АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2015 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Одинака О. О.

суддів: Винту Ю.М., Галичанського А.Д.

секретар Паучек І.І.

за участю: ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про відшкодування витрат на реконструкцію та ремонт будинку, третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_4, за апеляційною скаргою ОСОБА_5, яка діє в інтересах ОСОБА_3, на ухвалу Шевченківського районного суду міста Чернівці від 14 квітня 2015 року,

встановила:

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Чернівці від 14 квітня 2015 року провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про відшкодування витрат на реконструкцію та ремонт будинку закрито.

На вказану ухвалу ОСОБА_5, яка діє в інтересах ОСОБА_3, подала до суду апеляційну скаргу в якій просить вищевказану ухвалу скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Посилається на те, що суд першої інстанції допустив порушення норм процесуального права.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у розгляді справи, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити з таких підстав.

Постановляючи ухвалу суд першої інстанції виходив з того, що 13 листопада 2014 року Шевченківським районним судом міста Чернівці було ухвалено рішення у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про відшкодування витрат понесених на реконструкцію та ремонт житлового будинку. Позовні вимоги ОСОБА_3 були задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь позивача в рахунок відшкодування витрат понесених на реконструкцію та ремонт житлового будинку АДРЕСА_1 в сумі 3 666 гривень. В іншій частині позову відмовлено.

22 березня 2015 року ОСОБА_3 звернувся до ОСОБА_1 із позовною заявою про відшкодування витрат понесених на реконструкцію та ремонт будинку, посилаючи на те, що відповідно до статті 60 СК України, майно набуте подружжям за час шлюбу, належить чоловіку та дружині на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку.

ОСОБА_3 в позовній заяві посилається на ті самі обставини, які були встановлені рішенням Шевченківського районного суду міста Чернівці від 13 листопада 2014 року та просив вирішити спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Однак з такими висновками суду погодитись не можна.

Так, відповідно до пункту 2 частини 1 статті 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі у зв'язку з відмовою позивача від позову або укладенням мирової угоди сторін, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду, що набрало законної сили, постановленого між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення.

Відповідно до частини 2 статті 223 ЦПК України після набрання рішенням законної сили сторони та інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ті ж позовні вимоги, з тих же підстав, або оспорювати в іншому процесі встановлені судом факти і правовідносини. Закриття провадження у справі у цьому випадку можливе лише за умови, що рішення, яке набрало законної сили, є тотожним до позову, який розглядається, тобто співпадають сторони, предмет і підстави позовів.

Нетотожність хоча б одного елементу не перешкоджає заінтересованим особам звернутися до суду з позовом і не дає суду підстав закривати провадження у справі.

При вирішенні питання про тотожність підстав позовів суд повинен виходити перш за все з обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Як вбачається з матеріалів справи в липні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування витрат на реконструкцію та ремонт будинку.

Рішенням Шевченківського районного суду від 13 листопада 2014 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про відшкодування витрат понесених на реконструкцію та ремонт житлового будинку задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 в рахунок відшкодуванні витрат понесених на реконструкцію та ремонт житлового будинку АДРЕСА_1, суму 3 666 гривень 58 копійок.

Зі змісту рішення суду від 13 листопада 2014 року вбачається, що позивач звертаючись до суду обґрунтовував свої позовні вимоги тим, що кошти, які він витратив на реконструкцію та ремонт будинку були його особистою власністю.

Звертаючись з позовом в березні 2015 року позивач посилаючись на правила статті 60 СК України обґрунтовував свої вимоги тим, що ремонт та реконструкція будинку здійснювалась ним разом з ОСОБА_4 за час їх шлюбу за спільні кошти подружжя.

З огляду на те, що ОСОБА_3, обґрунтовуючи свої вимоги у вищевказаних справах посилався на різні обставини, то не можна вважати тотожними підстави його позовів.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції постановляючи ухвалу допустив порушення норм процесуального права, а тому її слід скасувати з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 311 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5, яка діє в інтересах ОСОБА_3, задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду міста Чернівці від 14 квітня 2015 року скасувати з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з моменту її вступу в законну силу.

Головуючий

Судді: