АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 533/1009/14-ц Номер провадження 22-ц/786/244/15Головуючий у 1-й інстанції Оксенюк М. М. Доповідач ап. інст. Чічіль В. А.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області у складі:

Головуючого: судді Чічіля В.А.,

Суддів: Кузнєцової О.Ю., Триголова В.М.,

За участю секретаря: Самойлової М.Д.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" на рішення Козельщинського районного суду Полтавської області від 21 листопада 2014 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и л а :

У вересні 2014 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з вказаним позовом, у якому зазначало про те, що 29 вересня 2008 року ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 5 070,00 грн. у вигляді встановлення ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості.

Оскільки ОСОБА_2 взятих на себе зобов'язань за кредитним договором не виконав, просило стягнути з відповідача заборгованість станом на 30 червня 2014 року у розмірі 10 489,57 грн., яка складається з заборгованості за кредитом 2 728,57 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 6 785,31 грн., а також штраф (фіксована частина) у розмірі 500,00 грн., штраф (процентна складова) 475,69 грн.

Рішенням Козельщинського районного суду Полтавської області від 21 листопада 2014 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційному порядку рішення місцевого суду оскаржено ПАТ КБ «ПриватБанк», посилаючись на порушення і неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, просить зазначене рішення суду першої інстанції скасувати, та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги банку у повному обсязі.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення місцевого суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що скаргу слід відхилити.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

У силу положень ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та у встановлений у зобов'язанні строк (термін) його виконання.

Порушенням зобов'язання, з огляду на зміст ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.

З матеріалів справи вбачається, що 29 вересня 2008 року ОСОБА_2 на підставі анкети-заяви по програмі «Авто в кредит за 30 хвилин» отримав у ЗАТ КБ «ПриватБанк» (правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк») кредитну картку «Універсальна» НОМЕР_1 з кредитним лімітом у сумі 5 070 грн., з процентною ставкою по кредиту 3% на залишок заборгованості.

Згідно з наданого банком розрахунку, заборгованість ОСОБА_2 по кредитній картці «Універсальна» станом на 30.06.14 року становить 10 489,57 грн., яка складається з: 2 728,57 грн. заборгованості за кредитом, 6 785,31 грн. заборгованості за процентами за користування кредитом, 500 грн. фіксована частина штрафу та 475,69 грн. процентна складова штрафу.

Розмір заборгованості є належним чином доведеним, та відповідачем не спростований.

Статтею 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

З огляду на положення ч. ч. 3, 4 ст. 267 цього ж кодексу, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. У правових позиціях Верховного Суду України, викладених у постановах від 6 листопада 2013 року в справі №6-116цс13, та від 19 березня 2014 року в справі №6-14цс14, передбачено, що початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, при цьому, за кредитною карткою такий строк щодо місячних платежів погашення кредиту починає відраховувати після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі - зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінчення строку дії договору.

За наданими банком відомостями, строк дії картки НОМЕР_1, що видавалась ОСОБА_2, встановлений до травня 2010 року.

У свою чергу, ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду у вересні 2014 року, тобто з пропуском 3 річного строку позовної давності.

Заперечуючи проти заявлених вимог, відповідач ОСОБА_2 просив застосувати до позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» наслідки спливу позовної давності (а.с. 26).

З урахуванням цього, місцевий суд дійшов обґрунтованого висновку щодо пропуску банком строку позовної давності для звернення до суду з даними позовними вимогами та правомірно відмовив у задоволенні позову з цих підстав.

Посилання апелянта на п. п. 9.12, 9.3 Умов надання банківських послуг щодо відкриття карткових рахунків на невизначений термін та автоматичне продовження кредитного договору (лонгація), у зв'язку з ненаданням позичальником письмової заяви про закриття картрахунку, є безпідставними, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

У свою чергу, положення п. п. 3.1.3., 9.12, 9.3 Умов та правил надання банківських послуг щодо строку дії договору протягом 12 місяців з моменту підписання та щорічної лонгації кредитної картки, у випадку неотримання від клієнта заяви про закриття рахунку, стосується лише строку дії цих Умов та правил, а строк дії кредитної картки, з огляду на п. 3.1.1 Правил користування платіжною карткою, зазначений на лицевій стороні картки та визначається останнім календарним днем вказаного на картці місяця.

У свою чергу, банк не надав доказів на підтвердження того, що кредитна картка НОМЕР_1 перевипускалась та встановлювався новий строк її дії.

Решта доводів апеляційної скарги банку є несуттєвими та такими, що не спростують вірних висновків місцевого суду.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що підстави для скасування чи зміни оскаржуваного рішення місцевого суду відсутні.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 303, 304, 307 ч. 1 п. 1, 308, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" відхилити.

Рішення Козельщинського районного суду Полтавської області від 21 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий у справі: В.А. Чічіль

Судді: О.Ю. Кузнєцова

В.М. Триголов

З оригіналом згідно:

суддя В.А. Чічіль