Справа № 366/1190/15-ц
Провадження № 2/366/266/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2015 року Іванківський районний суд Київської області у складі : головуючої - судді Слободян Н.П., при секретарі Мартовицькій Н.Є., розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Іванків Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Шпилівської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся в суд до відповідача з даним позовом посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла його тітка ОСОБА_3, після якої залишилась спадщина у вигляді жилого будинку з господарськими будівлями в АДРЕСА_1 та земельної ділянки, розташованої за тією ж адресою, площею 0,1236 га, призначеної для будівництва та обслуговування жилого будинку. Все своє майно ОСОБА_3 заповіла позивачу, склавши 15.09.2004 року заповіт, посвідчений секретарем Шпилівської сільської ради Іванківського району.

Після смерті ОСОБА_3 , позивач прийняв спадщину, подавши до приватного нотаріуса Іванківського районного нотаріального округу Ющенко Л.В. заяву про прийняття спадщини, який на даний час виконує дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на жилий будинок. У видачі такого свідоцтва на земельну ділянку площею 0,1236 га, призначену для будівництва та обслуговування жилого будинку, йому відмовлено, оскільки земельна ділянка набута спадкодавицею шляхом її спадкування після смерті чоловіка - ОСОБА_5, що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за законом, яке не було зареєстроване за життя тітки, тому і не розцінюється нотаріусом як належний правовстановлюючий документ на земельну ділянку. Позивач просив визнати його право власності на зазначену вище земельну ділянку.

У судове засідання сторони не з*явилися, позивач написав заяву про те, що позов підтримує, просить справу розглядати без його участі.

Представник відповідача у судове засідання не з*явився, надіславши суду лист, у якому позовні вимоги визнають, і просять справу розглядати без участі сільської ради.

Суд, вивчивши докази, якими обгрунтовуються позовні вимоги, приходить до висновку про задоволення позову як обгрунтованого доказами.

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, що підтверджується свідоцтвом про її смерть.

За життя ОСОБА_3 все своє майно, заповіла своєму племіннику ОСОБА_1.

Отже позивач є спадкоємцем за заповітом.

Після смерті ОСОБА_3- ІНФОРМАЦІЯ_1 року - відкрилася спадщина. Як вбачається з постанови приватного нотаріуса Іванківського районного нотаріального округу Київської області Ющенко Л.В. № 02-14-60 від 08.05.2015 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 0,1236 га, яка розташована в АДРЕСА_1 надану для будівництва та обслуговування жилого будинку, так як свідоцтво про право на спадщину за законом, видану Іванківською районною державною нотаріальною конторою Київської області 09.07.2004 року за реєстровим № 3336 не було зареєстровано (не здійснено державну реєстрацію права власності на земельну ділянку) за життя ОСОБА_3

09.07.2004 року ОСОБА_3 отримала в Іванківській районній державній нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно свого чоловіка - ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, а саме:1/2 частину жилого будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходиться в АДРЕСА_1 та земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку розміром 0,12.36 га, яка знаходиться за тією ж адресою. У Свідоцтві про право на спадщину за законом на земельну ділянку чітко зазначено, що свідоцтво підлягає реєстрації у відділі земельних ресурсів Іванківської РДА та у Шпилівській сільській раді. ОСОБА_3 такої реєстрації свого права власності у відділі земельних ресурсів не здійснила, відповідно не оформила і державного акту про право на спадщину на своє ім'я на вказане спадкове майно. Оскільки вимога реєстрації ОСОБА_3 не була виконана, фактично нотаріусом відмовлено позивачу , як спадкоємцю, у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, мотивуючи саме відсутністю правовстановлюючого документу.

Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Як роз'яснено в п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування /зі збереженням її цільового призначення/ при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно зі ст. 126 ЗК України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначає підстави для державної реєстрації прав та їх обтяжень.

Як встановлено судом на ім'я ОСОБА_5 було оформлено державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,1236 га, призначеної для будівництва та обслуговування жилого будинку, яка знаходиться в АДРЕСА_1 і був зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1598, яку успадкувала ОСОБА_3, отримавши Свідоцтво про право на спадщину за заповітом 09.07.2004 року. Оскільки це свідоцтво не пройшло державну реєстрацію, відповідно ОСОБА_3 не отримала правовстановлюючого документа на своє ім'я, і позивач, як спадкоємець, не має можливості оформити спадщину на земельну ділянку.

Відповідно до п. 23 наведеної вище в рішенні Постанови Пленуму Верховного Суду України, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

При вирішенні даного спору судом враховуються ті обставини, що спадкодавцю - ОСОБА_5 - належала земельна ділянка, право власності на яку було підтверджено Державним актом про право власності на землю. Після його смерті вказана земельна ділянка була успадкована за заповітом його дружиною ОСОБА_3, яка отримала Свідоцтво про право на спадщину за законом 09.07.2004 року. Проте, не здійснила його державну реєстрацію.

Переоформлення державного акта і його реєстрація при спадкуванні права власності на земельну ділянку, відповідно до вимог ст. 1299 ЦК України та ст. 125 ЗК України, є обов'язковою процедурою для набуття права власності на цю земельну ділянку.

Після отримання свідоцтва про право на спадщину за законом ОСОБА_3 фактично отримала право володіння і користування успадкованою земельною ділянкою, проте через не проведення його державної реєстрації відповідно до закону не набула права розпорядження нею.

До переоформлення державного акта на земельну ділянку і його реєстрації, виходячи з умов частини 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець має певні майнові права на цю ділянку, які засвідчуються свідоцтвом про право на спадщину.

З викладеного вище вбачається, що оскільки усічене право власності у ОСОБА_3 на земельну ділянку все таки існувало, то воно входить до складу об'єму спадщини і, відповідно, може бути успадковане спадкоємцями, зокрема, позивачем, оскільки інший порядок для набуття позивачем права на вказану земельну ділянку законодавством не визначений.

На підставі наведеного, ст. 1220-1223, 1225, 1258, 1261, 1268, 1269, 1270, 1296, 1299 ЦК України, керуючись ст. 5, 6, 8, 57, 60, 64, 174, 197, 213- 215 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати право власності ОСОБА_1 на спадкове майно, що залишилось після смерті ОСОБА_3, а саме:

на земельну ділянку площею 0,1236 га: АДРЕСА_1, яка належала ОСОБА_5 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії КВ № 036380 та зареєстрованого у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1598, яку успадкувала ОСОБА_3 на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого державним нотаріусом Іванківської районної державної нотаріальної контори 09.07.2004 року по спадковій справі № 2-15-315 за 2004 рік, проте на провела його державну реєстрацію.

Рішення може бути оскаржене в Апеляційний суд Київської області через Іванківський районний суд шляхом подачі протягом 10 днів з моменту його проголошення апеляційної скарги.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку заяву не було подано. У разі подання апеляційної скарги, якщо рішення не скасовано після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: