Справа № 159/1613/15-ц
Провадження № 2/159/565/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Ковель 15 травня 2015 року

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням - судді ВАСИЛЮКА О.С.,

за участю секретаря - БАКАЙ Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ковелі цивільну справу за позовом Товариства "ОТП Факторинг Україна" до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки,

в с т а н о в и в :

Товариство з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" (далі - ТзОВ "ОТП Факторинг Україна"), право вимоги до якого перейшло від ПАТ "ОТП Банк", звернулося до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 15.09.2008 року ОСОБА_1 на підставі кредитного договору № СМ-SME A00/127 0DC/2008 ЗАТ "ОТП Банк" надано кредит у розмірі 39000,00 доларів США на строк до 12.09.2023 року, зі сплатою 6,00 % річних та FIDR (FIDR - відсоткова ставка по строкових депозитах фізичних осіб у валюті тотожній валюті кредиту, що розміщені у банку на строк 366 днів, з виплатою процентів після закінчення строку дії депозитного договору). Повернення відповідної частини кредиту та сплата процентів за користування кредитом повинна здійснюватися щомісяця у розмірі та строки, визначені у Графіку повернення кредиту та сплати процентів. Однак відповідач свої зобов'язання належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 28.01.2015 року виникла заборгованість в сумі 611 033, 26 грн. , яка складається з: 32 954, 17 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ станом на 28.01.2015 року 523 641, 76 грн.;- сума простроченої заборгованості за кредитом; 2714, 61 доларів США, що еківалентно за курсом НБУ станом на 28.01.2015 року 43 135, 15 грн.; 44 256, 36 грн. - сума пені за прострочення зобов'язань.

Також на забезпечення виконання зобов'язань за цим кредитним договором між ЗАТ "ОТП Банк" та відповідачем ОСОБА_2 15.09.2008 року укладено договір іпотеки №PM -SME A00/127ODC/2008. Предметом договору іпотеки є нерухоме майно, а саме : земельна ділянка загальною площею 1840, 3 кв.м., що знаходиться за адресою : АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_2

Представник позивача в судове засідання не з'явився, попередньо подав суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримано повністю.

Відповідачі в судове засідання ОСОБА_1 ОСОБА_2 не з'явились, хоча належним чином та завсчасно повідомлялись про час і місце розгляду справи.

Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи , що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.

Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку про підставність та обґрунтованість позову, який підлягає до повного задоволення.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, у встановлений строк (термін).

В силу п.1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно договору купівлі продажу кредитного портфелю від 07.1.2014 року ПАТ "ОТП Банк" переуступило позивачу право вимоги за Кредитним договором № СМ-SME A00/127 0DC/2008 від 15 вересня 2008 року.

Отже, право вимоги належить в даних правовідносинах позивачу - Товариству з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна".

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Як вбачається з матеріалів справи відповідач ОСОБА_1 на підставі кредитного договору № № СМ-SME A00/127 0DC/2008 від 15 вересня 2008 року отримав кредит у розмірі 39 000,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 6,00 % річних із визначеним Графіком повернення кредиту та сплати процентів.

Частиною 1 ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором позивачем у зв'язку з порушенням ОСОБА_1 графіку повернення кредиту та сплати процентів нараховано до стягнення станом на 28.01.2015 року заборгованість в сумі 611 033, 26 грн. , яка складається з: 32 954, 17 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ станом на 28.01.2015 року 523 641, 76 грн.;- сума простроченої заборгованості за кредитом; 2714, 61 доларів США, що еківалентно за курсом НБУ станом на 28.01.2015 року 43 135, 15 грн.; 44 256, 36 грн. - сума пені за прострочення зобов'язань.

Аналізуючи письмові докази по справі суд приходить до висновку, що позивачем у відповідності до вимог законодавства та умов Договору визначена сума заборгованості по тілу кредиту, по відсотках, а також вірно застосована відповідальність за порушення зобов'язання у виді пені. Розрахунок є вірним та підтверджений матеріалами справи.

Крім того, відповідачі не надали суду доказів на спростування проведених позивачем нарахувань.

Як вбачається з матеріалів справи 12.08.2008 року між ЗАТ "ОТП Банк" та відповідачем ОСОБА_2 був укладений догоір іпотеки №PM -SME A00/127ODC/2008. Предметом договору іпотеки є нерухоме майно, а саме : земельна ділянка загальною площею 1840, 3 кв.м., що знаходиться за адресою : АДРЕСА_1 та

належить ОСОБА_2 на праві власності , що стверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серіх НОМЕР_1, виданим відділом земельних ресурсів у місті Ковелі 16 квітня 2008 року на підставі рішення Ковельської міської ради від 12.12.2003 року №14/7, договору купівлі-продажу земельної ділянки від 13.09.2006 року за №928, який зареєстрований в Книзі записів реєстрації державнихх актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за №36. Цільове призначення земельної ділянки -для будівництва та обслуговування житлового будинку. Кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_2. Згідно звіту про експертну грошову оцінку земельної ділянки, грошова оцінка земельної ділянки складає -271 529, 00 грн.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про іпотеку" іпотека - це вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому Законом.

Аналогічна норма закріплена сторонами в п. 6.1, 6.2 Іпотечного договору.

Як передбачено ч. 1 ст. 12 Закону України "Про іпотеку" у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки.

Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 33 Закону України "Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Відповідно до ст. 35 Закону України "Про іпотеку" у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Положення частини першої цієї статті не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку. Вимога, встановлена частиною першою цієї статті, не перешкоджає іпотекодержателю здійснювати свої права, визначені статтею 12 цього Закону, без попереднього повідомлення іпотекодавця, якщо викликана таким повідомленням затримка може спричинити знищення, пошкодження чи втрату предмета іпотеки.

Згідно матеріалів справи 29 січня 2015 року позивач направляв відповідачам письмову вимогу-попередження про сплату заборгованості протягом 30 календарних днів з дати отримання вимоги.Протягом встановлено строку вимога іпотекодержателя не була виконана, тому позивач набув право на звернення до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до положень Закону України "Про іпотеку".

Вирішуючи питання про звернення стягнення на предмет іпотеки, суд керується положеннями ст. 39 Закону України "Про іпотеку", відповідно до якої, у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються:

загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки;

опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя;

заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні;

спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону;

пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки;

початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

Вирішуючи питання про спосіб реалізації предмета іпотеки, суд керуючись положеннями ст. 41 Закону України "Про іпотеку" та приймаючи до уваги п. 6.3 Іпотечного договору вважає вимоги позивача щодо продажу предмета іпотеки на прилюдних торгах таким, що підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 41 Закону реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ч. 1 ст. 58 Закону України "Про виконавче провадження" визначення вартості майна боржника проводиться державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден державний виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання, який провадить свою діяльність відповідно до Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні".

Відповідно до ч. 2 ст. 43 Закону початкова ціна продажу предмета іпотеки встановлюється рішенням суду або за згодою між іпотекодавцем та іпотекодержателем, а якщо вони не досягли згоди,- на підставі оцінки, проведеної відповідно до законодавства про оцінку майна і майнових прав та професійну оціночну діяльність, при цьому початкова ціна продажу майна не може бути нижчою за 90 відсотків його вартості, визначеної шляхом його оцінки.

Початковою ціною продажу предмета іпотеки суд вважає ціну, визначену на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності, на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій на предмет іпотеки, однак на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна та визначеної п. 3.1.1.3 Договору іпотеки на рівні 271 529, 00 грн.

Враховуючи розмір заборгованості за кредитним договором, співмірність заборгованості із вартістю іпотечного майна, суд не вбачає підстав для залишення заявленого позову без задоволення та застосування частини 3 ст. 39 Закону України "Про іпотеку". Оскільки дана право норма надає суду право відмовити у задоволенні позову іпотекодержателя про дострокове стягнення на предмет іпотеки, якщо допущене боржником або іпотекодавцем порушення основного зобов'язання чи іпотечного договору не завдає збитків іпотекодержателю і не змінює обсяг його прав.

Як роз'яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ у п.41 постанови №5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" суд при вирішенні спору про звернення стягнення на предмет іпотеки має дати оцінку співмірності суми боргу та вартості іпотечного майна.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 отримавши кредит в сумі 39 000 дол. США, станом на 28.01.2015 року має заборгованість по тілу кредиту на сумі 611 033,26 грн.

Враховуючи вище викладене заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

В силу ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 3 654,00 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 526, 554, 1054 ЦК України, ст.ст. 1, 33, 35, 39, 41, 43 Закону України "Про іпотеку", керуючись ст. ст. 10, 57, 60, 88, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити повністю.

В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором договору № СМ-SME A00/127/ODC/2008 від 15 вересня 2008 року укладеним між ЗАТ "ОТП Банк" та ОСОБА_1 в сумі 611 033,26 грн., яка складається з: 32 954, 17 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ станом на 28.01.2015 року 523 641, 76 грн.;- сума простроченої заборгованості за кредитом; 2714, 61 доларів США, що еківалентно за курсом НБУ станом на 28.01.2015 року 43 135, 15 грн.; 44 256, 36 грн. - сума пені за прострочення зобов'язань звернути стягнення на предмет іпотеки нерухоме айно, а саме на земельну ділянку загальною площею 1840, 3 кв.м., що знаходиться за адресою : АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_2 на праві власності , що стверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серіх НОМЕР_1, виданим відділом земельих ресурсів у місті Ковелі 16 квітня 2008 року на підставі рішення Ковельської міської ради від 12.12.2003 року №14/7, договору купівлі-продажу земельної ділянки від 13.09.2006 рокук за №928, який зареєстрований в Книзі записів реєстрації державнихх актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за №36. Цільове призначення земельної ділянки -для будівництва та обслуговування житлового будинку. Кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_2 шляхом проведення прилюдних торгів з визначенням ціни для продажу предмету іпотеки в межах процедури виконавчого провадження з початковою ціною предмета іпотеки для його подальшої реалізації на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2 в рівних частках на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" 3 654 ( три тисячі шістсот п'ятдесят чотири)гривні 00 копійок судового збору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особи, які брали участь у справі , але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом , що його ухвалив , за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

ГОЛОВУЮЧИЙ: О.С. ВАСИЛЮК