АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2963/15 Справа № 205/7381/13-ц Головуючий у 1 й інстанції - Таус М. М. Доповідач - Лаченкова О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Лаченкової О.В.

суддів - Варенко О.П., Городничої В.С.

при секретарі - Левцунову В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську

апеляційну скаргу Комунального підприємства «Жилсервіс -5» Дніпропетровської міської ради

на рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 01 грудня 2014 року

по справі за позовом Комунального підприємства «Жилсервіс -5» Дніпропетровської міської ради до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи Ленінський РВ ДМУ ГУ ДМС України в Дніпропетровській області, Орган опіки та піклування Ленінської районної у місті Дніпропетровську ради про визнання такими що втратили право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИЛА:

29 серпня 2013 року до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська надйшов позов Комунального підприємства «Жилсервіс -5» Дніпропетровської міської ради до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи Ленінський РВ ДМУ ГУ ДМС України в Дніпропетровській області, Орган опіки та піклування Ленінської районної у місті Дніпропетровську ради про визнання такими що втратили право користування житловим приміщенням.

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 01 грудня 2014 року в задоволенні позову КП «Жилсервіс-5» ДМР до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи Ленінський РВ ДМУ ГУ ДМС України в Дніпропетровській області, Орган опіки та піклування Ленінської районної у місті Дніпропетровську ради про визнання такими, що втратили право користування житловим приміщенням - відмовлено.

В апеляційній скарзі Комунальне підприємство «Жилсервіс -5» Дніпропетровської міської ради просить рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 01 грудня 2014 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги повністю.

Вивчивши доводи скарги, перевіривши їх матеріалами справи, колегія суддів не знаходить передбачених законом підстав для їх задоволення.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставі своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог Комунальному підприємству «Жилсервіс-5» Дніпропетровської міської ради, районний суд прийшов до обґрунтованого висновку, що підстав для визнання відповідачів такими,що втратили право користування житловим приміщенням у кімнаті№ АДРЕСА_1 гуртожитку по АДРЕСА_1 у м. Дніпропетровську немає.

Виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено ,що згідно довідки №1383 від 13.10.2014 року ОСОБА_2 та її діти ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстровані та мешкають за адресою: АДРЕСА_1. Особистий рахунок № НОМЕР_1 відкритий на ім'я ОСОБА_2 .

01 серпня 2013 року комісією КП «Жилсервіс-5» ДМР у складі: юрисконсульта Ольховського С.В. та юрисконсульта Шмакова І.В. було складено Акт про порушення Правил проживання в гуртожитках комунальної власності територіальної громади АДРЕСА_1, а саме проживання сторонніх осіб ОСОБА_8, ОСОБА_7 та ОСОБА_9 в якості квартирантів у кімнаті АДРЕСА_1.

На підставі усного звернення гр. ОСОБА_2 та гр. ОСОБА_10 до сусідів по гуртожитку по АДРЕСА_1, останніми 02 березня 2014 року було складено акт на предмет обстеження умов проживання та зареєстрованих осіб в кімнаті АДРЕСА_1 та було встановлено, що гр. ОСОБА_2 з моменту заселення мешкає зі своєю донькою ОСОБА_3, після одруження з гр. ОСОБА_10 мешкають разом у зазначених кімнатах, будь-які квартиранти у кімнаті АДРЕСА_1 відсутні.

Як вбачається з матеріалів справи,відповідачка в спірний період була вагітна і періодично знаходилась на збереженні вагітності у лікарні(а.с.23,50)

Згідно ст. ст. 71, 72 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шести місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.

При цьому, законодавство не містить переліку підстав, які вважаються поважними причинами відсутності за місцем мешкання понад шість місяців, і за наявністю яких особа не може бути визнана такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. Поважність причин відсутності особи за місцем мешкання, повинні визначатись судом у кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи.

З матеріалів справи не вбачається та позивачем у відповідності до ст.ст.10,60 ЦПК України не надано відповідних доказів щодо не проживання відповідачів в спірній кімнаті більше шести місяців, наявності у них іншого житла.

Судом першої інстанції встановлено,що відповідачка разом зі своєю сім'єю увесь час мешкала у спірній кімнаті АДРЕСА_1 ,а її знайомі ОСОБА_9 мешкали протягом деякого часу у спірній кімнаті в якості гостей, а не квартирантів.

Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки провадиться згідно з ст.72 ЖК України в судовому порядку і суд має вирішити це питання таким чином, щоб не були порушені права та законні інтереси неповнолітнього. При цьому слід мати на увазі, що жила площа у будинках державного та громадського житлового фонду зберігається за неповнолітніми незалежно від обставин, які слугують підставою їх відсутності.

Згідно ч.3 ст.47 Конституції України ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону та за рішенням суду.

Європейська конвенція про захист прав людини та основних свобод у п.1 ст.8 гарантує кожній особі окрім інших прав право на повагу до її житла. Воно охоплює насамперед право займати житло, не бути виселеною чи позбавленою свого житла.

Виходячи з вищевикладеного,колегія суддів вважає,що суд першої інстанції обгрунтовано відмовив в задоволені позову Комунальному підприємству «Жилсервіс -5» Дніпропетровської міської ради до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання такими що втратили право користування житловим приміщенням,оскільки доказів того,що відповідачі не мешкали без поважних причин понад шести місяців у спірній кімнаті суду не надано.

Доводи в апеляційній скарзі на те,що в матеріалах справи є акт від 01 серпня 2013 року,складений комісією КП «Жилсервіс-5» ДМР у складі: юрисконсульта Ольховського С.В. та юрисконсульта Шмакова І.В. про порушення Правил проживання в гуртожитках комунальної власності територіальної громади АДРЕСА_1, а саме проживання сторонніх осіб ОСОБА_8, ОСОБА_7 та ОСОБА_9 в якості квартирантів у кімнаті АДРЕСА_1,судова колегія відноситься критично,оскільки в матеріалах справи є і акт від 02 березня 2014 року на предмет обстеження умов проживання та зареєстрованих осіб в кімнаті АДРЕСА_1 та було встановлено, що гр. ОСОБА_2 з моменту заселення мешкає зі своєю донькою ОСОБА_3, після одруження з гр. ОСОБА_10 мешкають разом у зазначених кімнатах, будь-які квартиранти у кімнаті АДРЕСА_1 відсутні.

Окрім того,відповідачка ОСОБА_2 та її неповнолітні діти ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстровані за адресою АДРЕСА_1 і іншого житла не мають.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ч. 1 ст. 218, ст.ст. 303, 307, 308, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Жилсервіс -5» Дніпропетровської міської ради - відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 01 грудня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий суддя О.В.Лаченкова

Судді О.П.Варенко

В.С.Городнича