Провадження № 2/521/4707/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2015 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси, в складі

головуючого - судді Леонова О.С.,

при секретарі Малиш О.Л.,

за участю: представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання договору купівлі-продажу квартири дійсним та визначення часток у праві спільної сумісної власності, -

ВСТАНОВИВ:

09.07.2015 р. ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання договору купівлі-продажу квартири дійсним та визначення часток у праві спільної сумісної власності.

В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що 07.11.2014 року у м. Одесі помер його батько ОСОБА_5. На момент смерті ОСОБА_5 проживав та був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується відповідною довідкою виданою ЖБК «Військовий будівельник-3» від 26.11.2014 року, №103.

Після смерті його батька відкрилась спадщина частина квартири АДРЕСА_1. Співвласником квартири є він. Вказана квартира належить померлому на підставі договору купівлі-продажу, укладеному на Одеській універсальній біржі «Вітязь», 12.09.2000 року та зареєстрованого в ОМБТІ та РОН 14.09.2000 року, №193 стор. 52-кн. 14 доп-к., що підтверджується відповідним договором.

Спадкоємцями першої черги щодо майна померлого за законом є він його донька та його рідний брат ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвами про народження, де батьком записаний ОСОБА_5.

В передбачений законом строк, він звернувся до Першої Одеської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. 21.11.2014 року Першою ОДНК було відкрито спадкову справу № 359/2014 до майна померлого, на підтвердження чого, до позовної заяви додано копію витягу № 38969789 про реєстрацію в спадковому реєстрі. Його брат ОСОБА_3 також прийняв спадщину, шляхом подання відповідної заяви до Першої ОДНК.

Але, отримати свідоцтво про право на спадщину він не може, оскільки постановою державного нотаріуса Першої ОДНК від 26.06.2015 року за 3 1291/02-14 було відмовлено у його видачі, з мотивів, вищезазначений договір купівлі-продажу не відповідає нормам законодавства, який діяв на час реєстрації договору, а саме в числі учасників правочину була неповнолітня дитини, яка не може бути членом товарної біржі. Крім цього, вищезазначена квартира належить співвласникам на праві спільної сумісної власності та частка померлого у праві власності на квартиру не визначена.

Зазначені обставини не дають йому реалізувати свої права в повному обсязі. І тому, він вимушений звертатися до суду з цим позовом для того, щоб в подальшому мати змогу оформити свідоцтво про право на спадщину.

Договір купівлі-продажу спірної квартири був укладений на Одеській універсальній біржі «Вітязь» 12.09.2000 року. Відповідно до нього, ОСОБА_4 продав, а ОСОБА_5, який діяв від свого імені та від імені неповнолітньої ОСОБА_6 купив однокімнатну квартиру АДРЕСА_1. Житлова площа квартири 16,8 кв.м., загальна площа 30,8 кв.м.Договір, був зареєстрований у філіалі Малиновського района ОУБ «Вітязь» в журналі реєстрації за № 2000-120 М від 12.09.2000 року. Право власності на квартиру було зареєстровано в Одеському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації обєктів нерухомості. Квартира належить покупця на праві спільної сумісної власності.

При укладанні договору між сторонами було досягнуто згоди по всім істотним пунктам. Покупці передали, а продавець відповідач до підписання договору отримав в повному обсязі за придбану нерухомість 5100 гривень. Відповідач в свою чергу передав квартиру у володіння та звільнив її.

Після укладання договору купівлі-продажу вони з батьками вселилися в придбану квартиру. Батько, а після повноліття і він, сплачували комунальні послуги: газ, тепло, електропостачання та інше, що підтверджується відповідними квитанціями, здійснювали поточний ремонт квартири, здійснювали всі права власника.

Просить суд визнати укладений між ОСОБА_5, який діяв від свого імені та від імені неповнолітньої ОСОБА_6, як покупцем та ОСОБА_4, як продавцем, договір купівлі-продажу №2000-120 М від 12.09.2000 року квартири АДРЕСА_2, та зареєстрований на Одеській універсальній біржі «Вітязь» - дійсним; визначити частки в праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_3, яка належить співвласникам ОСОБА_5 та ОСОБА_5 (після одруження ОСОБА_2) ОСОБА_7 на праві спільної сумісної власності, на підставі договору купівлі-продажу № 2000-120 М від 12.09.2000 року квартири АДРЕСА_3, відповідно по ? частині кожному.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримала заявлені вимоги та просила суд їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, але надав суду заяву (вх. 30098 від 21.07.2015 року), в якій зазначив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує проти їх задоволення. Справу просив розглянути за його відсутності.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не зявився, по невідомій суду причині, про розгляд справи був повідомлений належним чином.

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд визнає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, в судовому засіданні встановлено, що 12.09.2000 року ОСОБА_5, який діяв від свого імені та від імені неповнолітньої ОСОБА_3 придбав у ОСОБА_4 за договором купівлі-продажу нерухомого майна однокімнатну квартиру АДРЕСА_1, житлова площа якої 16,8 кв.м., загальна площа 30,8 кв.м. (а.с.11)

Даний договір був укладений на Одеській товарній біржі «Вітязь», зареєстрований у філіалі Малиновського району ОУБ «Вітязь» в журналі реєстрації за №2000-120 М від 12.09.2000 року.

Право власності було зареєстровано за ОСОБА_3 в КП «ОМБТІ та РОН» (зв.б.а.с.11).

Як вбачається з довідки № 453930.67 від 24.03.2015 року виданої КП «БТІ» ОМР, станом на 31.12.2012 р. право власності на АДРЕСА_4 зареєстровано за ОСОБА_3 та ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна, зареєстрованого Одеською універсальною біржею «Вітязь» від 12.09.2000 року № 2000-120 М. Дата реєстрації 14.09.2000 року (кн..14 доп.К, стр.52, р.№ 193) (а.с. 70).

Покупець і продавець цілком виконали умови договору купівлі-продажу відповідно до норм, установлених цивільним законодавством.

Яких-небудь суперечок між покупцем і продавцем судом не встановлено, протизаконних умов угода не містить та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Однак порушена форма угоди, тому що при її оформленні не була дотримана нотаріальна форма договору, передбачена ст. 227 ЦК України в редакції 1963 року.

На підставі ст.15 ЗУ «Про товарну біржу» зазначена угода на час її укладення не потребувала нотаріального посвідчення. Правовідносини, що склалися між сторонами біржової угоди, мали місце до набрання чинності ЦК України в редакції 2004 року, тому відповідно до п.4 Прикінцевих положень підлягають застосуванню положення ЦК УРСР в редакції 1963 року.

Відповідно до ст.47 ЦК УРСР, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, нотаріальне посвідчення угод обов'язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими ч.2 ст.48 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.47 ЦК України та п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України 28.04.1978 р. № 3 «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними», якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати її дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.

Оскільки зазначена угода цілком виконана сторонами, але порушена її форма, суд вважає, що порушене право позивача підлягає відновленню.

07.11.2014 року ОСОБА_5 помер, про що свідчить свідоцтво про смерть серії І-ЖД №392805 (а.с.52).

Як вбачається з довідки ЖБК «Військовий будівельник-3» №103 від 26.11.2014 року, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 проживав та був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 з 29.09.2000 року по день смерті 07.11.2014 рік. В теперішній час за даною адресою проживає та зареєстрована, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 63)

Зі свідоцтва про народження ОСОБА_2 серії IV-ЖД № 432721 на а.с. 9 та свідоцтва про народження ОСОБА_3 серії IV-ЖД № 313639 на а.с. 14 вбачається, що вони доводяться ОСОБА_8 донькою та сином відповідно.

Відповідно до свідоцтва про одруження на ОСОБА_3 змінила прізвище на ОСОБА_2 (а.с.10).

Після смерті ОСОБА_8 позивач звернулась із заявою в Першу одеську державну нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини за законом (а.с.51).

Крім цього, після смерті ОСОБА_8 в Першу одеську державну нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини за законом звернувся відповідач ОСОБА_3 (а.с.64).

На підставі заяви ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на ? частку квартири під №20 у будинку під №18/22 по вул. Кропивницького в місті Одесі, їм були видані свідоцтво про право на спадщину за законом по 1/8 частки квартири кожному (а.с.72, а.с.81 та а.с. 84).

Також, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулись до Першої одеської державної нотаріальної контори із заяво про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на ? частку квартири №58 у будинку під № 51 по вул. І.Рабіна в м. Одесі (а.с.92).

Але відповідно до постанови №1291/02-14 від 26.06.2015 року державним нотаріусом ОСОБА_9 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку квартири АДРЕСА_5, яка належала померлому 07.11.2014 року ОСОБА_8, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було відмовлено (а.с.93), мотивуючи це тим, що договір купівлі-продажу №2000-120М квартири АДРЕСА_5 зареєстрований Одеською універсальною біржею «Вітязь» 12.09.2000 року, членами якої виступали покупці ОСОБА_5 та неповнолітня донька ОСОБА_3, що суперечить Закону України «Про товарну біржу», так як малолітні та неповнолітні особи не можуть виступати членами товарної біржі.

Також в договорі купівлі-продажу не зрозуміло, які частки квартири належать покупцям ОСОБА_3 та ОСОБА_5, тобто з договору вбачається, що покупці набули квартиру в спільну сумісну власність.

Відповідно до ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб є спільною сумісною власністю.

Статтею 370 ЦК України передбачено, що у разі виділу в натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Таким чином, суд приходить до висновку, що факт домовленості ОСОБА_3, який діяв від свого імені та імені ОСОБА_2Ю.(дівоже прізвище ОСОБА_3) та відповідача ОСОБА_4 щодо всіх істотних умов договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_6 підтверджується наданими позивачем письмовими доказами, зокрема копією договору купівлі-продажу квартири (а.с.11), копією реєстраційного посвідчення КП «ОМБІ та РОН» (зв.б. а.с.11), довідкою про реєстрацію (а.с.12), згідно з яким за ОСОБА_8 зареєстровано право власності на квартиру.

Оскільки зазначена угода цілком виконана сторонами, але порушена її форма, суд вважає, за можливе визнати укладений між ОСОБА_5, який діяв від свого імені та імені неповнолітньої ОСОБА_3, як покупцем та ОСОБА_4, як продавцем, договір купівлі-продажу №2000-120 М від 12.09.2000 року квартири 58 у будинку по вулиці І.Рабіна у м. Одесі, та зареєстрований в Одеській універсальній біржі «Вітязь» дійсним.

Крім того, суд вважає, що вимоги позивача про визначення за нею та ОСОБА_8 часток є обґрунтованими і законними.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 11, 60, 88, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання договору купівлі-продажу квартири дійсним та визначення часток у праві спільної сумісної власності задовольнити.

Визнати укладений між ОСОБА_5, який діяв від свого імені та від імені неповнолітньої ОСОБА_6, як покупцем та ОСОБА_4, як продавцем, договір купівлі-продажу №2000-120 М від 12.09.2000 року квартири АДРЕСА_2, та зареєстрований на Одеській універсальній біржі «Вітязь» - дійсним.

Визначити частки в праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_3, яка належить співвласникам ОСОБА_5 та ОСОБА_5 (після одруження ОСОБА_2) ОСОБА_7 на праві спільної сумісної власності, на підставі договору купівлі-продажу № 2000-120 М від 12.09.2000 року квартири АДРЕСА_3, відповідно по 1/2 частині кожному

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Рішення ухвалене й надруковано у нарадчий кімнаті у єдиному екземплярі.

Головуючий суддя Леонов О.С.