Справа № 309/3900/13-ц
У Х В А Л А

Іменем України

19 жовтня 2015 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючого - судді Куштана Б.П. (доповідача),

суддів: Мацунича М.В. і Панька В.Ф.,

при секретарі - Дашковська С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Хустського районного суду від 27 березня 2014 р. за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_3 звернулася у суд із позовом до ОСОБА_2 в жовтні 2013 р.

Просила стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітньої доньки - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі в розмір 700 грн. щомісячно, до досягнення нею 23 років за умови продовження навчання.

На обґрунтування зазначала, що до 23.12.1997 перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого мають доньку - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Заочним рішенням Хустського районного суду від 22.03.02 р. із відповідача було стягнуто аліменти на утримання дитини в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку до повноліття. Однак, донька навчається на біологічному факультеті Ужгородського національного університету за денною формою навчання, що пов'язане з додатковими витратами (на проїзд, проживання, підручники, зошити тощо).

Відповідач ухиляється від утримання повнолітньої доньки.

Рішенням Хустського районного суду від 27.03.14 р. позов задоволено частково. Стягнуто з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання повнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 600 грн. щомісячно, починаючи з 02.10.13 р. до 23-річного віку при умові продовження навчання. Стягнуто з відповідача 243,60 грн. судового збору.

Апелянт просить скасувати це рішення та ухвалити нове про відмову в позові. Доводить про порушення судом норм матеріального та процесуального права. Указує, що зобов'язаний утримувати двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, і ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, та дружину - ОСОБА_7, яка ніде не працює і потребує витрат на ліки через травму ноги. Сам він отримує нерегулярний дохід у вигляді випадкових заробітків і може забезпечити себе та членів своєї сім`ї.

У письмовому запереченні та в судовому засіданні позивачка не визнала скарги як безпідставної і просить залишити рішення суду без змін.

Відповідач ОСОБА_2 просить розглянути справу за його відсутності.

Суд першої інстанції виходив з обґрунтованості й доведеності позову.

Апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення - залишенню без змін, із таких мотивів.

Згідно з положеннями ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до ч.1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

За приписами ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Як видно із матеріалів справи, батьком ОСОБА_4, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1, є ОСОБА_2 (а.с.6).

ОСОБА_4 є студенткою 2 курсу денної форми навчання біологічного факультету ДВНЗ «Ужгородський національний університет», стипендії за вересень-лютий не отримувала (а.с.32-33).

Тобто, ОСОБА_4 має право на отримання аліментів у зв'язку з продовженням навчання і до досягнення нею 23 років, такий обов'язок поширюється на обох батьків за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

ОСОБА_3 працює барменом у кафе-магазині «Берізка». Загальна сума доходу за вересень 2013 р. - лютий 2014 р. складає 3587 грн. Склад сім'ї - донька ОСОБА_4 (а.с.35-36).

ОСОБА_2 30.10.1999 р. зареєстрував із ОСОБА_7 шлюб, від якого мають двох малолітніх дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, і ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.14-16).

Доводи апелянта про утримання дружини (ОСОБА_7), яка ніде не працює і мала травму нижньої кінцівки, що потребує витрат на лікування, про нерегулярні доходи у вигляді випадкових заробітків, за які не може забезпечити себе та членів своєї сім`ї, не заслуговують на увагу як голослівні, тобто належним чином не доведені.

Твердження апелянта про перебування на його утриманні двох дітей не звільняє його від обов'язку утримувати повнолітню доньку, яка продовжує навчання до досягнення нею двадцяти трьох років.

У контексті наведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення. Неправильного застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, не встановлено.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 314 ч.1 п.1, 315, 317, 319 ЦПК України, -

у х в а л и л а :

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

2. Рішення Хустського районного суду від 27 березня 2014 р. залишити без змін.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подачі скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді: