У х в а л а

6 листопада 2015 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Охрімчук Л.І.,

Сеніна Ю.Л.,

Сімоненко В.М.,

розглянувши заяву публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 липня 2015 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за надані послуги газопостачання,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 23 лютого 2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 12 травня 2015 року, у задоволенні позовних вимог публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» (далі - ПАТ «Львівгаз») відмовлено в зв'язку зі спливом позовної давності.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 липня 2015 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ПАТ «Львівгаз» у вказаній справі з підстав, передбачених пунктами 1, 2 частини третьої статті 328 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), оскільки заявником пропущено строк на касаційне оскарження та визнано неповажними наведені ним підстави для його поновлення.

20 жовтня 2015 року ПАТ «Львівгаз» звернулося до Верховного Суду України із заявою про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 липня 2015 року з передбаченої пунктом 2 частини першої статті 355 ЦПК України підстави неоднакового застосування судом касаційної інстанції норм процесуального права, зокрема статей 325, 328 ЦПК України щодо причин пропущення процесуального строку касаційного оскарження.

На обґрунтування підстави перегляду зазначеного судового рішення, передбаченої пунктом 2 частини першої статті 355 ЦПК України, заявник посилається на ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 травня 2013 року і 8 вересня 2014 року, в яких, на його думку, по-іншому, ніж в оскаржуваному судовому рішенні, застосовано вказану норму процесуального права.

Перевіривши наведені в заяві доводи, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що в допуску справи до провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень може бути подана з підстави неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права - при оскарженні судового рішення, яке перешкоджає подальшому провадженню у справі або яке прийнято з порушенням правил підсудності або встановленої законом компетенції судів щодо розгляду цивільних справ.

Постановляючи ухвалу від 22 липня 2015 року, про перегляд якої порушує питання заявник, касаційний суд, відмовляючи у відкритті касаційного провадження, дійшов висновку про відсутність правових підстав для поновлення пропущеного процесуального строку, оскільки заявником не доведено та не вказано поважних причин недотримання строку, передбаченого на касаційне оскарження, які б могли слугувати підставою для його поновлення.

Разом з тим, в ухвалах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, наданих для порівняння, містяться такі висновки:

- в ухвалі від 7 травня 2013 року касаційний суд, задовольняючи клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, дійшов висновку про поважність причин його пропуску, оскільки недотримання строків касаційного оскарження було зумовлено діями (бездіяльністю) апеляційного суду;

- в ухвалі від 8 вересня 2014 року касаційний суд, задовольняючи клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, дійшов висновку про поважність причин його пропуску, оскільки оскаржувана ухвала апеляційного суду отримана заявником несвоєчасно, що призвело до пропуску строку, визначеного статтею 325 ЦПК України.

Отже, порівняння наведених судових рішень із судовим рішенням, про перегляд якого подано заяву, не дає підстав для висновку про те, що суд касаційної інстанції неоднаково застосував одні й ті самі норми процесуального права при оскарженні судового рішення, яке перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Ураховуючи наведене, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що в допуску справи до провадження Верховного Суду України необхідно відмовити.

Керуючись частиною другою статті 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за надані послуги газопостачання за заявою публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 липня 2015 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Л.І. Охрімчук

Ю.Л. Сенін

В.М.Сімоненко