Справа № 183/4640/15
№ 2/183/2674/15
19 серпня 2015 року м. Новомосковськ
Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
судді - Юр'євої Т.І.,
секретаря - Хачатурової Е.Е.
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1, 3-я особа: ОСОБА_2, до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому вказує, що вона є власником квартири за адресою АДРЕСА_1. Вказану квартиру їй подарували її батьки. Відповідач доводиться їй братом по матері. З 2000 року відповідач, будучи зареєстрованим у вищевказаній квартирі, в неї не проживає без поважних причин. В 2006 році він одружився і вивіз свої особисті речі до іншого жилого приміщення. Місце проживання відповідача невідомо. Ніяких відношень з відповідачем вони не підтримують.
Факт не проживання відповідача у вищевказаному будинку з 2000 року по теперішній час підтверджується актом від 16.07.2015 року, складеного за участю сусідів житловим органом.
Реєстрація відповідача у належної їй квартирі ущемляє її права, як власника квартири, на право володіння, користування та розпорядження власністю. Через реєстрацію відповідача вона вимушена нести затрати по сплати комунальних послуг у більшому розміру.
Позивачка просить визнати ОСОБА_3 втративши право користування квартирою АДРЕСА_1
В судове засідання позивачка не з'явилась, письмово просить розглянути справу за її відсутності, позов підтримує.
Представник позивачки в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі.
3-я особа - ОСОБА_2 також підтримала позовні вимоги.
Відповідач у судове засідання не з'явився, про день і час слухання справи повідомлений відповідно до ст. 76 ЦПК України.
Суд ухвалив розглянути справу у відсутності відповідача на підставі доказів, які містяться у справі, у заочному порядку у відповідності до ст. 224 ЦПК України.
Суд, вислухавши представника позивачки, 3-ю особу, свідків ОСОБА_2, ОСОБА_4 і ОСОБА_5, дослідивши матеріали справи у межах заявлених позовних вимог, установив наступне.
Встановлено, що квартира за адресою АДРЕСА_2 належить ОСОБА_1 (позивачки) на праві приватної власності на підставі договору дарування від 17.11.2009 року, який посвідчений нотаріусом Новомосковського міського нотаріального округу, та зареєстрований у КП «БТІ» 14.12.2009 року за № 28779283.
Згідно довідки житлового органу в вищевказаній квартирі зареєстровані: позивачка, її матір - ОСОБА_2 і брат - ОСОБА_3
Свідок ОСОБА_2 суду пояснила, що відповідач, будучи її сином, він зареєстрований у вищевказаній квартирі. У 200 році він почав навчатися у Харківському юридичному інституті МВД, і виїхав з квартири, а у 2006 році він одружився і залишився проживати у м. Харкові. Стосунки з сином не склалися, з 2000 року він не проживає в вищевказаній квартирі, ніяких відносин вони не підтримують. Ніяких речей сина в спірній квартирі не має. По теперішній час місце його проживання не відомо.
Свідки ОСОБА_4 і ОСОБА_5 в судовому засіданні підтвердили, що відповідач з 2000 року не проживає у АДРЕСА_1 і місце проживання його їм не відомо. Речей відповідача в квартирі не має.
Факт не проживання відповідача у вищевказаної квартирі з 2000 року без поважних причин підтверджується актом від 16 липня 2015 року, складеного за участю сусідів, інспектором по УИР ТОВ «УП «КомЕнерго - Новомосковськ».
Суд враховує, що реєстрація відповідача у належної позивачки квартирі ущемляє її права, як власника квартири, на право володіння, користування та розпорядження власністю. Через реєстрацію відповідача вона вимушена нести затрати по сплати комунальних послуг у більшому розміру.
Згідно ст. 391 ЦК України, власник може вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Згідно з ч.2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Оцінюючі зібрані докази, суд вважає, що відповідач не проживає у вищевказаної квартирі без поважних причин з 2000 року та перешкоджає позивачці належним чином використовувати свої право власника на квартиру за вищевказаною адресою.
Суд вважає визнати відповідача такими, що втратив право користування житловим приміщенням у квартирі за вищевказаною адресою.
Керуючись ст.ст. 391, 405 ч. 2 ЦК України, ст.ст. 11, 60, 88, 213, 215 ЦПК України, суд,
Позов ОСОБА_1, 3-я особа: ОСОБА_2, до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою АДРЕСА_1.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене протягом 10 днів з дня його оголошення, а особами, які не були присутні в судовому засіданні при оголошенні рішення, протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: