтованим є висновок суду про те, що доводи представника відповідача про неотримання кредитних коштів спростовуються даними виписки по особливому рахунку позичальника про перерахування кредиту та систематичне щомісячне його погашення позичальником до жовтня 2008 року.

З наданої в матеріали справи виписки по особливому рахунку № 0801 за період з 01.06.2007 р. по 31.12.2008 р. на імя ОСОБА_6, з наданого розрахунку заборгованості позичальника ОСОБА_6 за кредитним договором № 126п-2007 від 13 червня 2007 року станом на 28.05.2012 року дійсно, вбачається, що кредит за вказаним кредитним договором до травня 2008 року погашався регулярно, потім не регулярно, і останній платіж в 500 доларів США було внесено банку 03.10.2008 року (ар.ср.41-47).

Проте, даних ким саме погашався цей кредит у 2007 році, як вище зазначалось, не збереглося, відповідачка ОСОБА_8 свою участь в погашенні кредитної заборгованості по вказаному кредитному договору заперечує, а з наданих в справу банком заяв на переказ готівки за 2008 рік від імені платника по кредитному договору № 126п-2007 від 13.06.2007 року ОСОБА_6 вбачається, що в графі «підпис платника» підписи виконані не відповідачкою ОСОБА_6, а сторонньою особою (ар.спр.83-90).

Необхідно зазначити, що такий факт практично визнав в засіданні суду першої інстанції 24 вересня 2014 року представник ПАТ "Брокбізнесбанк" ОСОБА_9 На заявлене представником відповідачки ОСОБА_7 клопотання про призначення судово-почеркознавчої експертизи щодо визначення належності відповідачці ОСОБА_6 чи сторонній особі підписів в графі «підпис платника» у вищезгаданих заявах за 2008 рік на переказ готівки в погашення кредитної заборгованості за вище вказаним кредитним договором представник банку ОСОБА_9 заявив, що не заперечує проти проведення експертизи, однак вона також буде носити ймовірний характер, маючи на увазі явну несхожість підписів на заявах на переказ готівки з підписами від імені ОСОБА_6 на оригіналах кредитного договору, анкети та решти наданих банком документів.

Частиною першою ст. 61ЦК України передбачено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

В даному випадку слід прийняти як факт, що не відповідачкою ОСОБА_6 підписані заявки на переказ готівки за 2008 рік, оформлені банком в погашення кредитної заборгованості за вищезгаданим кредитним договором № 126п-2007 від 13.06.2007 року, оскільки відповідачка на цьому наполягала, а представник позивача ОСОБА_9 визнав такий факт.

Згідно висновку судової почеркознавчої експертизи № 1/257 від 19.06.2014 року підпис від імені ОСОБА_6 в додатковій угоді № 1 до кредитного договору № 126п-2007 від 13.06.2007 року між ПАТ "Брокбізнесбанк"та ОСОБА_6 виконаний, ймовірно, не ОСОБА_6, а іншою особою.

Встановити, чи виконані підписи від імені ОСОБА_6 в кредитному договорі № 126п-2007 від 13.06.2007 року, в анкеті позичальника фізичної особи на імя ОСОБА_6 та в графіку погашення до кредитного договору № 126п-2007 від 13.06.2007 року самою ОСОБА_6 чи іншою особою не видалось можливим з причин, зазначених в дослідницькій частині.

А з останньої вбачається, що з аналізу виявлених ознак (підписів) встановлено, що ні співпадаючі ні розбіжні ознаки не можуть бути основою для позитивного чи негативного висновку.

Співпадаючі ознаки достатньо чисельні, але враховуючи наявність розбіжних ознак, простоту досліджувальних підписів, відносно повільний темп виконання та наявність ознак зниження координації рухів, - не можуть бути покладені в основу позитивного висновку (можуть бути ознаками, що виникли при виконанні підписів з ретельним наслідуванням дійсних підписів ОСОБА_6О.).

Що стосується розбіжних ознак, о вони також не дозволяють зробити висновок, що підписи виконані іншою особою, з наслідування підписів ОСОБА_6, так як можуть бути ознаками почерку ОСОБА_6, які не проявились в наданих на експертизу зразках (кількість наданих зразків обмежена), а також ознаками, які обумовлені дією на процес письма сбиваючих» факторів(наприклад, навмисна зміна почерку) (ар.спр.101-10).

Все вищенаведене, на думку судової палати, спростовує висновок суду про те, що підписанням кредитного договору, фактом отримання і використання кредиту, частковим погашенням підтверджено, що відповідачка в повному обсязі ознайомлювалась з умовами кредитування в банку та орієнтовною сукупною вартістю кредиту і прийняла на себе зобовязання щодо його виконання.

Аналізуючи матеріали справи, слід визнати, що беззаперечних доказів щодо факту отримання кредитних коштів за вказаним кредитним договором № 126п-2007 від 13.06.2007 року, використання таких, часткового погашення кредитної заборгованості відповідачкою ОСОБА_6 та й доказів підпису нею кредитного договору, заявок на погашення заборгованості по договору кредиту позивачем не надано і в судовому засіданні не встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Остання, до речі, вказує на підстави звільнення від доказування, в переліку яких є така підстава, як обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі (які не підлягають доказуванню), про що йшлося вище.

Таким чином, позивачем не доведено факту видачі кредиту за вказаним кредитним договором № 126п-2007 від 13.06.2007 року саме ОСОБА_6, факту використання нею кредитних коштів і погашення кредитної заборгованості в будь-якому обсязі за зазначеним кредитним договором , та й факту підпису відповідачкою цього договору, що заперечує на висновок суду про те, що відповідачка прийняла на себе зобовязання щодо його виконання і з неї слід стягнути кредитну заборгованість.

На користь такого висновку свідчить і той факт, що згідно наданої банком довідки про доходи від 12.06.2007 року з матеріалів кредитної справи, виданої генеральним директором ТОВ «Олєкс» ОСОБА_10, ОСОБА_6 працювала менеджером даного товариства та отримувала зарплату в період з грудня 2006 року по травень 2007 року (ар.спр.56).

Згідно ж даних трудової книжки ОСОБА_6, вона з 31.01.2006 року працювала виконавчим директором ТОВ «Мандарин», наказ про прийняття на роботу виданий генеральним директором ОСОБА_11, і звільнена за ст. 38 КзПП України з 03.11.2008 року. А 23.03.2009 року ОСОБА_6 прийнята на роботу в ТОВ «Олєкс» генеральним директором, запис в трудовій про це вчинений ОСОБА_6 як засновником ТОВ «Олєкс» (ар.спр.135-137).

Виходить, що укладаючи кредитний договір і видаючи значну суму кредиту, банк належним чином не перевірив особу позичальника та його матеріальну спроможність щодо погашення кредиту.

Виходячи з вище викладеного, судова колегія вважає, що внаслідок недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, рішення суду, висновки якого, таким чином, не відповідають обставинам справи, підлягає до скасування з ухваленням нового рішення у відповідності з встановленими обставинами, - про відмову в задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 316, 317, 218 315, ЦПК України, судова палата,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задоволити частково.

Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 01 жовтня 2014 року по даній справі скасувати.

В задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства "Брокбізнесбанк" до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в касаційному порядку протягом 20 днів.

Головуючий :

Судді :