Справа № 369/378/15-ц Головуючий у І інстанції Ковальчук Л. М.
Провадження № 22-ц/780/7020/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 38 23.12.2015
УХВАЛА

Іменем України

23 грудня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді - Антоненко В.І.,

суддів: Ігнатченко Н.В., Фінагєєва В.О.,

за участю секретаря Нагорної Г.О.,

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28 жовтня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, треті особи: комунальне підприємство «Бюро технічної інвентаризації Києво-Свяшинської районної ради Київської області», Управління Держземагенства у Києво-Святошинському районі Київської області, ОСОБА_3, ОСОБА_4, про визнання права власності на майно в порядку спадкування.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

У січні 2015 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, Комунальне підприємство «Бюро технічної інвентаризації Києво-Святошинської районної ради Київської області», Управління Держземагентства у Києво-Святошинському районі Київської області, про визнання права власності на майно в порядку спадкування, посилаючись на те, що 27 квітня 2012 року померла ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка постійно проживала і була зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2. с. Петропавлівська Борщагівка, вул. Мельниченка, буд. 37 літера А. ОСОБА_5 перебувала у шлюбі з ОСОБА_6, і їхній шлюб був дійсний до самої смерті обох з подружжя, які померли в один день-27 квітня 2012 року. Своїх дітей ОСОБА_5 не мала. ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, є рідною племінницею ОСОБА_5 (дошлюбне прізвище Дубовик). Факт родинних відносин між нею і ОСОБА_5 встановлено заочним рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 17 січня 2014 року, яке набрало законної сили 07 квітня 2014 року. Відповідно до вимог ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба, дід як з боку батька, так і з боку матері. Але її мати ОСОБА_7 померла ще раніше за свою рідну сестру, а саме 14 січня 2006 року. Після смерті її тітки у встановлений законом строк вона звернулась до державного нотаріуса ОСОБА_8 Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті своєї тітки ОСОБА_5 До складу спадщини у відповідності до вимог ст. 1218 ЦК України ввійшли всі права та обов»язки ОСОБА_5, що належали їй на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок її смерті, а саме майнові права на майно, яке належало їй на праві приватної (індивідуальної) власності: домоволодіння, яке знаходиться в с. Петропавлівська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області, по вул. Мельниченка, будинок 37, літера А, що складається з жилого будинку та господарських споруд, яке належало спадкодавцю на підставі рішення народного суду Києво-Святошинського району Київської області від 17 серпня 1973 року по цивільній справі № 2-1428, та земельна ділянка за вищевказаною адресою. Отримати свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно та земельну ділянку у неї немає можливості у зв»язку з відсутністю правовстановлюючих документів.13 травня 2014 року приватним нотаріусом ОСОБА_9 було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, і в даній постанові зазначено, що 03 травня 2012 року була заведена спадкова справа після смерті 27 квітня 2012 року ОСОБА_5, але до документів спадкової справи не було надано правовстановлюючих документів на вказане спадкове майно. Саме у зв»язку з відсутністю у спадкоємця, тобто у неї, ОСОБА_2, правовстановлюючих документів на спадкове майно, вона змушена звернутися до суду за захистом своїх прав. Також відповідно до рішення 10 сесії ІІ скликання Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 20 травня 1997 року ОСОБА_5 передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,08 га, що розташована в с. Петропавлівська Борщагівка, вул. Мельниченка, 37 А. Враховуючи викладене, позивач ОСОБА_2 просила визнати за нею в порядку спадкування право власності на 1/2 частину домоволодіння, яке знаходиться в с. Петропавлівська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області, по вул. Мельниченка, будинок 37, літера А, та визнати за нею в порядку спадкування право власності на земельну ділянку площею 0,08 га, що розташована в с. Петропавлівська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області по вул. Мельниченка, 37, літера А.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28 жовтня 2015 рокуу задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права та невідповідність висновків суду обставинам справи.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

По справі встановлено, що 27 квітня 2012 року померла ОСОБА_5, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-БК № 236311, виданого відділом реєстрації смерті у м. Києві. Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй за життя майно, і 03 травня 2012 року ОСОБА_3 звернулась із заявою до приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_9 про прийняття спадщини, у якій зазначала, що 27 квітня 2012 року померла ОСОБА_5, яка на день смерті постійно проживала і була зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_4, з якою вона проживала однією сім»єю з 1975 року до дня відкриття спадщини. 28 травня 2012 року ОСОБА_4 звернулась із заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області, в якій зазначала, що 27 квітня 2012 року померла ОСОБА_5, яка на день смерті постійно проживала і була зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_4, з якою вона проживала однією сім»єю з 1975 року до дня відкриття спадщини. 05 травня 2012 року ОСОБА_2 звернулась із заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_9, в якій зазначала, що 27 квітня 2012 року померла її тітка ОСОБА_5, яка постійно проживала і була зареєстрована до дня смерті за адресою: с. Петропавлівська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області вул. Мельниченка, буд. № 37-А. Спадщину, що залишилася після смерті ОСОБА_5 по праву представлення своєї матері (сестри померлої) ОСОБА_7, яка померла 14 січня 2006 року, вона приймає. Дані обставини підтверджуються копією спадкової справи № 8/2012 року приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_9 до майна померлої 27 квітня 2012 року ОСОБА_5.

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_9 від 13 травня 2014 року відмовлено ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями № 37а, розташовану за адресою: с. Петропавлівська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області по вул. Мельниченка, та земельну ділянку, розташовану за адресою: с. Петропавлівська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області по вул. Мельниченка під № 37а, оскільки не надано до документів спадкової справи правовстановлюючих документів на вказане спадкове майно.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 08 лютого 2013 року в справі за заявою ОСОБА_2, заінтересована особа Петропавлівсько-Борщагівська сільська рада Києво-Святошинського району Київської області, про встановлення факту родинних відноси, заяву задоволено. Встановлено факт родинних відносин між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6, померлою 27 квітня 2012 року, як племінниці та рідної тітки.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07 липня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу ОСОБА_9, про визнання спадкоємцем четвертої черги за законом та усунення відповідача від права на спадкування за законом, у задоволенні позову відмовлено.Ухвалою апеляційного суду Київської області від 01 жовтня 2015 року рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07 липня 2015 року залишено без змін.

У поданій до суду позовній заяві позивач ОСОБА_2 просила визнати за нею в порядку спадкування після смерті ОСОБА_5, яка померла 27 квітня 2012 року, право власності на 1/2 частину домоволодіння, яке знаходиться в с. Петропавлівська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області по вул. Мельниченка, будинок 37, літера А.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд виходив положень ст. ст. 116, 125, 126 ЗК України, ст.ст. 392, 1216, 1225, 1258, 1262, 1266, 1268 ЦК України та прийшов до правильного висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Згідно вимог ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов»язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За правилами ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов»язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до вимог ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Згідно вимог ч. 3 ст. 1266 ЦК України племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Згідно вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою-четвертою статті 1273 Цивільного кодексу України.

За правилами ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням народного суду Києво-Святошинського району від 17 серпня 1973 року в справі за позовом ОСОБА_10 до ОСОБА_11 про розірвання шлюбу, визнання права власності на половину домоволодіння, визначення конкретного користування домоволодінням і земельною ділянкою, розділ майна і грошових вкладів, визнано за ОСОБА_10 право власності на 1/2 частину домоволодіння в с. П.П. Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області по вул. Нова, 37.

Відповідно до ОСОБА_8 про державну реєстрацію прав і ОСОБА_8 з реєстру прав власності на нерухоме майно від 02 квітня 2012 року домоволодіння, раніше вул. ОСОБА_9, Київська область, Києво-Святошинський район, с. Петропавлівська Борщагівка, вул. Мельниченка, будинок № 37 належало на праві приватної спільної часткової власності ОСОБА_11 і ОСОБА_10 - по 1/2 частині за кожним на підставі рішення народного суду Києво-Святошинського району від 17 серпня 1973 року.

Згідно копії довідки виконавчого комітету Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 04 січня 2012 року № 15 відповідно погосподарського обліку Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради дійсно вулиця ОСОБА_9 була перейменована на вулицю Мельниченка.

Відповідно до копії довідки виконавчого комітету Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 15 лютого 2012 року № 305 згідно погосподарського обліку Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради 1/2 частина будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_1 числиться за померлим ОСОБА_11, який помер 05 вересня 2011 року.

З доданої позивачем до позовної заяви копії довідки виконавчого комітету Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 22 серпня 2014 року № 1-12/1020 вбачається, що згідно погосподарського обліку особовий рахунок № 196 за 1971-1973 р. р. числиться за ОСОБА_12 на домоволодіння, що розташоване за адресою: с. П. Борщагівка, вул. Нова, 35. Відповідно погосподарського обліку особовий рахунок № 227 за 1974-1976 р.р. числиться за ОСОБА_11 на домоволодіння, що розташоване за адресою: с. П.Борщагівка, вул. Нова, 39. Згідно погосподарського обліку особовий рахунок № 237 за 1977-1979 р.р. числиться за ОСОБА_5 на 1/2 частину будинку за адресою: вул. Мельниченка, 39-А. Інформація щодо зміни адреси по зазначеному домоволодінню відсутня (протоколи засідань виконавчого комітету зберігаються в архівному відділі Києво-Святошинської РДА).

Відповідно до копії довідки виконавчого комітету Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 30 вересня 2014 року адреси: с. Петропавлівська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області, вул. Нова, 35, вулиця Нова, 39, вулиця Мельниченка, 39а, вул. Мельниченка, 37-а відносяться до одного й того самого будинковолодіння (згідно погосподарського обліку Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради за період з 1971 по 2014 роки).

Враховуючи викладене, суд першої інстанції на підставі наданих позивачем вищезазначених доказів прийшов до обґрунтованого висновку про недоведеність того факту, що 1/2 частина будинку, який в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 просила позивач ОСОБА_2 визнати за нею право власності, має будинковий номер 37 літера А.

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно і наданої суду інформації з Реєстру прав власності на нерухоме майно станом на 11 лютого 2015 року щодо об»єкта нерухомого майна за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Петропавлівська Борщагівка, вул. Мельниченка, 37-А відомості про реєстрацію права власності відсутні.

Надані позивачем ОСОБА_2 до позовної заяви письмові докази та витребувані судом з КП «Бюро технічної інвентаризації Києво-Святошинської районної ради Київської області» матеріали інвентаризаційної справи на домоволодіння, які досліджені судом, з урахуванням того, що відбувалась зміна вулиці з Нової на вул. Мельниченка в с. Петропавлівська Борщагівка, та зміна нумерації будинків, не підтверджують тієї обставини, що 1/2 (одній другій) частині домоволодіння, на яке просить визнати право власності позивач ОСОБА_2, було у встановленому законом порядку визначено нумерацію будинку № 37, літера А.

За таких обставин у суду першої інстанції відсутні правові підстави для задоволення позову в даній частині вимог, а саме щодо визнання за ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, яка померла 27 квітня 2012 року, права власності на ? частину домоволодіння саме за адресою: с. Петропавлівська Борщагівка, Києво-Святошинського району, Київської області, вул. Мельниченка, будинок 37, літера А, а тому у вказаній частині вимог суд відмовляє у задоволенні позову.

З матеріалів справи вбачається, що згідно копії архівної довідки Архівного сектору Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області від 08 жовтня 2014 року № 06-04/1423 у документах архівного фонду «Петропавлівсько-Борщагівська сільська рада» зберігається рішення 10 сесії 22 скликання Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради від 20 травня 1997 року, згідно якого у списку, що додається до рішення, за №156 ОСОБА_5 передана безоплатно у приватну власність земельна ділянка в с. Петропавлівська Борщагівка, вул. Мельниченка, 37а для обслуговування жилого будинку та господарських будівель площею 0,08 га.

Відповідно до копії відповіді Виконавчого комітету Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради від 07 липня 2014 року згідно рішення 10 сесії ІІ скликання від 20 травня 1997 року ОСОБА_5 передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,08 га, що розташована в с. Петропавлівська Борщагівка по вул. Мельниченка, 37а. Відомості про реєстрацію Державного акта на право власності на земельну ділянку у виконкомі сільської ради відсутні.

Наказом по радгоспу «Совки» Київського тресту від 26 липня 1977 року № 142 згідно рішення Народного суду Києво-Святошинського району від 17 серпня 1973 року про розділ майна закріплено за ОСОБА_5 в с. Петропавлівська Боршагівка, вул. Мельниченка, 37а земельну ділянку розміром 0,08 га.

Відповідно до наданої суду відповіді Управління Держземагентства у Києво-Святошинському районі Київської області від 13 лютого 2015 року згідно наявних матеріалів в Управлінні архівний примірник державного акта на земельну ділянку, розташовану за адресою: вул. Мельниченка, с. Петропавлівська Борщагівка, Києво-Святошинський район, на ім»я ОСОБА_5 в архіві Управління не виявлений.

У зв»язу з цим суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про те, що відповідно до вимог ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Згідно вимог ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації цих прав.

Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, а також право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується: цивільно-правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки, укладеною у порядку, встановленому законом, у разі набуття права власності на земельну ділянку за такою угодою; свідоцтвом про право на спадщину (ч. 1 і ч. 2 ст. 126 ЗК України).

Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки, виготовлення технічної документації на земельні ділянки, визначення меж земельної ділянки в натурі, погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами, одержання у встановленому порядку Державного акта на землю, реєстрація права власності на земельну ділянку.

Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано, право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до ст. 1216 ЦК України не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія п. 1 розділу Х «Перехідні положення» ЗК.

Оцінивши в сукупності зібрані в справі докази відповідно до вимог ст. 212 ЦПК України, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що позивачем ОСОБА_2 відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України не надано суду доказів, що земельна ділянка площею 0,08 га за адресою: с. Петропавлівська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області, вул. Мельниченка, 37, літера А, за життя належала померлій 27 квітня 2012 року ОСОБА_5 на праві власності на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку, і що спадкодавець ОСОБА_5 набула права власності на земельну ділянку в установленому законом порядку, а тому суд відмовив у задоволенні позову про визнання за позивачем ОСОБА_2 права власності на вказану земельну ділянку в порядку спадкування за законом.

Відповідно до ч.1ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести тіобставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивачем не надано належних та допустимих доказів, надавши належну правову оцінку яким, суд першої інстанції мав би можливість дійти обґрунтованого висновку про задоволення позову.

Таким чином, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та застосував до них відповідні норми права.

Докази та обставини, на які посилається апелянт в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом першої інстанції були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення.

Керуючись ст. ст. 308, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, а заочне рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28 жовтня 2015 рокузалишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: