АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/151/15 Справа № 2-6334/11 Головуючий у 1 й інстанції - Мазниця А.А. Доповідач - Демченко Е.Л.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Демченко Е.Л.

суддів - Волошина М.П., Куценко Т.Р.

при секретарі - Філіній Я.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 20 вересня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя, -

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2010 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя, мотивуючи тим, що з 25 листопада 2006 року по 18 травня 2010 року він перебував з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі, від якого вони мають малолітню доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Зазначав, що за час перебування у зареєстрованому шлюбі вони придбали майно, а саме, телевізор "Цетронік", 450 грн., мопед "Діаріант", 2.000 грн., автомобіль "Деу Ланос", реєстраційний номер НОМЕР_1, вартістю 35.000 грн., а всього на суму 39.450 грн. У 2009 році вони придбали бойлер "Астра", 1.200 грн., комп'ютер "Бравіо", 5.000 грн., принтер "ХП", 530 грн., а всього на суму 5.530 грн. і це майно, за винятком бойлера, він забрав особисто.

Посилаючись на те, що після розірвання шлюбу взаємної згоди з приводу розподілу спірного майна між ним та відповідачкою не досягнуто, просив стягнути з ОСОБА_3 на його користь 1/2 частину вартості зазначеного майна у розмірі 20.325 грн. та витребувати у неї з незаконного володіння телевізор "Філіпс".

Рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 20 вересня 2011 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволені частково. З урахуванням ухвали Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 1 грудня 2014 року про усунення описки, стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 20.561 грн. Вирішено питання стосовно судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 20 вересня 2011 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів находить, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що з 25 листопада 2006 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який 18 травня 2010 року було розірвано (а.с.6,7).

Від даного шлюбу у сторін є малолітня донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.8).

Перебуваючи в зареєстрованому шлюбі сторони за спільні кошти придбали автомобіль "Деу Ланос", реєстраційний номер НОМЕР_1, який було зареєстровано за ОСОБА_3

Згідно ч.1 ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Відповідно до ч.1 ст.63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Згідно до ч.3 ст.358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності; у разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Частиною 3 ст.368 ЦК України визначено, що майно набуте подружжям за час шлюбу є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст.372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Відповідно до п.п.22-24 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 року №11, вирішуючи спір між подружжям про майно необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором або законом. У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу й залишає майно у їх спільній частковій власності.

Як вбачається з відповіді управління державтоінспекції ГУМВС України в Дніпропетровській області від 27 травня 2011 року №14/7591 спірний автомобіль 02 лютого 2011 року був знятий з обліку для реалізації.

З довідки-рахунку №416164 від 18 лютого 2011 року вбачається, що автомобіль було продано та 10 березня 2011 року зареєстровано за ОСОБА_5

Відповідно до ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 11 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Для підтвердження тих обставин, які покладені позивачем в основу позову, доказів в судовому засіданні ОСОБА_2, згідно до вимог ст.ст.10,11 ЦПК України, не надано. Також не надано письмових доказів щодо придбання сторонами транспортного засобу мопед "Діамант" та належності його комусь із сторін по справі.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що сторони мають право власності по 1/2 частини спірного автомобіля та взявши до уваги висновок експерта про оцінку транспортного засобу стягнув з відповідачки 20.561 грн. на користь позивача, відмовивши у задоволенні решти позовних вимог за недоведеністю.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що з'ясувавши в достатньо повному об'ємі права та обов'язки сторін, обставини справи, перевіривши доводи та давши їм правову оцінку, суд першої інстанції постановив рішення, що відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами, а приведені в апеляційній скарзі доводи зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з додержанням норм матеріального й процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст.303,307,308,313,314,315,317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 20 вересня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий: Демченко Е.Л.

Судді: Волошин М.П.

Куценко Т.Р.