Києво-Святошинський районний суд Київської області
Справа № 369/8193/15-ц
провадження 2/369/3459/15
РІШЕННЯ

Іменем України

12.10.2015 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді Пінкевич Н.С.,

при секретарі Дуплій Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи Боярська міська рада Києво-Святошинського району Київської області, управління Держгеокадастр в Києво-Святошинському районі Київської області про встановлення земельного сервітуту, -

в с т а н о в и в :

У липні 2015 року до суду звернувся ОСОБА_1 з даним позовом. Свої вимоги мотивував тим, що йому на праві власності належить земельна ділянка по вул. Матросова, 6а в м. Боярка. У травні 2015 року відповідач перекрив своїм автомобілем проїзд загального користування. На його зауваження, відповідач повідомив, що дана земельна ділянка належить йому на праві власності, тому має законні підстави загородити її. Спірна земельна ділянка передана відповідачу у власність на підставі рішення ради від 05 серпня 2004 року. Дане рішення порушує його права, відповідачу фактично наданий проїзд загального користування, він як суміжний землевласник не погоджував спільну межу, не виносились межі в натурі при розробленні технічної документації.

Просив суд визнати недійсним та скасувати рішення Боярської міської ради №31/559 від 05 серпня 2004 року, визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,0859га, що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, м. Боярка, провул. Матросова, 6б; скасувати державну реєстрацію земельної ділянки та державну реєстрацію права власності за ОСОБА_2 на вище вказану земельну ділянку; судові витрати покласти на відповідача.

При розгляді справи позивач уточнив позовні вимоги. Свої вимоги обґрунтовував тим, що відповідач фактично приватизував проїзд загального користування. Він користується даним проїздом для заїзду до свого гаражу та житлового будинку. Для відновлення його права за доцільне буде встановлення земельного сервітуту. При цьому, він зобов'язується користуватися вказаною вище земельною ділянкою способом, який надаватиме можливість відповідачу належним чином володіти та користуватися вказаною частиною земельною ділянкою (в тому числі проходити та проїжджати вказаною частиною земельної ділянки).

Просив суд встановити йому постійний безоплатний земельний сервітут на право користування земельною ділянкою площею 40,0*5,4 = 216 кв.м., тобто на право проходу, проїзду позивачу, членів його сім'ї та відвідувачам позивача для нормального користування житловим будинком та господарськими спорудами позивача та здійснення їх поточного ремонту. Дана земельна ділянка є частиною земельної ділянки загальною площею 0,859 га, що належить Відповідачу на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯБ№021159, виданого Боярською міською радою 22.09.2004, цільове призначення: для будівництва та обслуговування жилого будинку за адресою: м. Боярка по вул. Матросова 6-Б. Частина земельної ділянки, на яку встановлюється сервітут відображена у Додатку під №1 та згідно державного акта обмежена лініями розподілу Г та Д - фасад вул. Матросова до огорожі та воріт Відповідача.

У судове засіданні позивач та його представник не зявились. Подали заяву про розгляд справи в їх відсутність, позовні вимоги щодо встановлення земельного сервітуту підтримали. Просили задоволити позов.

У судове засідання відповідач та його представник не зявились. Про час та місце розгляду справи повідомлені. Подали суду заяву, якою не заперечували щодо встановлення сервітуту, погодженого сторонами.

У судове засідання представники Боярська міська рада Києво-Святошинського району Київської області, управління Держгеокадастр в Києво-Святошинському районі Київської області не зявились. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

За ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Ст. 78 ЗК України право власності на землю це право володіти, користуватись і розпоряджатись земельними ділянками.

При розгляді справи судом встановлено, що на підставі рішення виконавчого комітету Києво-Святошинської районної ради Київської області №303/15 від 30 жовтня 1987 року затверджено рішення виконкому Боярської міської ради №90/16 від 20 липня 1987 року та виділено земельну ділянку площею 600 кв.м ОСОБА_1 під будівництво індивідуального житлового будинку суміжного з земельною ділянкою матері ОСОБА_3 з виїздом з вулиці Матросова.

20 січня 1996 року ОСОБА_1 отримав свідоцтво про право власності на житловий будинок по вул. Матросова, 6а в м. Боярка Києво-Святошинського району Київської області.

На підставі рішення виконавчого комітету Києво-Святошинської районної ради Київської області №2528 від 20 вересня 1988 року затверджено рішення Боярської міської ради №108/10 від 27 червня 1988 року та виділено земельну ділянку площею 600 кв.м ОСОБА_2 під будівництво індивідуального житлового будинку по вулиці Матросова, 6б.

20 січня 1996 року ОСОБА_2В отримав свідоцтво про право власності на житловий будинок по вул. Матросова, 6б в м. Боярка Києво-Святошинського району Київської області.

На підставі рішення Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області від 05 серпня 2004 року ОСОБА_2 отримав державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,0859 га по вул. Матросова, 6б в м. Боярка Києво-Святошинського району Київської області, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 98 ЗК України право земельного сервітуту - це право власника або землекористувача земельної ділянки на обмежене платне або безоплатне користування чужою земельною ділянкою (ділянками). Земельний сервітут здійснюється способом, найменш обтяжливим для власника земельної ділянки, щодо якої він встановлений.

Ст. 99 ЗК України передбачено види земельних сервітутів, які власники або землекористувачі земельних ділянок можуть вимагати встановлення таких земельних сервітутів: право проходу та проїзду на велосипеді; право проїзду на транспортному засобі по наявному шляху, інші земельні сервітути. При цьому перелік не є вичерпним.

За правилом ст. 100 ЗК України сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду.

У п. 22-2 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» передбачено, що вирішуючи спори про встановлення сервітуту, суд має враховувати, що земельний сервітут встановлюється відносно певного об'єкта і не залежить від власників цих об'єктів, оскільки його дія зберігається у разі переходу прав на земельну ділянку, щодо якої його встановлено, до іншої особи (частина перша статті 401 ЦК, частина перша статті 101 ЗК), а при встановленні особистого сервітуту права закріплюються за певною особою і він припиняється внаслідок її смерті (частина друга статті 401, пункт 6 частини першої статті 406 ЦК).

Види земельних сервітутів, які можуть бути встановлені рішенням суду, визначені статтею 99 ЗК; цей перелік не є вичерпним.

Встановлюючи земельний сервітут на певний строк чи без зазначення строку (постійний), суд має враховувати, що метою сервітуту є задоволення потреб власника або землекористувача земельної ділянки для ефективного її використання; умовою встановлення є неможливість задовольнити такі потреби в інший спосіб, і в рішенні суд має чітко визначити обсяг прав особи, що звертається відносно обмеженого користування чужим майном.

Вирішуючи питання про відшкодування збитків, завданих власникові (володільцеві) земельної ділянки або іншого нерухомого майна, особою, яка користується сервітутом, суд має виходити з того, що таке відшкодування здійснюється на загальних підставах (частина сьома статті 403 ЦК); щодо земельних сервітутів такі підстави регламентуються Порядком визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 19 квітня 1993 р.

На підтвердження досягнення домовленостей щодо можливості встановлення сервітуту сторонами надали заяву та схему. Відповідач надав суду заяву щодо можливості встановлення постійного безоплатного сервітуту на умовах, вказаних в заяві про зміну предмета позову.

За ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобов'язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.

Оскільки кожний із співвласників зобовязаний доглядати за належною частиною житлового будинку, здійснювати поточний ремонт, мати прохід та проїзд до належного їм майна, тому позовні вимоги про встановлення земельних сервітутів підлягають задоволенню відповідно до поданих сторонами схеми.

Керуючись ст.ст. 303-319, 375, 376 ЦК України, ст..ст. 78, 98-100 ЗК України, постанова Пленуму Верховного Суду України №7 від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», ст.ст. 57-64, 208-223 ЦПК України, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 задоволити.

Встановити ОСОБА_1 постійний безоплатний земельний сервітут на право користування земельною ділянкою площею 40,0*5,4 = 216 кв.м., а саме на право проходу, проїзду ОСОБА_1, членів його сім'ї для користування житловим будинком та господарськими спорудами, здійснення їх поточного ремонту (дана земельна ділянка є частиною земельної ділянки загальною площею 0,859 га, що належить ОСОБА_2 на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯБ№021159, виданого Боярською міською радою 22 вересня 2004 року, цільове призначення: для будівництва та обслуговування жилого будинку за адресою: м. Боярка по вул. Матросова 6-Б). Частина земельної ділянки, на яку встановлюється сервітут відображена у Додатку під №1 та згідно державного акта обмежена лініями розподілу Г та Д - фасад вул. Матросова до огорожі та воріт ОСОБА_2.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Н.С. Пінкевич