Справа № 541/2216/15-ц
Номер провадження 2/541/1026/2015
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

02 жовтня 2015 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - ГРИБ М.В.,

при секретарі - Непокупній Л.М.

розглянувши в судовому засіданні в м. Миргороді справу за позовом Миргородської районної державної адміністрації, як органу опіки та піклування, в інтересах ОСОБА_1 та ОСОБА_2, до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав, третя особа ОСОБА_4,-

ВСТАНОВИВ:

26.08.2015 року Миргородська районна державна адміністрація, як орган опіки та піклування, звернулася до суду із позовом про позбавлення відповідача батьківських прав у відношенні дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1. Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що відповідач свідомо та без поважних причин ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей. Його ухилення від виконання зазначених обов'язків полягало в тому, що він тривалий час спільно з дітьми не проживає, матеріально їх не забезпечує, не піклується про них, не цікавиться їхнім фізичним та розумовим розвитком, не спілкується з ними в обсязі, необхідному для їх самоусвідомлення, не створює умов для отримання ними освіти.

Тому позивач просив позбавити ОСОБА_3 батьківських прав відносно його дітей: ОСОБА_1 та ОСОБА_2, стягнути з відповідача на їх утримання аліменти в розмірі1/3 частини всіх видів його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку щомісячно. Також позивач просив призначити ОСОБА_4 піклувальником згаданих дітей.

В судовому засіданні представник позивача, ОСОБА_7, підтримувала позовну заяву, просила задовольнити її.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, а звернувся до суду із заявою, якою позов визнав повністю, не заперечував проти позбавлення його батьківських прав у відношенні дітей: сина ОСОБА_8 та дочки ОСОБА_5. Також він не заперечував проти стягнення з нього на користь дітей аліментів в розмірі 1/3 частини всіх своїх доходів. Просив справу розглянути у його відсутності (а.с.48).

Третя особа по справі, ОСОБА_4, в судовому засіданні просив задовольнити позов, повністю підтверджував обставини, на які посилався орган опіки і піклування у свої позовній заяві та не заперечував проти призначення його піклувальником над неповнолітніми дітьми відповідача.

Неповнолітні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судовому засіданні просили задовольнити позов, щодо позбавлення батьківських прав відповідача у відношенні них, просили передати їх на піклування дідуся, ОСОБА_4 .

Вивчивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, вислухавши думку неповнолітніх ОСОБА_1 та ОСОБА_2 щодо питань, що стосуються їх життя, а також заслухавши третю особу: ОСОБА_4, суд вважає, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Згідно ст. 164 ч. 1 п. 2 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. За змістом п.16 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. У ст. 3 Конвенції про права дитини зазначено, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, які займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Судом встановлено, що 06.08.1999 року між відповідачем і ОСОБА_9 був зареєстрований шлюб, який рішенням Миргорордського районного суду від 27.11.2003 року було розірвано.

Від шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилися діти: син ОСОБА_8 та дочка ОСОБА_5 (а.с.5-6).

ІНФОРМАЦІЯ_5 їх мати, ОСОБА_9, померла (а.с.20)

З кінця 1999 року відповідач спільно з дітьми не проживає, а дітьми опікувалася до своєї смерті їх мати (а.с.29), а потім вони залишилися проживати спільно із дідусем, ОСОБА_4, третьою особою по справі (а.с.9-10, 24).

З часу припинення спільного проживання відповідач матеріально дітей не забезпечує, не піклується про них, не цікавиться їхнім фізичним та розумовим розвитком, не спілкується з ними в обсязі, необхідному для їх самоусвідомлення, не створює умов для отримання ними освіти (а.с.15,16, 18,23,29,31-32), що вказує на його ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей. Як пояснили його діти в судовому засіданні, вони за все своє життя з батьком зустрічалися лише тричі і лише після того, як померла їх мати.

Відповідно висновку Миргородської районної державної адміністрації, як органу опіки та піклування, від 25.08.2015 року (а.с 19) ОСОБА_3 самоусунувся від виховання своєї неповнолітньої дочки ОСОБА_5 та неповнолітнього сина ОСОБА_8, матеріально їх не забезпечує, її вихованням не займається, не цікавиться успішністю дітей в школі та їх розвитком. Тому орган опіки та піклування вважає доцільним позбавити ОСОБА_2 батьківських прав у відношенні дочки ОСОБА_5 та сина ОСОБА_8.

Факт ухилення від виконання своїх батьківських обов'язків відповідач підтвердив своєю письмовою заявою до суду (а.с.48), якою він повністю визнав позов і не заперечував проти позбавлення його батьківських прав у відношенні неповнолітніх сина ОСОБА_8 та дочки ОСОБА_5.

Згідно ст. 61 ч.1 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами , які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Таким чином судом встановлено, що відповідач ОСОБА_3 ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню своїх дітей: сина ОСОБА_8 та дочки ОСОБА_5, і не заперечує проти позбавлення його батьківських прав у відношенні них. Тому суд вважає позовні вимоги про позбавлення його батьківських прав у відношенні згаданих дітей є доведеними та підлягаючими до задоволення.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 60 ЦК України суд встановлює піклування над неповнолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування.

Своїм поданням від 27.08.2015 року орган опіки і піклування просив суд призначити ОСОБА_4 піклувальником над його неповнолітніми онуками: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с.30).

Зважаючи на те, що згадані діти позбавлені батьківського піклування, суд вважає необхідним встановити піклування над ними та призначити їх піклувальником ОСОБА_4 .

Відповідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

Оскільки відповідач ухиляється від утримання своїх неповнолітніх дітей, то виконання такого обов'язку повинно бути забезпечено рішенням суду про стягнення аліментів на їх утримання з відповідача на користь піклувальника ОСОБА_4 у відповідності із ч.3 ст. 181 СК України.

Виходячи із позовних вимог позивача, визнання позову відповідачем, доказів наданих суду та вимог ст. 182 СК України, розмір аліментів суд вважає необхідним встановити в 1/3 частці всіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого державою для кожної дитини відповідного віку щомісячно.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 62, 64, 88, 208, 214, 215, 367 ЦПК України, ст. ст. 150, 164, 165, 180, 182, 183, 191 Сімейного кодексу України, ст. 60 ч. 4 ЦК України, суд ,-

в и р і ш и в:

Позов Миргородської районної державної адміністрації в інтересах неповнолітніх ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задовольнити.

Позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця м. Миргород Полтавської області, батьківських прав по відношенню до його сина ОСОБА_2 та дочки ОСОБА_1, що народилися ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Ромодан Миргородського району Полтавської області (актові записи про народження дітей № 18 та № 19 від 22 вересня 1999 року, місце реєстрації народження: Ромоданівська селищна рада Миргородського району).

Встановити піклування над неповнолітніми ОСОБА_2 та ОСОБА_1, які народилися ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Ромодан Миргородського району Полтавської області.

Призначити ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця селища Ромодан Миргородського району Полтавської області, піклувальником над неповнолітніми ОСОБА_2 та ОСОБА_1, які народилися ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Ромодан Миргородського району Полтавської області.

Стягувати з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця м. Миргород Полтавської області, аліменти на користь ОСОБА_4 для утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/3 частини всіх видів доходів відповідача щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей цього віку, починаючи з 26 серпня 2015 року і до повноліття дітей.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в загальній сумі 974 (дев'ятсот сімдесят чотири) грн. 40 коп за майновою та немайновою вимогами.

Рішення суду про стягнення аліментів допустити до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Полтавської області через Миргородський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутніми в судовому засіданні, в той же термін з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: М. В. Гриб