Справа № 526/2105/15-ц
Провадження № 2/526/943/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 грудня 2015 року м. Гадяч

Гадяцький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - Прокопєвої Ю.Б.,

за участю секретаря - Шевченко І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Гадячі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі ОСОБА_2 сільської ради, ОСОБА_3, третя особа Приватний нотаріус Гадяцького районного нотаріального округу ОСОБА_4 про визнання права власності на спадщину,-

ВСТАНОВИВ:

До суду з позовом звернувся ОСОБА_1 в якому просила винести рішення, яким визнати за нею право власності на спадкове майно, що залишилося після смерті 16.12.2013р. матері ОСОБА_5, та після смерті 04.01.2014р. батька ОСОБА_6 і складається з домоволодіння, розташованого в с. Лисівка, Гадяцького району по вул.Кірова, 126, яке в цілому складається з позначених в техдокументації літерою А-1 житлового будинку, Б літньої кухні, В сараю, №1 огорожі, №2 воріт огорожі, №4 колодязя, що знаходяться на земельній ділянці площею 0,40 га фонду ОСОБА_2 сільської ради.

В процесі розгляду справи позивач неодноразово уточнювала свої позовні вимоги та в останній редакції уточнюючої позовної заяви просила винести рішення, яким визнати за нею право власності на спадкове майно, що залишилося після смерті 04.01.2014р. батька ОСОБА_6 і складається з домоволодіння, розташованого в с. Лисівка, Гадяцького району по вул.Кірова, 126, яке в цілому складається з позначених в техдокументації літерою А-1 житлового будинку, Б літньої кухні, В сараю, №1 хвіртки, №2 воріт огорожі, №3 огорожі, №4 колодязя питного, що знаходяться на земельній ділянці площею 0,40 га фонду ОСОБА_2 сільської ради.

В обґрунтування позову зазначила, що 16.12.2013 р. померла її мати ОСОБА_7, а менше ніж місяць після цього, 04.01.2014р. помер і батько ОСОБА_6. Обоє батьків проживали у власному домоволодінні, яке знаходиться в с.Лисівка, Гадяцького району, Полтавської області по вул.Кірова, 126 на земельній ділянці площею 0,40 га фонду сільської ради. За життя обоє батьків склали заповіти, яким заповідали їй належні їм земельні паї та вищезазначене домоволодіння і в установлений законом шестимісячний термін вона подала заяву про прийняття спадку батьків. ЇЇ брат ОСОБА_3 також звернувся із заявою про прийняття спадку батьків, але потім нотаріусом був повідомлений про наявність заповіту та подав заяву про відсутність у нього претензій, щодо спадщини батьків. 21.01.2015р. приватним нотаріусом ОСОБА_4 їй видані свідоцтва про право на спадщину на належні батькам земельні паї, а при оформленні батьківського домоволодіння нотаріусом їй було відмовлено у видачі аналогічного свідоцтва за причин відсутності правовстановлюючого документа на господарство.

У судове засідання позивач не зявилась, повідомлялась належним чином про час та місце розгляду справи, про причину неявки суду не повідомила, надала до суду заяву в якій просила суд її позов слухати без її участі. Також зазначила, що вона позовні вимоги підтримує.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради Гадяцького району Полтавської області у судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином про час та місце розгляду справи, про причину неявки суду не повідомив, надав до суду заяву в якій зазначив, що сільська рада не заперечує проти позову ОСОБА_1 про визнання права власності на спадщину, просив справу розглянути без представника сільської ради.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином про час та місце розгляду справи, про причину неявки суду не повідомив, надав до суду заяву в якій просив позов ОСОБА_1 слухати без нього та просив позов задовольнити.

Третя особа приватний нотаріус ГРНО ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилась, повідомлялась належним чином про час та місце розгляду справи, про причину неявки суду не повідомила, надала до суду лист, в якому просила цивільну справу розглядати без її участі.

Суд відповідно до ст. 169 ЦПК України вважає за можливе розглядати справу у відсутності не з'явившихся осіб за наявними доказами у справі.

Відповідно до п. 1 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 04.01.2014 р. помер ОСОБА_6, про що 06.01.2014 р. складено відповідний актовий запис №1, що підтверджується ксерокопією свідоцтва про смерть серія І-КЕ №255191.

Згідно довідки виконкому ОСОБА_2 сільської ради Гадяцького району Полтавської області №539 від 14.09.2015р. будинковолодіння в селі Лисівка по вул.Кірова, 126 згідно по господарської книги №2, особовий рахунок №168 станом на 01.07.1990 року відносився до типу робочого двору, господарем якого був ОСОБА_6.

Визначення суспільної групи господарства було урегульовано Технічними вказівками по веденню книжок погосподарського обліку в сільських радах, затвердженими Центральним статистичним управлінням при ОСОБА_8 СРСР 27 червня 1972 року, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням при ОСОБА_8 СРСР 13 квітня 1979 року №112/5, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених Центральним статистичним управлінням при ОСОБА_8 СРСР 12 травня 1985 року № 5-24/26.

За змістом п.20 Вказівок суспільна група господарства переважно встановлюється залежно від роду занять глави сім'ї. Глава сім'ї визначається в кожному конкретному випадку повнолітніми членами сім'ї за їхньою взаємною згодою. Залежно від роду занять глави сім'ї господарство відноситься до суспільної групи колгоспників, робочих, службовців, кустарів чи селян-одноосібників. Виняток із загального правила складають господарства, в яких проживають працюючі члени колгоспу. Такі господарства, незалежно від роду занять глави сім'ї, відносяться до господарства колгоспників.

Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником ОСОБА_8 комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції).

Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Відповідно до технічного паспорту від 12.09.2015р. який було виготовлено за замовленням ОСОБА_1, домоволодіння, що розташоване за адресою вул.Кірова, 126, с. Лисівка, Гадяцького району складається з житлового будинку літ.А-1, загальною площею 62,2 кв.м., житловою 30,9 кв. м., літньої кухні літ. Б, сарай літ. В, хвіртка - №1, ворота огорожі - №2, огорожа - №3, колодязь питний - №4.

Таким чином, оскільки ОСОБА_6 був господарем робочого двору, що розташований за адресою с. Лисівка, вул. Кірова, 126, суд приходить до висновку, що вказане домоволодіння є спадковим майном після смерті ОСОБА_6

Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно до вимог ч.1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлений строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.1,3 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

10.08.2011 р. ОСОБА_6 склав заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету ОСОБА_2 сільської ради Гадяцького району ОСОБА_9 та зареєстрований в книзі для запису нотаріальних дій виконавчого комітету ОСОБА_2 сільської ради під №203, про те, що на випадок його смерті він робить таке заповітне розпорядження: належний йому будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в с. Лисівка, вул. Кірова, 126 і Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-ПЛ №037705 виданий на підставі рішення 4-ї позачергової сесії 24 скликання ОСОБА_2 сільради від 24.09.2002р. заповідає ОСОБА_1

Згідно довідки виконкому ОСОБА_2 сільської ради Гадяцького району Полтавської області №535 від 14.09.2015р., померлий ОСОБА_6, 07.06.1931р.н. був зареєстрований та проживав станом на 04.01.2014р. за адресою село Лисівка, вул.Кірова, 126 Гадяцького району Полтавської області.

Згідно листа приватного нотаріуса ГРНО ОСОБА_4 №423 від 15.10.2015р., 16.05.2014р. була заведена спадкова справа після смерті ОСОБА_6, який помер 04.01.2014р. Заяви про прийняття спадщини подали ОСОБА_1 та ОСОБА_3 10.08.2011р. по реєстру №203 ОСОБА_2 сільською радою Гадяцького району було посвідчено заповіт від імені ОСОБА_6 на імя ОСОБА_1 17.11.2014р. спадкоємець ОСОБА_3 повідомив, що йому відомо про складений ОСОБА_10 заповіт та його зміст, також ОСОБА_3 повідомив, що оскаржувати заповіт в судовому порядку не буде та не заперечує проти видачі свідоцтв про право на спадщину на імя ОСОБА_1 21.01.2015р. нею було видано свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку площею 3,0715 кадастровий номер :00:001:0141 розташованої на території ОСОБА_2 сільської ради Гадяцького району Полтавської області та наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на імя ОСОБА_1

Таким чином, з урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті свого батька ОСОБА_6, померлого 04.01.2014р. та набула права власності на зазначене домоволодіння

Відповідно до п. 4.15 ст.4 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012р. №296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Таким чином, оскільки ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті свого батька ОСОБА_6, померлого 04.01.2014 р. та набула права власності на зазначене домоволодіння, що належало померлому та з врахуванням того, що у ОСОБА_1 відсутні правовстановлюючі документи на домоволодіння, що унеможливлює оформлення спадщини на майно, яке підлягає реєстрації, то суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 3, 4, 8, 10, 11, 15, 60, 209, 212-215, 223 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі ОСОБА_2 сільської ради, ОСОБА_3, третя особа Приватний нотаріус Гадяцького районного нотаріального округу ОСОБА_4 про визнання права власності на спадщину - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно, що залишилось після смерті 04.01.2014 року батька ОСОБА_6 і складається з домоволодіння, розташованого по вул. Кірова, 126 в с. Лисівка Гадяцького району Полтавської області та складається з позначених в техдокументації літерою «А»-1 житлового будинку, «Б» - літньої кухні, «В» - сараю, № 1 хвіртка, № 2 воріт огорожі, № 3 - огорожі, № 4 колодязя питного, що знаходяться на земельній ділянці площею 0, 40 га фонду ОСОБА_2 сільської ради.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Полтавської області через Гадяцький районний суд Полтавської області протягом десяти днів з дня його проголошення, особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя - Ю. Б. Прокоп'єва