пр. № 6/759/225/15
ун. № 2608/5565/12
У Х В А Л А

18 травня 2015 року Святошинський районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді - Чалої А.П.,

при секретарі - Котляр Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві заяву

стягнувача - ПАТ «МТС Україна»

про виправлення помилки у виконавчому документі, -

В с т а н о в и в :

Наказом Святошинського районного суду м.Києва від 17.04.2012р. стягнуто із ОСОБА_1, що мешкає в АДРЕСА_1, на користь ПАТ «МТС Україна» борг в сумі 523 грн. 27 коп.

27.04.2015р. до суду надійшла заява стягувача ПАТ «МТС Україна» про виправлення помилки у вказаному виконавчому документі, а саме: доповнення його відомостями щодо ідентифікаційного номеру боржника - ОСОБА_1 - НОМЕР_1.

Суд вважає за можливе розглянути заяву ПАТ «МТС Україна» про виправлення описки у виконавчому документі у відсутності стягувача і боржника, оскільки їх неявка відповідно до частини 3 ст.369 ЦПК України не перешкоджає розгляду заяви по суті.

Вивчивши зміст заяви та матеріали справи, суд приходить до наступного.

Стаття 103 ЦПК України містить вимоги до змісту судового наказу.

Згідно частини 1 ст.102 ЦПК України, у разі прийняття судом ухвали про відкриття наказового провадження, суд у триденний строк з моменту її постановлення видає судовий наказ по суті заявлених вимог.

Зі змісту вказаної вище процесуальної норми випливає, що судовий наказ видається на підставі тих відомостей, які містяться в матеріалах справи, на час його видачі.

Відповідно до правил ст.17 Закону України «Про виконавче провадження», судовий наказ є виконавчим документом.

Згідно частини 2 ст.369 ЦПК України, суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку допущену при його оформленні або видачі…

Аналізуючи правовий зміст вказаної вище процесуальної норми можливо зробити висновок про те, що під помилкою в розумінні частини 2 ст.369 ЦПК України законодавець розуміє не відповідність викладення резолютивної частини рішення суду (судового наказу), що підлягає виконанню, тексту у виконавчому документі або матеріалам судового наказу.

Як вбачається із доданого до даної заяви судового наказу (а.с. 26), від в точній мірі відповідає тим відомостям про стягувача, боржника і суть правовідносин між ними, які були в матеріалах справи на день його видачі.

Тобто, в спірному випадку не можна говорити про існування у виконавчому документі помилки в її розумінні згідно частини 2 ст.369 ЦПК України.

Також, суд вважає за необхідне зазначити про те, що з даного питання Верховний Суд України в справі №6-62цс14 від 25.06.2014р. висловив правову позицію, які є джерелом права, згідно якої відсутність у виконавчому листі ідентифікаційного номера боржника не є підставою для відмови державним виконавцем у відкритті виконавчого провадження.

В матеріалах заяви є постанова ВДВС Святошинського РУЮ у м.Києві від 25.03.2015р. про відмову у відкритті виконавчого провадження у зв*язку із відсутністю ідентифікаційного номеру боржника в судовому наказі (а.с. 27 - копія), однак існування такої постанови не може бути для суду правовою підставою для задоволення заяви про виправлення помилки у виконавчому документі, а така постанова може бути оскаржена незгодною стороною у визначеному законом порядку.

Приймаючи до уваги наведене,

Керуючись ст.ст. 368, 369 ЦПК України, суд, -

У х в а л и в :

У задоволенні заяви стягувача - ПАТ «МТС Україна» про виправлення помилки у виконавчому документі - відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено до Апеляційного суду м.Києва через районний суд протягом п*яти днів з дня отримання її копії.

Суддя: