Провадження № 2/161/763/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2015 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Олексюка А.В.,

при секретарі Шумиводі О.І.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк», ОСОБА_4 акціонерного товариства «Перше всеукраїнське бюро кредитних історій» про стягнення коштів, зобовязання вчинити певні дії та розірвання договору, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» про стягнення коштів, зобовязання вчинити певні дії та розірвання договору.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 20.11.2012 року між ним та ПАТ «Альфа-Банк» був укладений договір №600182810, згідно якого йому відкрито картковий кредитний рахунок №4816 та оформлено карту.

Після приїзду з-за кордону 05.02.2014 року та 07.02.2014 року з карткового рахунку позивача несанкціоновано було списано два платежі по 205,98 євро в торгових точках Італії, які проведені Банком 10.02.2014 року. Зазначені кошти були списані з рахунку в гривневому еквіваленті в сумі 4951,76 грн. (411,96 євро х 12,02 грн. за 1 євро) та комісії банку за конвертацію валюти в розмірі 37,14 грн. відповідно до діючого на той час курсу валют. Всього з карткового рахунку списано 4988,90 грн.

Вказує, що по факту несанкціонованого списання коштів він неодноразово звертався до відповідача з листами про повернення вищевказаних коштів.

Також, з метою запобігання виникненню заборгованості перед банком, на час проведення розслідування по факту незаконного списання коштів, позивач відразу вищевказану суму (по курсу - 4988,90 грн.) власними коштами погасив.

07.05.2014 року листом за вих. №39117-23.1-б/б відповідач повідомив позивача, що банком прийнято рішення про зарахування грошових коштів у розмірі 205,98 євро та 205,98 євро (загальна сума 411,96 євро) на його картковий рахунок.

Проте, банком 07.05.2014 року на рахунок позивача перераховано кошти в сумі 4988,90 грн. Згідно курсу обміну валют ПАТ «Альфа-Банк» станом на 07.05.2014 року. курс євро до гривні становив 17,00 грн. (продаж). Тобто, відповідачем було зараховано на рахунок позивача лише 293,46 євро (4988,90 грн. / 17,00 грн. за 1 євро), що не відповідає прийнятому рішенню банку про повернення 411,96 євро.

Вказує, що в звязку з тим, що ПАТ «Альфа-Банк» неправомірно було списано з його карткового рахунку 411,96 євро, а зараховано лише 293,46 євро, заборгованість відповідача перед позивачем становить 118,50 євро, що згідно курсу обміну валют ПАТ «Альфа-Банк» станом на 20.12.2014 року складає 2419, 77 грн. (118,50 євро х 20,42 грн. за 1 євро).

Також, позивач зазначає, що 14.05.2014 року ним із карткового рахунку № 4816 було здійснено переказ власних коштів на інший рахунок в цьому ж банку в розмірі 4989,50 гривень. За даний переказ Відповідачем було здійснено списання суми коштів в розмірі 204,60 грн., на яку нараховано відсотки та іншу заборгованість, яка станом на 06.12.2014 року складає 1460 грн.

Просить суд Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» на мою користь кошти в сумі 2419,77 грн., зобовязати ПАТ «Альфа-Банк» списати неправомірно нараховану заборгованість по картковому рахунку № 4816, розірвати договір № 600182810 від 20.11.2012 року по обслуговуванню карткового рахунку.

Крім того, ОСОБА_1 просить стягнути з відповідача в його користь судові витрати по справі.

В ході судового розгляду позивач подав заяву про зміну предмету позову, в якій просив суд стягнути з ПАТ «Альфа-Банк» на його користь кошти в сумі 118,50 євро, зобовязати ПАТ «Альфа-Банк» списати неправомірно нараховану заборгованість по картковому рахунку № 4816, розірвати договір № 600182810 від 20.11.2012 року по обслуговуванню карткового рахунку, зобовязати ПрАТ «Перше всеукраїнське бюро кредитних історій» вилучити з його кредитної історії інформацію про порушення виконання ним договору № 600182810 від 20.11.2012 року та понесені судові витрати по справі.

Ухвалою суду від 11.03.2015 року залучено до участі у справі в якості співвідповідача Приватне акціонерне товариство «Перше всеукраїнське бюро кредитних історій».

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримали позовні вимоги, викладені в заяві про зміну предмету позову. Просили суд позов задовольнити.

Представник відповідача ПАТ «Альфа-Банк» ОСОБА_3 в судовому засіданні позов не визнав. Просив суд відмовити в задоволенні позову за безпідставністю вимог.

Представник відповідача ОСОБА_4 акціонерного товариства «Перше всеукраїнське бюро кредитних історій» в судове засідання не зявився, проте надіслав на адресу суду письмові заперечення та просив суд відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення.

20.11.2012 року між ОСОБА_1В та ПАТ «Альфа-Банк» був укладений договір №600182810, згідно якого йому відкрито картковий кредитний рахунок №4816 та оформлено карту (а.с. 4, 5).

Судом встановлено, що 05.02.2014 року та 07.02.2014 року з карткового рахунку ОСОБА_1 відповідачем ПАТ «Альфа-Банк» було списано два платежі по 205,98 євро в торгових точках Італії, які проведені Банком 10.02.2014 року.

По факту несанкціонованого списання коштів ОСОБА_1 10.02.2015 року зверувся до відповідача з вимогою про повернення вищевказаних коштів (а.с. 7).

07.05.2014 року листом за вих.№39117-23.1-б/б відповідач повідомив ОСОБА_1, що банком прийнято рішення про зарахування грошових коштів у розмірі 205,98 євро та 205,98 євро (загальна сума 411,96 євро) на його картковий рахунок (а.с. 9).

Відповідно до ч.1 ст.55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком.

Правовідносини у сфері функціонування платіжних систем і систем розрахунків в Україні, проведення переказу коштів у межах України, відповідальності субєктів переказу, а також загального порядку здійснення нагляду за платіжними системами регулюються Законом України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні».

Як передбачено ст.14.12 даного Закону, що користувач зобовязаний використовувати електронний платіжний засіб відповідно до вимог законодавства України та умов договору, укладеного з емітентом, і не допускати використання електронного платіжного засобу особами, які не мають на це права або повноважень.

Згідно ст.32.3.2 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» у разі помилкового переказу з рахунка неналежного платника, що стався з вини банку, цей банк зобовязаний переказати за рахунок власних коштів суму переказу на рахунок неналежного платника.

Відповідно до п.6.7 Положення «Про порядок емісії спеціальних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням», затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 30.04.2010р. № 223, яке діяло на час виникнення спірних правовідносин, що емітент у разі здійснення недозволеної або некоректно виконаної платіжної операції, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися або які були виконані некоректно, негайно відшкодовує платнику суму такої операції та, за необхідності, відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції.

З виписки з рахунку вбачається, що відповідачем 07.05.2014 року на рахунок позивача було перераховано кошти в сумі 4988,90 грн. (а.с. ), що станом на 07.05.2014 року євро до гривні становив 17,00 (продаж) становило 293,46 євро (4988,90 грн./17,00 грн. за 1 євро), що не відповідає прийнятому рішенню банку про повернення коштів в сумі 411,96 євро.

Враховуючи, що ПАТ «Альфа-Банк» неправомірно було списано з карткового рахунку ОСОБА_1 411,96 євро, а зараховано лише 293,46 євро, тому підлягає до стягнення з ПАТ «Альфа-Банк» в користь позивача різниця цієї суми - 118,50 євро.

Також, судом встановлено, що 14.05.2014 року ОСОБА_1 із карткового рахунку № 4816 було здійснено переказ власних коштів на інший рахунок в цьому ж банку в розмірі 4989,50 грн. За даний переказ відповідач здійснив списання коштів в розмірі 204,60 грн., на яку нараховуються відсотки.

Крім того, за ініціативою ПАТ «Альфа-Банк» інформацію щодо ОСОБА_1 було внесено до Бюро кредитних історій, де зазначені відомості про прострочку сплати ним платежів, що підтверджується витягом (а.с. 30, 31).

Тому, суд вважає за необхідне зобовязати ПАТ «Альфа-Банк» списати неправомірно нараховану заборгованість по картковому рахунку № 4816 та зобовязати ПрАТ «Перше всеукраїнське бюро кредитних історій» вилучити інформацію, надану ПАТ «Альфа-Банк» про наявність простроченої заборгованості.

Разом з тим, у відповідності до ст.651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Отже, враховуючи, що відповідач допустив істотні порушення договору № 600182810 від 20.11.2012 року, а саме: несанкціоновано списав кошти та неправомірно нарахував заборгованість, суд приходить до висновку, що вказаний договір слід розірвати.

Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути в користь позивача суму в розмірі 730,80 грн. понесених витрат по сплаті судового збору.

Керуючись, ст.ст. 10, 11, 58, 60, 84, 88, 213, 214, 215 ЦПК України, ст.ст. 3, 11, 16, 509, 651 ЦК України, ст.55 Закону України «Про банки і банківську діяльність», ст.14.12, ст.32.3.2 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні»,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» на користь ОСОБА_1 кошти в сумі 118 (сто вісімнадцять) євро 50 євроцентів, що становить за курсом на 07.05.2014 р. (17 гривень за 1 євро) 2014 (дві тисячі чотирнадцять) гривень 50 коп.

Зобовязати Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» списати неправомірно нараховану заборгованість по картковому рахунку № 4816.

Розірвати договір між Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 № 600182810 від 20.11.2012 року по обслуговуванню карткового рахунку № 4816.

Зобовязати Приватне акціонерне товариство «Перше всеукраїнське бюро кредитних історій» вилучити з кредитної історії ОСОБА_1 інформацію про порушення виконання ним договору № 600182810 від 20.11.2012 року по обслуговуванню карткового рахунку № 4816.

Стягнути з Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк», ОСОБА_4 акціонерне товариство «Перше всеукраїнське бюро кредитних історій» на користь ОСОБА_1 730 (сімсот тридцять) гривень 80 копійок сплаченого позивачем судового збору, тобто по 365 (триста шістдесят пять) гривень 40 копійок з кожного.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк», ОСОБА_4 акціонерне товариство «Перше всеукраїнське бюро кредитних історій» на користь держави 730 (сімсот тридцять) гривні 80 копійок судового збору, тобто по 365 (триста шістдесят пять) гривень 40 копійок з кожного.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана через Луцький міськрайонний суд до Апеляційного суду у Волинській області протягом десяти днів з дня його проголошення, а для осіб які були відсутні під час проголошення рішення, з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду А.В.Олексюк