АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/3620/15 Головуючий 1 інст. -
Справа № 640/3606/15 Нев?ядомський Д.В.
Категорія: договірна Доповідач - Яцина В.Б.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2015 року м. Харків

Судова колегія судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Харківської області у складі :

Головуючого - судді - Яцини В.Б.,

суддів - Бурлака І.В., Карімової Л.В.,

за участю секретаря : Костюченко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 16 березня 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 16 березня 2015 року було задоволено заяву позивача ОСОБА_4 про забезпечення позову по справі за його позовом до ОСОБА_5 про стягнення з неї, як спадкоємця померлого боржника, заборгованості за договором позики.

Накладено арешт на майно ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1): квартиру АДРЕСА_1; дві земельні ділянки площею 0,3562 га кожна, призначених для ведення особистого селянського господарства, кадастрові номера НОМЕР_3 і НОМЕР_2, що розташовані в Київській області, Києво-Святошинський район, Бобрицька сільська рада.

Не погоджуючись з такою ухвалою, представник ОСОБА_2- ОСОБА_3 в апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу та відмовити ОСОБА_4 у задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення позову повністю, посилаючись на те, що суд неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи, чим порушив порядок і норми процесуального права при вирішення цього питання, а саме: суд не взяв до уваги, що предметом позову є не звернення стягнення на нерухоме майно, а стягнення заборгованості за договором позики, підстави цього позову належним чином не доведені; суд не заслухав пояснення ОСОБА_6 з цього приводу і не з'ясував, що відповідач ще не оформила свої спадкові права в цій частині і не зареєструвала право власності на земельні ділянки, яке було визначено за відповідним рішенням суду.

Судова колегія заслухавши доводи представників сторін, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційної скарги, та розглянутої судом заяви про забезпечення позову, вважає, що вони підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно вимог ст.ст. 151, 153 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Заява про забезпечення позову розглядається судом в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участі справі.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову, районний суд відповідно до наведеної норми права правильно виходив з того, що їх невжиття може спричинити до відчуження відповідачем свого майна, що утруднить виконання рішення суду про стягнення заборгованості, вартість заявленого позову та арештованого майна є співмірними. Однак при цьому суд не з'ясував, чи оформила відповідач своє право власності на арештовані земельні ділянки, присуджене за відповідним рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19.11.2014 року у цивільній справі № 369/9788/14-ц про визнання права власності в порядку спадкування за законом. Належних і допустимих доказів з цього привиду позивач до своєї заяви не надав і в матеріалах справи вони відсутні.

З огляду на ці обставини, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи скарги і пояснення представника відповідача про те, що арешт цього майна всупереч положенням ч. 3 ст. 152 ЦК України непропорційно заявленим вимогам обмежує право відповідача на оформлення спадкових прав на земельні ділянки.

Однак, оскільки висновки суду про необхідність забезпечення позову доводами скарги не спростовані, колегія суддів вважає за необхідне замість арешту застосувати передбачену п. 2 ч. 1 ст. 152 ЦПК України заборону ОСОБА_2 відчужувати вказані земельні ділянки.

Доводи скарги про надумані підстави заявленого позову є безпідставними, оскільки вони стосуються його доведеності, що підлягає з?ясуванню при розгляді справи по суті. Для вирішення заяви для забезпечення позову до суду було позивачем надано достатньо доказів.

Таким чином, оскільки судом першої інстанції заява про забезпечення позову в частині, яка стосується земельних ділянок була вирішена з порушенням вказаної норми ч. 3 ст. 153 ЦПК України, то з передбачених п. 2 ч. 1 ст. 312 ЦПК України підстав апеляційний суд змінює ухвалу суду першої інстанції і постановляє ухвалу про часткове задоволення цієї заяви.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.2 ч.2 ст. 307, п. 2 ч.1 ст. 312, 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 задовольнити частково.

Ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 16 березня 2015 року змінити в частині способу забезпечення позову стосовно земельних ділянок ОСОБА_2.

Заяву ОСОБА_4 задовольнити частково.

Заборонити відчуження належних ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) двох земельних ділянок площею 0,3562 га кожна, призначених для ведення особистого селянського господарства, кадастрові номера НОМЕР_3 і НОМЕР_2, що розташовані в Київській області, Києво-Святошинський район, Бобрицька сільська рада.

В іншій частині ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 16 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає, як така, що не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Головуючий суддя:

Судді колегії: