АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №667/8883/14-ц Головуючий в І інстанції Котьо І.В.
Провадження №22-ц/791/2536/15
Категорія: 48 Доповідач: Прокопчук Л.П.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2015 року вересня місяця 29 дня колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого:Прокопчук Л.П.
Суддів:Майданіка В.В.,
Кутурланової О.В.
При секретарі:Павловській Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Комсомольського районного суду м.Херсона від 10 липня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про стягнення аліментів на повнолітню дитину,

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_5 звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що від шлюбу з відповідачем мають повнолітнього сина - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, який у даний час навчається на 3 курсі першого лікувального факультету Національного медичного університету ім.Богомольця і знаходиться на її утриманні, оскільки з відповідачем 10 травня 2012 року шлюб розірвано, разом вони не проживають.

Самостійно утримувати сина вона не в змозі сину необхідні кошти на проїзд до місця навчання, проживання, одяг, харчування, підручники, тощо.

Її грошових коштів для цього недостатньо, тому виникає необхідність у аналогічній підтримці з боку батька, який є працездатною особою та в змозі надавати таку допомогу.

Просила стягнути з ОСОБА_6 на користь повнолітнього сина аліменти в розмірі 1000 грн. щомісячно до досягнення ним 23-х років протягом всього періоду навчання.

Рішенням Комсомольського районного суду м.Херсона від 10 липня 2015 року позов ОСОБА_5 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 аліменти на утримання у розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з дня набрання чинності рішення суду і до 22 червня 2016 року.

Стягнуто з ОСОБА_6 в дохід держави судовий збір у сумі 243,60 грн.

Роз'яснено сторонам згідно ч.1 ст.196 СК України, що при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми неоплачених аліментів за кожен день прострочення.

Не погоджуючись з рішенням суду, в частині часу присудження аліментів, ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просила в цій частині судове рішення скасувати і ухвалити нове про присудження аліментів з дня подання заяви про стягнення аліментів.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник ОСОБА_5 апеляційну скаргу підтримав з підстав, викладених у ній.

Належним чином повідомлений ОСОБА_6 в судове засідання не з'явився, про причини неявки не повідомив, що є підставою для розгляду справи у його відсутність.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Із матеріалів справи вбачається і це встановлено судом, що сторони є батьками ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, який згідно довідки №2983 від 03.10.2014 року є студентом 3 курсу медичного факультету №1 Національного медичного університету ім.Богомольця, термін навчання з 01.09.2012 року по 30.06.2018 року, денна форма навчання, IV рівень акредитації, бюджет.

Відповідно до ч.1 ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Із зазначених вимог закону і виходив суд першої інстанції, стягуючи з ОСОБА_6 аліменти на користь його сина, який продовжує навчання.

В цій частині судове рішення сторонами не оскаржене, тому колегією суддів воно не перевіряється.

Що стосується рішення суду в частині часу, з якого присуджується аліменти, то воно є таким, що постановлене з порушенням норм матеріального права.

Згідно зі ст. 201 СК України, яка регулює застосування норм Сімейного кодексу до відносин щодо обов'язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу.

Частиною 1 ст.191 СК визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішення суду від дня пред'явлення позову.

Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_5 звернулася до суду з позовом 22.10.2014 року, тому саме ця дата і повинна бути часом присудження аліментів.

Визначення періоду стягнення, а саме до 22 червня 2016 року також не відповідає вимогам ч.1,2 ст.199 СК України, відповідно до якої батьки зобов'язані утримувати дітей що навчаються до 23 років, за умови продовження навчання.

За встановленого колегія суддів вважає, що постановлене в цій частині судове рішення підлягає зміні.

Крім того, ч.4 ст.215 ЦПК України визначено зміст резолютивної частини судового рішення, в якій має бути зазначено висновок суду про задоволення позову або відмову в позові повністю чи частково; висновок суду по суті позовних вимог; розподілу судових витрат; строку і порядку набрання рішенням суду законної сили та його оскарження.

Таким чином роз'яснення судом першої інстанції сторонам положень ч.1 ст.196 СК України в резолютивній частині судового рішення не відповідає вищезазначеним нормам цивільного процесуального законодавства, предмету позову та вимогам, заявленим ОСОБА_5, тому в цій частині судове рішення підлягає скасуванню, оскільки таке порушення норм процесуального права є підставою для його скасування.

При цьому колегія суддів виходить із приписів ч.3 ст.303 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 303,307,309 ЦПК України, в силу ст..ст.191, 199, 201 СУ України колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити частково.

Рішення Комсомольського районного суду м.Херсона від 10 липня 2015 року в частині визнання часу та періоду стягнення аліментів, а саме починаючи з дня набрання чинності рішення і до 22 червня 2016 року змінити, визначивши початок стягнення аліментів з 22.10.2014 року і до закінчення навчання, але не більше, ніж до досягнення ОСОБА_7 23 років.

Це ж рішення суду в частині роз'яснення положень ч.1 ст.196 СК України скасувати.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і з цього ж часу може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: підпис

Судді: два підписи

З оригіналом згідно

суддя: Л.П.Прокопчук