УХВАЛА

іменем україни

28 жовтня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Гулька Б.І., Журавель В.І.,

Хопти С.Ф., Штелик С.П..

розглянувши в судовому засіданні справу за заявою Нікопольського міжрайонного прокурора Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Нікопольської міської ради Дніпропетровської області, заінтересовані особи: Друга Нікопольська державна нотаріальна контора, комунальне підприємство «Нікопольське міжміське бюро технічної інвентаризації», про визнання спадщини відумерлою за касаційною скаргою ОСОБА_4, поданою представником - ОСОБА_5, на ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 12 серпня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2014 року прокурор звернувся до суду з вказаною заявою, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_6, з дня її смерті відкрилась спадщина, до складу якої увійшов житловий будинок АДРЕСА_1. З моменту відкриття спадщини після смерті ОСОБА_6 минуло більше року, однак до цього часу ніхто із спадкоємців не заявив та не прийняв спадщину.

Ураховуючи зазначене, прокурор просив визнати спадщину, яка відкрилась після смерті ОСОБА_6, до складу якої входить указане нерухоме майно, відумерлою та передати її у власність територіальної громади м. Нікополь в особі Нікопольської міської ради.

Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 червня 2014 року заяву Нікопольського міжрайонного прокурора Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Нікопольської міської ради Дніпропетровської області задоволено. Визнано відумерлою спадщину

ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, що складається із житлового будинку з надвірними спорудами АДРЕСА_1, який належав померлій на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 12 вересня 1997 року, реєстровий № 1-1076, інвентаризаційна вартість якого станом на дату останньої інвентаризації 27 серпня 1997 року складала 11 897 грн та передати її у власність територіальній громаді м. Нікополя в особі Нікопольської міської ради Дніпропетровської області.

Справа в апеляційному порядку розглядалась неодноразово.

Останньою ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 12 серпня 2015 року апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 закрито, справу повернуто до суду.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 в особі представника - ОСОБА_5, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу апеляційного суду та передати справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Закриваючи апеляційне провадження у справі, апеляційний суд виходив із того, що апеляційна скарга подана особою, яка відповідно до вимог ст. 292 ЦПК України не має права на апеляційне оскарження, питання щодо її прав та обов'язків суд першої інстанції не вирішував.

З такими висновками апеляційного суду погодитися не можна.

Згідно зі ст. 129 Конституції України, ст. 13 ЦПК України однією із основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 292 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, ОСОБА_4 зазначала, що вона є троюрідною сестрою померлої ОСОБА_6 та постійно з 1995 року, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 її батька - ОСОБА_7, проживала з померлою у будинку АДРЕСА_1 належному останній на праві власності, отже, є спадкоємцем, як прийняла спадщину.

Апеляційний суд на зазначене уваги не звернув, належним чином доводів апеляційної скарги не перевірив та, крім того, не врахував таке.

Судом установлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_6, після смерті якої відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок АДРЕСА_1.

Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 червня 2014 року за позовом прокурора було визнано відумерлою спадщину ОСОБА_8, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, що складається з житлового будинку з надвірними будівлями АДРЕСА_1, та передано його у власність територіальної громади м. Нікополь в особі Нікопольської міської ради.

ОСОБА_4, яка не брала участі в розгляді справи, подала на вказане рішення апеляційну скаргу.

Закриваючи апеляційне провадження у справі, апеляційний суд виходив із того, що ОСОБА_9 не була стороною у справі, ухваленим рішенням суд не вирішував питання про її права та обов'язки, у зв'язку з чим визнав апеляційну скаргу необґрунтованою та відхилив її.

При цьому апеляційний суд не врахував, що ОСОБА_4 є троюрідною сестрою померлої ОСОБА_6 та з якою вона постійно, з 1995 року, проживала у належному останній будинку АДРЕСА_1 та вела з нею спільне господарство, вважаючи, що таким чином вона фактично прийняла спадщину.

Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Апеляційний суд у порушення ст. ст. 212-214, 315 ЦПК України вказані обставини не перевірив, передчасно дійшов висновку про те, що рішенням суду права та обов'язки ОСОБА_4 не зачіпаються.

Про вказані порушення закону зазначав Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму судовому рішенні від 14 травня 2014 року при скасуванні попередніх судових рішень, які є обов'язковими для суду першої чи апеляційної інстанції при новому розгляді справи, однак апеляційний суд всупереч вимогам ч. 4 ст. 338 ЦПК України вказівки суду касаційної інстанції не виконав.

У порушення ст. ст. 212-214, 315 ЦПК України апеляційний суд на викладене уваги не звернув, доводів сторін не перевірив та вказівок суду касаційної інстанції не виконав, зокрема щодо порушення спадкових прав ОСОБА_4

За таких обставин у силу п. 2 ч. 1 ст. 342 ЦПК України ухвала суду апеляційної інстанції не може вважатись законною та підлягає скасуванню, а справа - направленню до суду апеляційної інстанції для вирішення процесуального питання відповідно до вимог ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 336, 342 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ України

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4, подану представником - ОСОБА_5, задовольнити.

Ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 12 серпня 2015 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: Б.І. Гулько

В.І. Журавель

С.Ф. Хопта

С.П. Штелик