У Х В А Л А

Справа № 183/6227/14

№ 2-з/183/106/15

28 вересня 2015 року м.Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Парфьонова Д.О., за участю секретаря судового засідання Соловйової Т.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області клопотання ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні та розпорядженні житловим приміщенням, вселення, зобов`язання повернення житлового приміщення, відшкодування збитків,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, з урахуванням уточнених позовних вимог, про усунення перешкод в користуванні та розпорядженні житловим приміщенням, вселення, зобов`язання повернення житлового приміщення, відшкодування збитків.

16 червня 2015 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову, згідно якої позивач просить забезпечити його позов шляхом накладення заборони здійснювати дії по відчуженню домоволодіння і земельних ділянок 0.4923 га за адресою вул. Чкалова №10 в селі Миколаївка Новомосковського району Дніпропетровської області, передана головуючому судді 18 червня 2015 року.

Заяву обґрунтовано тим, що на виконання рішення Жовтневого районного суду Дніпропетровська від 09 січня 2014 року по справі №201/7757/13-ц про стягнення з позивача авансу в сумі 80930 гривень по договору купівлі-продажу нерухомості і земельних ділянок по вул.Чкалова №10 в селі Миколаївка Новомосковського району Дніпропетровської області 17 червня 2014 року ВДВС Жовтневого району м.Дніпропетровська відкрито в виконавче провадження ВП №43693707. 15 червня 2015 року в Жовтневому районному суді м.Дніпропетровська оскаржено дії державного виконавця в зв`язку з виконавчими діями по виконавчому листу №201/7757/13-ц від 12 червня 2014 року, який не підлягає виконанню. Однак, державний виконавець 12 червня 2015 року описав приватні домоволодіння і земельні ділянки по вул.Чкалова №10 в селі Миколаївка та без будь яких повідомлень позивача неправомірно здійснює прожає ОСОБА_3І домоволодіння і земельні ділянки позивача по вул. Чкалова №10 в с.Миколаївка Новомосковського району Дніпропетровської області. Опис і продаж ОСОБА_3І нерухомості і земельних ділянок по вул.Чкалова №10 в селі Миколаївка реально не дасть можливості виконати можливе рішення суду по справі №183/6227/14 по позову про усуненню перешкод у користуванні та розпорядженні нерухомою власністю шляхом виселення, відновлення стану домоволодіння до порушення, вселення позивача і його дружини в приватний будинок, відшкодування збитків в розмірі 189647,18 гривень.

Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 червня 2015 року в задоволенні заяви про забезпечення позову відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 вересня 2015 року ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 червня 2015 року скасовано, передано питання на новий розгляд суду першої інстанції. Підставою для скасування ухвали суду першої інстанції зазначено постановлення ухвали без дослідження судом матеріалів виконавчого провадження ВП №43693707, рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 09 січня 2014 року, ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15 червня 2015 року. Справа отримана суддею 28 вересня 2015 року.

Згідно ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши матеріали заяви про забезпечення позову, суд вважає за необхідне, з урахуванням позиції, висвітленій в ухвалі Апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 вересня 2015 року відмовити в задоволенні заяви позивача з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 151, 152 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Позов забезпечується забороною вчиняти певні дії, зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно з п.1, 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч. 4 ст. 151 ЦПК України), якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як наведено в п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9, вирішуючи питання щодо застосування певного виду забезпечення позову, суди повинні виходити з того, що наведений у ч. 1 ст. 152 ЦПК України, перелік видів такого забезпечення не є вичерпним, тому за наявності відповідного клопотання можуть бути застосовані й інші його види, але з урахуванням обмежень, установлених ч. 4 зазначеної статті. Недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили.

Як зазначено заявником в поданій заяві відчуження домоволодіння позивача здійснюється виконавчою службою на виконання судового рішення у справі № 201/7757/13-ц. Як свідчить наявна в справі копія виконавчого листа, виданого на виконання рішення суду у справі № 201/7757/13-ц 19 січня 2014 року, суд вирішив позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення коштів, переданих в якості авансу задовольнити частково та стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 80930 грн., що були передані йому в якості авансу. Внаслідок чого забезпечення позову шляхом покладення заборони стягнення у справі, яка не стосується прав власності на нерухоме майно, а стосується усунення перешкод в користуванні та розпорядженні, відшкодування завданих користуванням майном збитків - буде фактичним зупиненням виконання судового рішення в іншій цивільній справі, що набрало законної сили. Вимоги, які заявляє позивач у заяві про забезпечення позову жодним чином не стосуються обсягу позовних вимог у цивільній справі № 183/3817/14.

Крім того позивачем як до заяви про забезпечення позову так і до матеріалів позовної заяви не надано доказів, на підтвердження обставин, викладених в заяві про забезпечення позову. Зокрема - матеріалів виконавчого провадження ВП №43693707, рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 09 січня 2014 року, ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15 червня 2015 року, доказів неможливості самостійного отримання та подання означених доказів суду не подано, внаслідок чого суд, з урахуванням скороченого порядку розгляду заяви про забезпечення позову, передбаченого ст.153 ЦПК України, позбавлений можливості пересвідчитися в наявності чи відсутності обставин, покладених в обґрунтування заяви.

Посилання на неправомірність дій державного виконавця під час виконання судового рішення, не є належною підставою для висновку про наявність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову, оскільки, за викладених заявником обставин є предметом судового розгляду суду, який видав виконавчий документ в порядку, визначеному розділом VII ЦПК України.

За таких обставин, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 151, 152 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Новомосковський міжрайонний суд Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 5-ти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Д.О. Парфьонов