АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 552/5234/14-ц Номер провадження 22-ц/786/1170/15Головуючий у 1-й інстанції Миронець О. К. Доповідач ап. інст. Чумак О. В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого - судді : Чумак О.В.

Суддів: Пилипчук Л.І., Карнауха П.М.

при секретарі: Лимар О.М.

за участю

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача - ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4

на рішення Київського районного суду м. Полтави від 04 березня 2015 року

по справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, третя особа - ОСОБА_6, про поділ майна подружжя та розірвання шлюбу.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача апеляційного суду Полтавської області Чумак О.В.., -

В С Т А Н О В И Л А:

В серпні 2014 року ОСОБА_5 звернулась в суду з позовом до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу, визнання автомобіля спільним майном подружжя та розподіл майна.

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 04.03.2015 року позовні вимоги ОСОБА_5 задоволено повністю.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 грошову компенсацію в розмірі 110 732 грн. 94 коп. вартості половини спільного майна подружжя у вигляді автомобіля MITSUBISHI АSХ, реєстраційний номер НОМЕР_1.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 судові витрати в розмірі 1107 грн. 32 коп.

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 09.04.2015 року провадження у справі в частині позовних вимог ОСОБА_5 щодо розірвання шлюбу закрите.

Додатковим рішенням Київського районного суду м. Полтави від 09.04.2015 року визнано автомобіль MITSUBISHI АSХ, реєстраційний номер НОМЕР_1 спільним майном подружжя та визнано за ОСОБА_5 право власності на ? частину даного автомобіля.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить рішення місцевого суду скасувати та постановити нове рішення про відмову в задоволенні позову, посилаючись на невірне застосування судом норм матеріального права та невідповідність висновків суду обставинам справи. Зазначив, що судом не було враховано та, що спірний автомобіль був придбаний ним за власні кошти та кредитні кошти отримані в банку. При цьому позивачка в зв'язку із малою заробітною платою не приймала участь у придбанні вказаного автомобіля та погашенні кредиту, отриманого ним особисто. Крім того, відповідно до ст. 71 СК України присудження одному з подружжя компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, допускається лише за його згодою та за умови попереднього внесення відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. Разом з тим, він будь-яких коштів на депозитний рахунок не вносив і згоди не давав. Також суд безпідставно прийняв до уваги висновок автотоварознавчої експертизи від 29.01.2015 року, хоча автомобіль експертом не досліджувався, тому експертиза не відображає реальну вартість автомобіля.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

У відповідності з ч.3 ст. 10, ч.1ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Частиною 4 статті 60 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим, ухваленим на основі повно і всебічно з'ясованих обставин. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача перевіривши матеріали справи, з'ясувавши межі апеляційного оскарження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Місцевим судом установлено, що 18.06.2011 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 був зареєстрований шлюб, що підтверджується свідоцтва серії НОМЕР_3 (а.с.5) .

30.08.2013 р. між ТОВ «Інтеравто-Полтава» та ОСОБА_4 був укладений Договір № 1308-30003, за умовами якого останній придбав автомобіль марки MITSUBISHI АSХ, 1.6 МТ Invite комплектації S07, кольору Р26 (а.с. 26-28).

06.09.2013 р. між ПАТ «Ідея Банк» та ОСОБА_4 був укладений Договір застави транспортного засобу, за умовами якого у забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № 910.23996 від 05.09.2013 р. відповідачем передано у заставу транспортний засіб марки MITSUBISHI, моделі АSХ, 2013 року випуску номер кузова НОМЕР_4, реєстраційний номер НОМЕР_2, зареєстрований в Полтавському ВРЕР 05.09.2013 року, який належить ОСОБА_4 на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5, виданого Полтавським ВРЕР 05.09.2013 р. (а.с. 29-30).

У справі наявні копії квитанцій про здійснені ОСОБА_4 платежі в рахунок погашення кредитної заборгованості по договору № 910.23996 від 05.09.2013 р. за період з 02.09.2013 року по 24.07.2014 р. (а.с.42-49).

Як убачається з листа ПАТ «Ідея банк» від 24.07.14 р. № 16.1.-05/111704, ОСОБА_4 погасив заборгованість за кредитним договором № 910.23996 від 05.09.2013 р., тому станом на 24.07.2014 р. зазначений автомобіль є вільним від застави (а.с. 31).

Згідно свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_6 від 25.07.2014 р. власником зазначеного автомобіля MITSUBISHI АSХ, легковий універсал, номер кузова НОМЕР_4, 2013 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 є ОСОБА_6 (а.с.25).

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 21.10.2014 р., яке набрало законної сили, шлюб між сторонами розірваний (а.с.133).

Згідно Висновку № 1163 судової автотоварознавчої експертизи по даній цивільній справі, складеного 29.01.2015 року старшим судовим експертом ПВ ХНДІ СЕ ім. засл.проф.М.С.Бокаріуса І.В.Юр»євим, ринкова вартість автомобіля MITSUBISHI АSХ, реєстраційний номер НОМЕР_2, 2013 року випуску, номер шасі НОМЕР_4, на момент дослідження становила 221465,88 грн. (а.с.93-98).

Задовольняючи позов в частині стягнення грошової компенсації вартості половини спільного майна подружжя, місцевий суд обґрунтовано виходив із того, що спірний автомобіль був придбаний сторонами під час шлюбу, тому є спільною сумісною власністю подружжя.

Такі висновки місцевого суду відповідають встановленим по справі обставинам та ґрунтуються на законі, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Частиною першою ст. 69 СК України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Частиною четвертою ст. 71 СК України визначено, що присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України.

Пунктом 30 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" роз'яснено, що рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності (якщо інше не встановлено домовленістю між ними) та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є об'єктом права його спільної сумісної власності, передбачено ч. 1 ст. 63, ч. 1 ст. 65 СК України. У випадку коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім'ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.

Вірно встановивши зазначені обставини, здійснивши аналіз правових норм, що регулюють дані правовідносини, суд першої інстанції дійшов вірних висновків про задоволення позову в частині визнання автомобіля спільним майном подружжя та стягнення грошової компенсації половини спірного майна.

Відповідно до ч. 3 ст. 303 ЦПК України, апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Разом з тим, колегія суддів не погоджується з висновками місцевого суду про визнання за ОСОБА_5 права власності на ? частину зазначеного транспортного засобу з огляду на те, що право власності на спірний автомобіль з 25.07.2014 р. було зареєстровано за ОСОБА_8 внаслідок його продажу відповідачем, та, як установлено колегією суддів в ході апеляційного розгляду, з 29.10.2014 року право власності на вказаний автомобіль зареєстровано за ОСОБА_9 відповідно до свідоцтва НОМЕР_7. Окрім того, зазначений автомобіль визнаний спільною сумісною власністю подружжя та на користь позивача рішенням суду стягнуто половину його вартості. Тому відсутні правові підстави для визнання за позивачем права власності на ? частину спірного автомобіля.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що спірний автомобіль є особистою власністю відповідача, оскільки був придбаний ним за власні та кредитні кошти; що позивач у зв'язку з невеликою заробітною платою не приймала участь у придбанні вказаного автомобіля та погашенні кредиту, а виручені від продажу зі згоди позивача автомобіля кошти витрачені на потреби сім»ї, - колегія суддів вважає безпідставними, оскільки жодними належними та допустимими доказами не підтверджені, тому, згідно приписів ст. 60 СК України є спільною сумісною власністю подружжя.

Доводи про те, що відповідач у відповідності до приписів ст. 71 СК України будь-яких коштів на депозитний рахунок не вносив і згоди на отримання грошової компенсації вартості частки автомобіля не давав, - також не заслуговують на увагу суду, оскільки спірний автомобіль, як вказувалося вище, перебуває у власності іншої особи внаслідок його продажу відповідачем без згоди позивача.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що суд безпідставно прийняв до уваги висновок судової автотоварознавчої експертизи від 29.01.2015 року, оскільки автомобіль експертом не досліджувався, тому експертиза не відображає реальну вартість автомобіля, - не приймаються колегією суддів з огляду на те, що зазначений висновок є належним та допустимим доказом у розумінні ст. 58,59 ЦПК України, сумнівів у колегії суддів не викликає та відповідачем жодними іншими доказами не спростований.

Відповідачу та третій особі пропонувалося надати транспортний засіб для огляду , проте вказана пропозиція була залишена ними поза увагою. В суді апеляційної інстанції представник відповідача, не погоджуючись з висновком експерта, не наполягав на проведенні повторної експертизи з оглядом транспортного засобу

На підставі викладеного колегія суддів приходить до висновку про необхідність виключення з резолютивної частини додаткового рішення вказівку про визнання за ОСОБА_5 права власності на ? частину автомобіля MITSUBISHI АSХ, реєстраційний номер НОМЕР_1.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.1 п. 1, 309 ч.1 п.3,4, 308, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4, - задовольнити частково.

Додаткове рішення Київського районного суду м. Полтави від 09.04.2015 року змінити. Виключити з резолютивної частини рішення вказівку про визнання за ОСОБА_5 права власності на ? частину автомобіля Мітсубіші АСХ, реєстраційний номер НОМЕР_1.

В іншій частині рішення Київського районного суду м. Полтави від 04 березня 2015 року та додаткове рішення Київського районного суду м. Полтави від 09 квітня 2015 року залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя /підпис/ О.В.Чумак

Судді: /підпис/ П.М. Карнаух

/підпис/ Л.І. Пилипчук

ЗГІДНО:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області О.В.Чумак