Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" січня 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Виниченко Л.М.,

за участі секретаря Батченко Д.С,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації про визнання права на житло та зобов"язання вчинити дії та позовом ОСОБА_2 до Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації про визнання права на житло та зобов"язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом про визнання права власності на житло та зобов"язання Дніпровську районну в м. Києві держану адміністрацію вчинити дії щодо надання вільного жилого приміщення і видачі ордеру на таке приміщення.

Вимоги мотивує тим, що після досягнення шістнадцятирічного віку та отримання паспорту він був зареєстрований за місцем реєстрації його матері ОСОБА_2 у гуртожитку за адресою АДРЕСА_1 який на той час був підвідомчий АЕК "Київенерго".

В подальшому 16.06.2005 року рішенням комісії з надання житла у гуртожитках АЕК "Київенерго" йому, як працівникові, був виданий ордер № 99с від 29.06.2005 року на житлову площу в гуртожитку по АДРЕСА_1, після чого з липня 2005 року він був зареєстрований за даною адресою. Після отримання ордеру він на протязі липня-жовтня 2005 року звертався до команданта гуртожитку по АДРЕСА_1 з метою його вселення на ліжко-місце в одну з кімнат гуртожитку, проте йому відмовляли з посиланням на відсутність на той час вільних ліжко-місць у гуртожитку.

У квітні 2006 року Службою будівель та житлово-комунального господарства АЕК "Київенерго" йому було запропоновано перереєструватися за адресою гуртожитку АЕК "Київенерго" АДРЕСА_2 у зв"язку з тим, що розпорядженням КМДА від 04.11.2005 року за № 2048 статус гуртожитку по АДРЕСА_1 був змінений на будинок із комунальними квартирами та переданий на баланс Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації. Проте в поселенні та реєстрації у гуртожитку по АДРЕСА_2 йому було відмовлено.

Після передачі будинку по АДРЕСА_1 у м. Києві на баланс відповідача цей будинок стала обслуговувати ЖРЕО № 409 Дніпровського району м. Києва куди він неодноразово на протязі 2006-2008 років звертався з метою надання йому вільної житлової площі за наявним у його ордером від 29.06.2005 року та з приводу отримання довідки про склад сім"ї за формою № 3 для постановлення на квартирний облік, однак постійно отримував відмову з поясненнями про те, що він не займає житлову площу за вказаною адресою тому не має правових підстав як на отримання житлової площі, так і на отримання довідки.

До суду на той час не звертався, оскільки на квартирний облік намагався стати з листопада 2007 року по лютий 2011 року за місцем роботи у Філії теплових розподільчих мереж АЕК "Ктиївенерго", проте не міг цього зробити через неможливість надання довідки за формою № 3, яку отримали лише після постановлення Київським апеляційним адміністратвиним судом рішення від 27.03.2014 р. за апеляційною скаргою його матері ОСОБА_2, яким зобов"язано начальника ЖРЕО № 409 Дніпровського району м. Києва видати довідку про склад сім"ї за формою № 3.

Розпорядженням Дніпровської райдержадміністрації від 15.05.2014 року № 208 йому із його матір"ю ОСОБА_2 у взятті їхньої сім"ї на квартирний облік було відмовлено. Дане розпорядженя його матір"ю ОСОБА_2 оскаржене до адміністративного суду.

Позивач зазначає, що відповідачем порушується його контитуційне право на житло та створюються перешкоди у його реалізації, повідомлялося, що він не має правових підстав для взяття на квартирний облік для отримання житла у Дніпровському районі м. Києва, проте при цьому він потребує поліпшення житлових умов, оскільки не має власного житла.

У зв"язку з викладеним позивач просить визнати за ним право на житло у будинку № АДРЕСА_1, зобов"язати Дніпровську районну в м. Києві державну адміністрацію за участі відповідної районного громадської комісії з житлових питань прийняти рішення про надання йому вільного жилого приміщення у межах законодавчо обумовленої норми житлової площі у будинку АДРЕСА_1 у м. Києві де він зареєстрований з липня 2005 року на підставі ордеру № 99с від 29.06.2005 року, або у разі відсутності вільного жилого приміщення у вказаному будинку зобов"язати відповідача прийняти рішення про надання йому вільного жилого приміщення у іншому будинку державного або громадського житлового фонду Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації та зобов"язати Дніпровську районну в м. Києві державну адміністрацію видати йому ордер на вселення в надане йому жиле приміщення по АДРЕСА_1 у м. Києві, або ордер для вселення в жиле приміщення в іншому будинку.

З аналогічними вищевказаним вимогами до Дніпровського районного суду м. Києва також звернулася ОСОБА_2 до Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації про визнання права на житло та зобов"язання вчинити дії. У позові ОСОБА_2 додатково зазначає, що вона у м. Києві проживає з 1995 року. З 08.02.2001 року відповідно до дозволу Київської міської державної адміністрації вона тимчасово з 31.01.2001 року по 31.01.2002 року була прописана у гуртожитку без поселення на ліжко-місце по АДРЕСА_1 у м. Києві, який на той час був підвідомчий АЕК "Київенерго", тоді вона працювала в Управлінні податкової міліції ДПА в Київській області. Рішенням житлової комісії ДПА в Київській області у 2002 р. їй було відмовлено у включенні до списку співробітників ДПА в Київській області, які потребують поліпшення житлових умов з причин того, що вона не перебуває на квартирному обліку за місцем проживання у відповідному виконавчому комітеті районної Ради.

Після закінчення терміну тимчасової приписки вона неодноразово зверталася до АЕК "Київенерго" з письмовими заявами безтерміново зареєструвати її у гуртожитку по АДРЕСА_1 з метою постановлення на квартирний облік, однак отримала відмови у реєстрації, у тому числі письмову відмову від 20.10.2005 року.

З 1995 року вона проживає у орендованому житлі, з 2001 року по даний час тимчасово прописана у гуртожитку, статус якого був змінений на будинок із комунальними квартирами, та на протязі усіх цих років намагається стати на квартирний облік для поліпшення житлових умов.

За клопотанням позивача ОСОБА_1 ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 17.12.2014 року позов ОСОБА_1 до Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації про визнання права на житло та зобов"язання вчинити дії і позов ОСОБА_2 до Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації про визнання права на житло та зобов"язання вчинити дії було об"єднано в одне провадження.

В судовому засіданні позивачі підтримали позов та викладені у заявах обставини. Позивачка ОСОБА_2 додатково пояснила, що вона зареєструвалася в гуртожитку по АДРЕСА_1 з метою зарахування на квартирний облік, у АЕК "Київенерго" вона не працювала, на даний час її з сином ОСОБА_1 прийнято на квартирний облік з 24.12.2014 року з номером черги 38869, згідно розпорядження Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації, що не впливає на розгляд даної справи, оскільки житла вони не мають; з 1997 року проживають без реєстрації в орендованому житлі в гуртожитку по АДРЕСА_3 у належному Київенерго нежитловому приміщенні, яке передане на баланс Голосіївської райдержадміністрації; про наявні вільні житлові приміщення їй не відомо, до суду з приводу постановлення на квартирний облік вона почала звертатися з 2013 року.

Представник відповідача Яценюк Л.П. в судовому засіданні просила відмовити у задоволенні вимог за обома позовами у зв"язку з їх безпідставністю, пояснила, що житло позивачам буде надано у порядку черговості, з приводу надання вільного жилого приміщення ОСОБА_2. та ОСОБА_1 до Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації не зверталися, тому у цій частині вимог позивачами не доведено порушення їхніх житлових прав з боку відповідача.

Суд, вислухавши пояснення позивачів, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до довідки Служби житлово-комунального господарства Енергосервіс Київенерго по формі № 3 від 20.03.2002 року № 08/272 та запису у паспорті позивачки ОСОБА_2, у гуртожитку по АДРЕСА_1 у м. Києві позивачі були зареєстровані на ліжко-місце з 08.02.2001 року до 31.01.2002 року.

З пояснень ОСОБА_2, дозвіл на тимчасову її прописку за вказаною адресою без поселення у гуртожиток був наданий Київською міською державною адміністрацією на підставі звернення Управління податкової міліції ДПА в Київській області де вона працювала.

За зверненням ОСОБА_2 від 07.10.2002 року Державною податковою адміністрацією в Київській області була надана відповідь від 23.10.2002 року про те, що для включення до списку працівників ДПА в Київській області потребуючих поліпшення житлових умов необхідно перебування на загальному обліку потребуючих поліпшення житлових умов, який здійснюється за місцем проживання у виконавчому комітеті районної, міської, районної в місті ради народних депутатів.

Позивачу ОСОБА_1 29 червня 2005 року Філіалом "Енергосервіс Київенерго" Акціонерної компанії "Київенерго" був виданий ордер на житлову площу в гуртожитку № 99с на підставі спільного рішення адміністрації та профспілкового комітету АК "Київенерго" від 16.06.2005 р. № 4 на право зайняття з сім"єю 1 чоловік житлової площі в гуртожитку по АДРЕСА_1 у м. Києві (а.с. 26, 27).

Згідно відмітки у паспорті, ОСОБА_1 зареєстрований у гуртожитку по АДРЕСА_1 у м. Києві з 19.07.2005 року (а.с. 6, 6 зв.).

Як пояснили в судовому засіданні позивачі, ОСОБА_1 було відмовлено у вселенні за вказаною адресою на підставі ордеру від 29.06.2005 року у зв"язку з відсутністю вільних місць, тому він у гуртожитку не проживав.

Відповідно до ст. 127 Житлового кодексу України, для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період роботи або навчання можуть використовуватись гуртожитки. Жилі будинки реєструються як гуртожитки у виконавчому комітеті районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів.

Згідно матеріалів справи убачається, що розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 04.11.2005 р. № 2048, статус будинку по АДРЕСА_1 у м. Києві, як гуртожиток, був змінений на будинок із комунальними квартирами (а.с. 11, 36).

За повідомленням Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації від 17.06.2010 р. ОСОБА_1 було відмовлено у 2008 році у взятті на квартирний облік з підстав, що подані ним документи містили невірні дані та ненадання запитуваної інформації (а.с. 34-36).

Через відмову позивачам у видачі довідок про склад сім"ї по формі № 3 ОСОБА_2 зверталася до Окружного адміністративного суду м. Києва із відповідним позовом до ЖРЕО № 409 Дніпровського району м. Києва про визнання протиправними дії та зобов"язання вчинити певні дії. За результатами даного позову постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 27.03.2014 року визнано протиправною бездіяльність відповідача щодо ненадання довідки за формою № 3 та зобов"язано начальника ЖРЕО № 409 Дніпровського району м. Києва видати ОСОБА_2 довідку про склад сім"ї за формою № 3.

Позивачка ОСОБА_2 пояснила, що з приводу порушення її із сином ОСОБА_1 житлових прав щодо постановлення на квартирний облік до суду вона почала звертатися з 2013 року.

ОСОБА_2 було відмовлено у прийнятті на квартирний облік також розпорядженням Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації від 19.05.2014 року № 208 (а.с. 10), яке позивачкою було оскаржене.

Розпорядженням Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації від 24.12.2014 року № 602 "Про розгляд заяв громадян та організацій Дніпровського району з питань квартирного обліку" ОСОБА_2 сім"єю з двох осіб - її та сина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, прийнято на квартирний облік за загальною чергою.

Згідно ст. 31 Житлового кодексу України, громадяни, які потребують поліпшення житлових умов, мають право на одержання у користування жилого приміщення в будинках державного або громадського житлового фонду в порядку, передбаченому законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства. Жилі приміщення надаються зазначеним громадянам, які постійно проживають у даному населеному пункті (якщо інше не встановлено законодавством), як правило, у вигляді окремої квартири на сім'ю.

Жилі приміщення в будинках житлового фонду місцевих Рад народних депутатів надаються громадянам виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів за участю громадської комісії з житлових питань, створюваної при виконавчому комітеті з депутатів Рад, представників громадських організацій, трудових колективів (ст. 51 ЖК України).

Згідно ст. 53 ЖК України, жилі приміщення в будинках громадського житлового фонду надаються громадянам за спільним рішенням органу відповідної організації та її профспілкового комітету з наступним повідомленням виконавчому комітетові відповідно районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів про надання жилих приміщень для заселення.

Відповідно до положень ст. 58 Житлового кодексу України, на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Ордер може бути видано лише на вільне жиле приміщення.

За заявленими вимогами позивачі просять визнати за ними право на житло у будинку по АДРЕСА_1 у м. Києві, зобов"язати Дніпровську районну в м. Києві державну адміністрацію прийняти рішення про надання їм вільного жилого приміщення у межах законодавчо обумовленої норми житлової площі за вказаною адресою, яка є місцем їхньої реєстрації, чи у іншому будинку державного або громадського житлового фонду Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації та зобов"язати відповідача видати ордер на вселення у надане ним жиле приміщення.

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до положень ч. ч. 1, 3 ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Частинами 1, 3, 4 ст. 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Оскільки ордер позивачу ОСОБА_1 надавався для поселення саме в гуртожиток на ліжко-місце без зазначення кімнати, при цьому на підставі ордеру позивач ОСОБА_1 у гуртожиток за адресою АДРЕСА_1 не вселявся і там не проживав, на даний час статус будинку по АДРЕСА_1 змінено на будинок з комунальними квартирами, при цьому позивачка ОСОБА_2 в гуртожиток за адресою по АДРЕСА_1 у м. Києві була зареєстрована тимчасово, а саме до 31.01.2002 року, тому підстави для визнання права на житло у будинку АДРЕСА_1 за позивачами відсутні.

Відповідно до вимог ст. 43 Житлового кодексу України, громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, жилі приміщення надаються в порядку черговості. Черговість надання жилих приміщень визначається за часом взяття на облік.

Згідно довідки Відділу обліку і розподілу житлової площі Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації від 26.12.2014 року № 995, ОСОБА_2 перебуває на квартирному обліку з 24 грудня 2014 року, облікова справа позивачів за № 38869.

Отже, надання вільного жилого приміщення позивачам та ордеру на вселення до такого приміщення порушить житлові права інших громадян, які потребують поліпшення житлових умов та перебувають на квартирному обліку в черзі, що передує часу взяття на квартирний облік позивачів.

За вищевикладених обставин заявлені вимоги не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні та не ґрунтуються на нормах чинного законодавства, тому задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 31, 43, 51, 53, 58, 127 Житлового кодексу України, ст. 29 ЦК України, ст. ст. 4, 10, 11, 60, 62, 64, 88, 208, 215, 218 ЦПК України суд,-

в и р і ш и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації про визнання права на житло та зобов"язання вчинити дії та позову ОСОБА_2 до Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації про визнання права на житло та зобов"язання вчинити дії відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя