Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/2593/15-ц Провадження № 2/711/1424/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2015 року Придніпровський районний суд м . Черкаси в складі :

- головуючого Клочко О.В.

- при секретарі Литовченко О.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м . Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини

В С Т А Н О В И В :

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини, вказуючи , що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 з 22 листопада 2001 року.

Відповідач подав позов про розірвання шлюбу , справа перебуває у Придніпровському районному суді м . Черкаси, проте рішення на час подачі даного позову у справі не прийнято.

Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджено свідоцтвом про народження дитини серії 1-СР №153577 від 2.11.2004 року.

Рішенням апеляційного суду Черкаської області від 15 липня 2014 року з ОСОБА_2 на її користь стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 гривень.

Відповідно до положень Сімейного Кодексу України аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини.

Але, в окремих випадках, за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові, що визначено ст.185 СК України.

Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Тобто, додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини.

Відповідач ОСОБА_2 в добровільному порядку не бере участі у додаткових витратах на дитину.

Так, їхня дитина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, має ряд захворювань: атопічний дерматит безперервно рецидивуючий перебіг, що підтверджується даними консультативних висновків лікаря дерматолога Черкаської дитячої поліклініки №2 від 5.12.2013 року та від 17.12.2014 року, а також довідками дільничного лікаря педіатра від 16.05.2014 року та від 4.06.2014 року, якими підтверджена необхідність санаторно курортного лікування.

Крім того , дитина хворіє на вегето судинну дистонію по змішаному типу, що підтверджується довідкою Черкаської дитячої поліклініки №2 від 21.01.2014 року.

Також, неповнолітній ОСОБА_3 хворіє на правобічний поперековий сколіоз 1 ступеню, що підтверджується довідкою ЧЗО санаторної школи інтернату №14 від 29.04.2014 року, У дитини також встановлено гострий середній карієс, що підтверджується довідкою Черкаської міської дитячої стоматологічної поліклініки від 25.11.2014 року №329 та даними товарного чеку від 24.11.2014 року на суму 700 гривень.

Загальні витрати на лікування дитини склали 3012,03 гривень, що підтверджено квитанціями та чеками з аптек м . Черкаси на вказану суму.

З метою лікування та покращення здоровя дитини , вона змушена займатися оздоровленням неповнолітнього ОСОБА_3

Так, оздоровлення дитини відбувалося в санаторії ЗАТ «Кудепста» / м . Сочі, Російська Федерація / та на побережжі Азовського моря в м. Генічеськ / Херсонська область, Україна / з урахуванням проїзду та вартості путівки / 38080 руб., що еквівалентно при покупці рублів в Україні становить 14851,20 гривень /.склало 18744,59 гривень.

Це підтверджується квитками «Укрзалізниці» від 28.06.2014 року, 22.07.2014 року, 28.07.2014 року, 24.08.2014 року, копією відривного талону до санаторно курортної путівки за № 002525.

Також, неповнолітній ОСОБА_3 приймає участь в мистецьких та спортивних гуртках.

Так, ОСОБА_3 відвідує:

- гурток англійської мови - вартість одного заняття 50 гривень, всього ОСОБА_3 відвідує 8 занять у місяць, вартість таких занять за 5 місяців становить 2000,0 гривень ./ з вересня 2014 року по січень 2015 року / .

- танцювальний гурток вартість занять 200,0 грн. у місяць , з вересня 2014 року по грудень 2014 року вартість становить 800,0 гривень, що підтверджується довідкою від 6.11.2014 року.

- тренування з боротьби в період з лютого 2014 року по травень 2014 року - 160,0 грн. у місяць, що підтверджується довідкою СШ «Вікторія» від 27.05.2014 року, загальна вартість занять становить 640,0 гривень.

- тренування з боротьби в період з вересня 2014 року по січень 2015 року включно, вартість таких тренувань у місяць становить 180,0 гривень, тренування почалися з середини вересня і після новорічних свят з середини січня / , що загалом становить 720,0 гривень та це підтверджується довідкою СШ «Вікторія» від 22 січня 2015 року.

- тренування з боротьби джиу-джитсу 130,0 грн. на протязі трьох місяців / з березня 2014 року по травень 2014 року / , що загалом становить 390,0 гривень, що підтверджується довідкою ЧОО АДДУ від 28.10.2013 року №2.

- тренування з боротьби джиу джитсу вартість заняття 160,00 грн. у місяць, які були здійснені в період з жовтня 2014 року по грудень 2014 року включно / , загальна сума становить 480,0 грн., що підтверджується довідкою ЧОО АДДУ від 29.11.2014 року.

- тренування з плавання 160,0 грн. у місяць / лютий травень 2014 року / , загальна сума становить 640,0 грн., що підтверджується довідкою ДЮСШ від 3.04.2014 року №6.

Крім того , в додаткові витрати входить проїзд дитини до школи , а також до місця тренувань з плавання.

Так, проїзд до школи за період з січня по травень 2014 року становить 1500,0 грн., а з вересня по грудень 2014 року -1440,0 гривень., проїзд до басейну / за період з лютого по травень 2014 року становить 320,0 гривень.

Всього , за проїзд сплачено 3260,0 гривень. / розрахунок надано до позовної заяви / .

За її розрахунком загальна вартість додаткових витрат на розвиток дитини , відпочинок, лікування та оздоровлення за 2014 рік складає 30686,59 гривень.

Зважаючи на положення ст..141 СК України щодо рівності прав і обовязків щодо дитини, вважає, що відповідач має сплатити на її користь половину витрачених додаткових витрат на дитину, а саме , 15343,31 гривень.

Відповідно до ст..27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року держави учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Батько / ки / або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст..141 СК України мати , батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини, не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини.

Відповідно до ст..180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно до ст.185 СК України той з батьків , з кого присуджено стягнення аліментів на дитину , а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не були подані, зобовязані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами / розвитком здібностей дитини, її хворобою , каліцтвом , тощо / .

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину, в разі спору, визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Таким чином , участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обовязком батька / матері / незалежно від сплати ним / нею / аліментів, і закон не передбачає можливості повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі виникнення спору.

Просила суд стягнути з ОСОБА_2 на її користь половину вартості додаткових витрат на дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 , що складає 15343,31 гривень.

27.07.2015 року позивачка ОСОБА_1 надала суду позовну заяву із збільшеними позовними вимогами, відповідно до яких просила суд стягнути з відповідача ОСОБА_2 на її користь 28280,48 гривень , що складає половину вартості додаткових витрат на дитину за період з січня 2014 року по липень 2015 року.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_4 позовні вимоги підтримали.

Відповідач ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_5 позовні вимоги не визнали, надавши письмові заперечення на позов від 22.09.2015 року.

Заслухавши пояснення сторін та їх представників , дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають до задоволення , виходячи з наступних підстав.

За обставинами справи , вбачається , що ОСОБА_1 27 лютого 2014 року зверталася до суду з позовними вимогами про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та додаткових витрат наперед.

Рішенням Придніпровського районного суду м . Черкаси від 29 травня 2014 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 в грошовій сумі 1000,0 гривень щомісячно , починаючи з 27.02.2014 року та до повноліття дитини. Також, стягнуто судовий збір в сумі 243,60 грн., а в решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу на рішення суду.

Відповідно до рішення апеляційного суду Черкаської області від 15 липня 2014 року , вбачається, що рішення Придніпровського районного суду м . Черкаси від 29 травня 2014 року змінено в частині часткового задоволення вимог про стягнення аліментів у твердій сумі 1000 грн. щомісячно до повноліття дитини.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі 1500,0 гривень, починаючи з 27.02.2014 року до повноліття дитини.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Таким чином , в частині позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат відмовлено.

Відповідно до п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» до передбаченої ст.185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини викликаних особливими обставинами / розвитком її здібностей, хворобою , каліцтвом, тощо / можна притягати лише батьків.

У цих випадках йдеться про фактично завдані або передбачені витрати, тому , їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Відповідно до вказаного рішення суду ,вказується , що ОСОБА_1 « не доведено та не обґрунтовано відповідними документами, що дитина страждає на тяжке захворювання або потребує операції, що свідчить про необхідність збільшення витрат на придбання ліків, спеціальний медичний огляд, санаторно-курортне лікування».

Крім того , «посилання апелянта, що нею в достатній мірі надано докази для підтвердження витрат в звязку із хворобливістю дитини і необхідністю додаткових витрат не підлягають задоволенню, оскільки видана довідка лікаря носить рекомендаційний характер, незалежного комісійного висновку лікарів немає про обовязковість саме такого виду санаторно-курортного лікування ….».

Це підтверджує обставини того, що позивачка ОСОБА_1 вже зверталася до суду саме з аналогічними позовними вимогами та висували їх на розсуд суду , починаючи з 2014 року та фактично обґрунтовувала вимоги хворобливим станом дитини, необхідністю санаторно курортного лікування та необхідністю в оздоровленні, які не визначені судом як особливі обставини.

Поданий ОСОБА_1 даний позов про стягнення додаткових витрат обґрунтовується тими самими обставинами.

Відповідно до вказаної ст.185 СК України маються на увазі додаткові витрати , а не додаткове стягнення коштів на утримання дитини.

Аліменти потрібні щоб забезпечити нормальні матеріальні умови життя дитини.

Разом з тим , в окремих випадках, в силу особливих обставин, необхідні , крім звичайних, значні додаткові витрати.

А тому , розмір стягуваних додаткових витрат має визначатися в залежності від понесених або передбачуваних витрат.

А тому , суд , вважає обґрунтованими посилання відповідача ОСОБА_2 та її представника в частині того , що додаткові витрати мають обґрунтовуватися саме особливими обставинами.

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину у разі виникнення спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Визначення обставин, які можуть бути визнані істотними закон відносить до компетенції суду, який розглядає позов про визначення розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину, зумовлених особливими обставинами.

У будь якому разі істотними є такі обставини, як стан здоровя, матеріальне становище відповідача, наявність у нього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних дружини або чоловіка, батьків, повнолітніх дітей, тощо.

Так, відповідно до ст.185 СК України той з батьків , з кого присуджено стягнення аліментів на дитину , а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не були подані, зобовязані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливим обставинами / розвитком здібностей дитини, її хворобою , каліцтвом , тощо / .

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Таким чином , участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обовязком батька / матері / незалежно від сплати ним / нею / аліментів, і закон не передбачає можливості повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі виникнення спору.

Досліджуючи надані ОСОБА_1 документальні підтвердження в обґрунтування позову щодо додаткових витрат , обставини, якими позивачка доводить наявність хвороб та обовязковість лікування сина за вказаними діагнозами - атопічний дерматит, вегето судинна дистонія по змішаному типу, гострий середній карієс, то до позовної заяви додано лише медичні довідки з поліклініки без призначення лікування, в яких вказується про перебування дитини на обліку з діагнозом ЧДХ / часто довготривалохворіюча дитина / , атенічний дерматит, вегето- судинна дистонія по змішаному типу / , довідка від 16.05.2014 року з дитячої поліклініки №2 , довідка цієї поліклініки від 14.06.2014 року, довідка від 21.01.2014 року , тощо /.

Разом з тим , відсутні документальні докази про те, що дитина потребує спеціального медичного огляду, санаторно курортного лікування , проведення операції, збільшення витрат на придбання ліків, тощо.

Суд вважає, що вищевказані довідки не містять не містять особливих обставин, з якими повязується необхідність стягнення додаткових витрат з відповідача , а вони містять інформацію про стан здоровя дитини станом на той чи інший період .

Ці докази не вказують на особливість обставин, таких як необхідність оперативного втручання , тривалого та дорогого лікування.

При цьому , суд вважає, що стягнення аліментів за рішенням апеляційного суду від 15 липня 2014 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 , цілком передбачає / враховує / і витрати , які повязуються із поточними життєвими витратами , в тому числі і на лікування різного роду не тяжких захворювань.

Слід зазначити , що довідки носять чисто інформативний характер про наявність встановлених діагнозів без підкріплення їх відповідними документальними даними про реальне проведене лікування дитини та підтвердженням цих витрат.

Так, суд вважає обґрунтованими посилання відповідача та її представника на те , що до поданих суду квитанцій із аптек - не додаються епікризи хвороб, призначення лікарів, тощо, що позбавляє можливості стверджувати про придбання ліків саме для дитини.

Також, встановлено , що до позовної заяви ОСОБА_1 додано багато різного роду квитанцій , чеків, разом з тим , окремі з них взагалі не зрозуміло яке мають відношення до лікування неповнолітньої дитини , призначення лікаря відсутнє, а деякі з чеків та квитанцій не містять інформацію про препарати , тощо.

Якимось чином визначити та систематизувати їх по часу використання фактично неможливо вони зібрані з різних аптек , причому деякі з них видані в один і той самий день та фактично в один і той самий час, що викликає сумнів у обєктивності їх фактичного придбання позивачкою за вказаних обставин.

Так, фіскальні чеки від 4.07.2014 року на придбання «ципрофарм кап.» в 10.45 год., 11.43 год. придбання «фармазолін кап., серветок вологих» та в 11.49 год. «амарил табл.» .в одній і тій самій аптеці по бульвару Шевченка 411 м . Черкаси, тобто , у фактичному придбанні вказаних медичних препаратів в одній аптеці з невеликим розривом у часі ніяким чином не повязується і не узгоджується із призначенням того чи іншого лікаря.

Також, позивачкою надано суду виписку з амбулаторної картки за № 297 відносно ОСОБА_3 , яка видана Черкаською міською дитячою стоматологічною поліклінікою про те, що неповнолітній ОСОБА_3 звертався з приводу гострого середнього карієсу зубів та відповідно до товарного чеку від 24.11.2014 року сплачено стоматологічні послуги на суму 700,0 гривень.

Разом з тим , не є зрозумілим , які саме стоматологічні послуги було оплачено, кому саме було надані ці послуги та не вказана їхня вартість окремо за кожні послугу, а загальне визначення цих послуг у розмірі 700,0 гривень у товарному чеку не дає підтверджень про реальну їх оплату позивачкою до стоматологічної поліклініки, будь які дані про реальну сплату цих послуг відсутні.

Більше того, відсутні обєктивні дані про саме платні послуги вказаної поліклініки.

Надані суду консультативні висновки спеціаліста на імя ОСОБА_3 про те , що він потребує стаціонарного лікування 2 / два / рази на рік, щорічного санаторно курортного лікування носить рекомендаційний характер , що прямо вказано у цих висновках від 5.12.2013 року та від 17.12.2014 року.

Дані про призначення лікарем на застосування лікарських препаратів саме з лікуванням дитини у комунальному закладі центральній районній лікарні м. Генічеськ підтверджено випискою з історії хвороби №3750 .

Разом з тим , зовсім ніяких даних не міститься про вартість вказаних медичних препаратів ,а також послуг по лікуванню захворювання, а зібрані чеки на загальну суму 3492,65 гривень не надають суду можливості встановити призначення вказаних медичних препаратів, з них незрозуміло кому саме вони призначались та придбавались та за призначенням якого саме лікаря.

Не є зрозумілим хто і яку хворобу лікував впродовж з січня 2015 року та по червень 2015 року, а вказані в товарних чеках медичні препарати не підтверджують , що вони призначені саме для лікування неповнолітнього ОСОБА_3

Суд також вважає, що позивачкою ОСОБА_1 не доведено і матеріальні витрати , понесені нею на оздоровлення дитини.

Посилання позивачки про оздоровлення сина в санаторії ЗАТ «Кудепста» м. Сочі / Російська Федерація / , вартість якого склала суму 14852,20 гривень не узгоджується із тими доказами , які нею надані до позовної заяви.

Так, позивачкою ОСОБА_1 до суду надано санаторно курортну путівку, відривні талони до путівки та квитки «Укрзалізниці» на 28.06.2014 року, 22.07.2014 року, 28.07.2014 року та 24.08.2014 року.

Відповідно до санаторно курортної путівки ЗАТ «Кудепста» тривалість лікування визначено в період з 4 серпня по 19 серпня 2014 року, вартість путівки 38080 руб.

Встановлено , що санаторій був обраний ОСОБА_1 на власний розсуд , без будь якого узгодження з відповідачем, без урахування матеріальних можливостей відповідача та ніяких призначень лікарів про оздоровлення саме в даному санаторії не було визначено , що визнала і ОСОБА_1, фактично це було власне бажання самої позивачки.

На відривному талоні відсутнє прізвище дитини, відсутня завірена копія санаторної книжки дитини з відомостями про призначене та отримане лікування.

Яким чином здійснювалося оздоровлення дитини саме в ЗАТ «Кудепста» - документальні дані підтверджень не містять.

За обставинами справи , встановлено , що 28.07.2014 року ОСОБА_1 виїхала до міста ОСОБА_5 / Російська Федерація / , а 24.08.2014 року вона повернулася додому.

Встановлено, що проїзні квитки «Укрзалізниці» від 16.06.2015 року, 26.06.2015 року, 2.07.2015 року були повернуті до каси «Укрзалізниці».

Також, в судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 не змогла надати суду чіткі і вичерпні пояснення щодо обставин придбання квитків та фактичного їх повернення до каси, та неодноразово змінювала свої пояснення з приводу придбання квитків та їх повернення .

Більше того, за аналізом обставин придбання квитків, зясовано, що квитки на 16.06.2015 року були придбані в м. Черкаси 11.06.2015 року, а повернуті до каси вже 12.06.2015 року, а квитки на 26.06.2015 року були придбані 12.06.2015 року о 10.00 год., та здані того ж дня вже о 10.37 год.

Також, встановлено , що квитки з м. Москва / Російська Федерація / до м. Київ на 2.07.2015 року були придбані в касі «Укрзалізниці» в м. Черкаси 1.07.2015 року, що може свідчити про штучне створення ситуації, за якої фактичного пересування позивачки залізничним транспортом не було здійснено, проте отримані нею документальні підтвердження квитки дають підстави для підтвердження зворотного.

Ці обставини дають суду підстави вважати про намагання позивачки ввести суд в оману, оскільки пояснити позивачка ОСОБА_1 не могла , яким чином можливо придбати квиток у м. Черкаси, і за добу виїхати з м. Москва до м . Черкаси.

Даний квиток ОСОБА_1 здала до каси «Укрзалізниці» в м. Черкаси вже через 30 хвилин після придбання.

Суд не може визнати особливими обставинами і відвідування неповнолітньою дитиною такої великої кількості різноманітних гуртків та занять з англійської мови, занять з плавання, боротьби , танців , занять в зразковому ансамблі «Ірбіс», тощо.

Як вже вказувалось , судом при вирішенні спору між сторонами про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та додаткових витрат за рішенням апеляційного суду Черкаської області від 15 липня 2014 року враховувались обставини стан здоровя та матеріальне становище дитини і платника аліментів, участь дитини у гуртках, інші обставини , на які посилалася ОСОБА_1

Та при цьому , апеляційним судом при ухваленні рішення збільшено розмір визначених судом першої інстанції аліментів на користь ОСОБА_1 з 1000,0 гривень до 1500,0 гривень щомісячно.

Таким чином , при визначенні розміру аліментів на користь ОСОБА_1 з ОСОБА_2 судом передбачалися і витрати , які йшли на розвиток здібностей дитини , оплату гуртків, для її гармонійного розвитку , лікування від частих хвороб ,тощо.

В судовому засіданні детально піддавались дослідженню обставини співставлення з одного боку хворобливого стану дитини , а з іншого періодичність відвідування дитиною великої кількості гуртків різної направленості, практичного відвідування цих занять та тренувань, їх реальна оплата , систематичність відвідування ,тощо.

Суд вважає, що докази оплати таких занять є неналежними, оскільки відсутні відповідні квитанції та чеки, відсутні дані про реальну кількість занять, які відвідані неповнолітнім ОСОБА_3

Крім того , позивачка ОСОБА_1 не надала суду вичерпних пояснень щодо того, що з одного боку її звернення до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини , обґрунтовується не достатнім матеріальним становищем її, як матері, на утриманні якої перебуває дитина , а з іншого боку витрати на заняття дитини у вказаних гуртках боротьби, плавання, танців, вивчення англійської мови та необхідність їх оплати.

Так, встановлено , що ніякої узгодженості із відповідачем ОСОБА_2 щодо участі їхнього сина у вказаних гуртках та їх оплату кожного місяця у позивачки ОСОБА_1 не було.

Разом з тим, встановлено , що неповнолітній ОСОБА_3 професійно видами спорту не займається, спеціальних знарядь для спорту не потребує, не є професійним танцюристом та не потребує спеціальних інструментів для заняття танцями.

Періодичність тренувань з боротьби греко- римської, джиу джитсу, участь у танцювальних куртках, гуртку з вивчення англійської мови, тренування з плавання та надані позивачкою довідки з вказаних гуртків про дні і години відвідування цих тренувань дають суду підстави вважати , що вони ніяким чином не узгоджуються із фактичними обставинами справи , оскільки якщо відвідувати ці гуртки у відповідності до наданих довідок / конкретно визначені місяці та дні /, а саме : гуртка танцювального колективу «Артес» від 13.09.2015 року, танцювального ансамблю «Ірбіс» від 16.09.2015 року та від 10.06.2015 року, спортивної секції з боротьби джиу джитсу / Черкаська обласна організація Асоціація Джиу-джитсу від 19.09.2015 року, спортивної секції з греко римської боротьби дитячо юнацької спортивної школи «Вікторія» від 2.06.2015 року Черкаської санаторної загальноосвітньої школи інтернату 1-11 ступенів від 23.05.2015 року , то відсутній певний час навіть для переїзду з одного гуртка до іншого.

Так, якщо співставити графік відвідування гуртка з греко римської боротьби , боротьби джиу джитсу , то в суботу неповнолітній ОСОБА_3 має тренуватися з 14.30 год. до 16.00 год. в дитячо- юнацькій школі «Вікторія» ,і в цей же день з 16.00 год. до 17.00 год. тренуватися з боротьби джиу джитсу в іншому гуртку за іншою адресою міста Черкаси , а в пятницю з 15.00 год. до 16.00 год. неповнолітній має відвідати заняття з танців у танцювальному ансамблі «ІРБІС» та в цей же день і час переїхати до місцезнаходження ДЮСШ «Надія» м. Черкаси , щоб тренуватися з плавання в басейні з 16.00 години до 17.00 години. Відсутній відповідний час навіть для того , щоб переїхати з одного гуртка в інший.

Згідно пояснень відповідача ОСОБА_2, він являється інвалідом ІІІ групи, що також підтверджено даними довідки до акту огляду МСЕК за №084145 та його протипоказана важка фізична праця, та отримує пенсію, доходу від підприємницької діяльності щодо оплати такої великої кількості гуртків не має.

У відповідності до п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», а також ст.185 СК України до участі в додаткових витратах на утримання дитини викликаних особливими обставинами / розвитком її здібностей, хворобою , каліцтвом, тощо / можна притягати лише батьків.

Доказами, які підтверджують наявність особливих обставин, що призвели до додаткових витрат на дитину, можуть бути документи, які свідчать про витрати на її навчання у платному навчальному закладі, на проведення з нею додаткових занять, на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей дитини, і спеціальних допоміжних засобів, необхідних для дитини з вадами фізичного розвитку, висновки МСЕК, судово-медичної експертизи, довідки медичних закладів, а також інші документи, які підтверджують те, що дитина страждає на тяжке захворювання або їй заподіяно травму, і свідчать про необхідність у зв'язку з цим збільшення витрат на придбання ліків, спеціальний медичний і звичайний догляд за дитиною, її побутове обслуговування, санаторно - курортне лікування , тощо.

Розмір додаткових витрат на дитину має обґрунтовуватись відповідними документами. Так, витрати на додаткове харчування дитини за нормами, розробленими МОЗ, повинні підтверджуватись довідками органів місцевого самоврядування, торгівельних організацій або дирекції ринків про середні ціни на продукти харчування у період їх придбання; витрати на спеціальний медичний догляд - довідками медичних закладів про вартість медичних послуг; витрати на лікування, протезування, санаторно-курортне лікування мають підтверджуватися виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками і рахунками, проїзними документами, тощо.

Суд вважає, що позивачкою ОСОБА_1 таких документів не надано, а ті , які долучено до справи не свідчать про підтвердження саме особливих обставин, які вимагають додаткових витрат, а повністю охоплюються обовязком щодо сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини, про що чітко вказано в рішенні апеляційного суду Черкаської області від15 липня 2014 року і збільшено розмір щомісячних аліментів з 1000,0 гривень до 1500,0 гривень на місяць.

Суд вважає, що відсутні як особливі обставини, так і відповідні їм докази, які б підтверджували необхідність у стягненні додаткових витрат відповідно до ст..185 СК України.

За таких обставин , в позовних вимогах ОСОБА_1 має бути відмовлено.

На підставі ст..ст.11,60, 213-215, 88 ЦПК України , керуючись ст. ст. 141,150,180,185 СК України , суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у розгляді справи , але не були присутні в судовому засіданні , можуть подати апеляційну скаргу на протязі десяти днів з дня отримання копії рішення.

Головуючий: ОСОБА_6