Справа № 495/1739/15-ц
рішення

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

29 квітня 2015 року м. Білгород-Дністровський

Білгород - Дністровський міськрайонний суд Одеської області

у складі головуючого - судді Шевчук Ю.В.

при секретарі - Мамончик К.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Білгород-Дністровському цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Володимирівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області про встановлення факту прийняття спадщини і визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовом про встановлення факту прийняття спадщини і визнання права власності на: земельну ділянку площею 4,41 га, розташовану на території Володимирівської сільської ради АДРЕСА_1, яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 23.07.2003 року, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 466/6, яка належить ОСОБА_2, вказуючи, що вона являється єдиним спадкоємцем майна, що відкрилося після смерті її матері ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року, оскільки її батько ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, спадкоємців інших черг за законом, заповітом або спадкоємців які б мали право на обов'язкову спадкову частку, не має. Оформити свої спадкові права нотаріально позивачка на даний час не може через те, що при зборі документів до нотаріуса було втрачено оригінал державного акту на право власності на земельну ділянку, у зв'язку з чим звертається до суду з зазначеним позовом.

Представник позивачки в судове засідання не з'явилася, представила заяву згідно якої позовні вимоги підтримує, просить справу розглядати за її відсутністю.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, подав заяву згідно якої просив розглянути справу за його відсутністю, не заперечуючи проти позовних вимог.

Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла рідна мати позивачки - ОСОБА_2, після смерті якої відкрилася спадщина за законом на земельну ділянку площею 4,41 га, розташовану на території Володимирівської сільської ради АДРЕСА_1, яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 23.07.2003 року, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 466/6.

Відкриту після смерті матері спадщину позивачка фактично прийняла, оскільки постійно проживала разом з померлою до дня її смерті, на даний час здійснює діяльність, пов'язану з користуванням та володінням спадкового майна.

Відповідно до ст. 529 ЦК України в редакції закону 1963 року, що був чинний на час відкриття спадщини, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Відповідно до ст. 548 ЦК України в редакції закону 1963 року, що був чинний на час відкриття спадщини, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 549 ЦК України в редакції закону 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом шести місяців з дня відкриття спадщини фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Факт, підтверджуючий, що позивачка являється донькою померлої спадкодавеці підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 28.09.1968 року та свідоцтвом про шлюб НОМЕР_3 від 13.07.1996 року.

Відповідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

При усному зверненні позивачки до нотаріальної контори для прийняття спадщини, їй було відмовлено у зв'язку з тим, що при зборі документів був втрачений оригінал державного акту на право власності на земельну ділянку.

Позивачкою було зробила оголошення у газеті «Советское Приднестровье» за 26 лютого 2015 року, згідно якого втрачений державний акт на право приватної власності серії НОМЕР_1 23.07.2003 року, зареєстрований в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 466/6 на земельну ділянку площею 4,41 га, розташовану на території Володимирівської сільської ради АДРЕСА_1, яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, виданий на ім'я ОСОБА_2, вважається недійсним, яке знаходиться у матеріалах справи.

Відповідно до ст, 392 ЦК України в разі відсутності документів на право власності, власник може вимагати визнання права власності в судовому порядку.

Відповідно до ст. 81 Земельного Кодексу України передбачено, що громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 152 Земельного кодексу України - захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав.

Згідно відповіді Білгород-Дністровської районної державної нотаріальної контори Одеської області за № 510/01-16 від 26.03.2015 року спадкова справа до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_2 не відкривалась.

Враховуючи, що позивачка являється єдиною спадкоємицею спадкового майна, інших спадкоємців за законом та заповіту не має, те, що позивачка фактично прийняла у своє володіння спадщину, суд вважає, позовні вимоги ОСОБА_1 про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на: земельну ділянку площею 4,41 га, розташовану на території Володимирівської сільської ради АДРЕСА_1, яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 23.07.2003 року, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 466/6, яка належить ОСОБА_2, яке відкрилось за законом після смерті її матері ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, попередньо встановивши факт приналежності спірної земельної ділянки померлій.

Керуючись ст.ст. 10,11, 209, 214-215, 218 ЦПК України, ст. 529, 548, 549 ЦК України в редакції закону 1963 року, суд -

ВИРІШИВ:

Задовольнити позовну заяву ОСОБА_1.

Встановити факт приналежності земельної ділянки площею 4,41 га, розташовану на території Володимирівської сільської ради АДРЕСА_1, яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва - ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Встановити факт прийняття ОСОБА_1 спадщини, що відкрилась після смерті її матері - ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року, та складається з: земельної ділянки площею 4,41 га, що розташована на території Володимирівської сільської ради АДРЕСА_1, яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 23.07.2003 року, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 466/6, яка належить ОСОБА_2.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на: земельну ділянку площею 4,41 га, розташовану на території Володимирівської сільської ради АДРЕСА_1, яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 23.07.2003 року, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 466/6.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: