ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
____________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 жовтня 2015 року Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі головуючої судді - Ковалевської Л.М., при секретарі - Омельчук С.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Фастові цивільну справу за позовом Фастівського міжрайонного прокурора в інтересах держави до ОСОБА_1, Малополовецької сільської ради про скасування рішень Малополовецької сільської ради Фастівського району та визнання недійсними договорів оренди земельних ділянок водного фонду для риборозведення,-

в с т а н о в и в:

До суду з позовом про скасування рішень Малополовецької сільської ради Фастівського району та визнання недійсними договорів оренди земельних ділянок водного фонду для риборозведення звернувся прокурор Фастівської міжрайонної прокуратури посилаючись на те, що ним встановлено порушення вимог земельного законодавства під час відведення ОСОБА_1 земельних ділянок водного фонду для ведення риборозведення на території Малополовецької сільської ради Фастівського району.

В судовому засіданні представник Фастівської міжрайонної прокуратури підтримав заявлений позов, суду пояснив, що зазначені в позові земельні ділянки водного фонду передані в оренду із порушенням чинного Земельного кодексу України, ЗУ Про державну експертизу землевпорядної документації, ЗУ Про оренду землі, ЗУ Про землеустрій та просив суд визнати недійсними та скасувати рішення Малополовецької сільської ради Фастівського району та визнати недійсними договори оренди земельних ділянок укладених між Малополовецькою сільською радою та ОСОБА_1, а також зобовязати ОСОБА_1 повернути земельну ділянку водного фонду під ставом Новенький та ставом Олійницький до земель загального користування Малополовецькій сільській раді Фастівського району.

Відповідач ОСОБА_1 та його представники в судовому засіданні категорично заперечували проти задоволення позову прокурора, вважають його безпідставним та таким, що поданий з пропушенням строку позовної давності.

Представник відповідача - Малополовецької сільської ради позов не визнала, вважає, що відсутні правові підстави для його задоволення та надала письмові заперечення.

Представник третьої особи-Управління Держземагенства у Фастівському районі суду, який був залучений до справи за клопотанням відповідача, суду пояснив, що проект погодження був підписаний Малополовецькою сільською радою з порушенням, земельні ділянки водного фонду обовязково підлягають експертизі, також зазначив, що проект землеустрою на зберігання до управління не надходив, проте експертизу видає ГУ і не повідомляє про свій висновок.

Суд, вислухавши пояснення сторін, свідків, вивчивши та проаналізувавши письмові докази по справі, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Відповідно до ст. 12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить: а) розпорядження землями територіальних громад; б) передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; в) надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до п.6 ст.123 ЗК України проект відведення земельної ділянки погоджується із землекористувачем, органом по земельних ресурсах, природоохоронним і санітарно-епідеміологічними органами, органами архітектури та охорони культурної спадщини і після одержання висновку державної землевпорядної експертизи по обєктах, які їй підлягають, подається до відповідної державної адміністрації або сільської, селищної ради, які розглядають його у місячний строк, в межах своїх повноважень, визначених цим кодексом, приймають рішення про надання земельної ділянки.

Відповідно до ст. 124 ЗК України (в редакції на момент прийняття оскаржуваних рішень) передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

Відповідно до ст. 21 Закону України «Про державну експертизу землевпорядної документації» до повноважень сільських рад належить забезпечення реалізації державної політики у сфері державної експертизи, координація діяльності розробників обєктів державної експертизи та вирішення інших питань у сфері державної експертизи відповідно до Закону.

Відповідно до ч. 2, ст. 126 Земельного кодексу України документом що посвідчує право на земельну ділянку є договір оренди землі (який реєструється відповідно до закону).

Судом встановлено, що 28 жовтня 2004 року було прийнято рішення №5-17/4 Малополовецької сільської ради «Про оренду ставу «Олійницький».

25 березня 2005 року до вище згаданого рішення були внесенні зміни рішенням Малополовецької сільської ради №7-20/4 «Про внесення змін в рішення №5-17/4 17 сесії 4 скликання Малополовецької сільської ради «Про оренду ставу «Олійницький».

Згідно змін: « 1.1. Пункт перший даного рішення викласти в такій редакції: « Надати гр. ОСОБА_1, проживаючому в ІНФОРМАЦІЯ_1 терміном на 25 років в оренду земельну ділянку під ставом «Олійницький» для розведення товарної риби та зобовязати гр. ОСОБА_1 через Фастівський відділ земельних ресурсів відвести в натурі дану земельну ділянку та виготовити технічну документацію на користування даною земельною ділянкою.

«1.2. Пункт другий даного рішення доповнити такими словами: «Після виготовлення технічної документації на користування земельною дічянкою та затвердження даної документації на сесії Малополовецької сільської ради.»

27 липня 2005 року було прийнято рішення №6-22/4 Малополовецької сільської ради «Про надання в оренду ставу «Новенький». В даному рішенні зазначено: «1. Надати гр. ОСОБА_1 проживаючому в ІНФОРМАЦІЯ_2 терміном на 49 років для риборозведення в оренду земельну ділянку під ставом «Новенький» та зобов язати ОСОБА_1 через Фастівський районний відділ земельних ресурсів відвести в натурі дану земельну ділянку та виготовити технічну документацію на користування даною земельною ділянкою. «2.Після виготовлення технічної документації та затвердження її на сесії Малополовецької сільської ради сільському голові та землевпоряднику Малополовецької сільської ради заключити договір оренди земельної ділянки під ставом «Новенький» з гр. ОСОБА_1Ф ».

У звязку із зміною законодавства та умов надання земельних ділянок в оренду 05 січня 2006 року Малополовецькою сільською радою було прийнято рішення №3-25/4 «Про дозвіл на розробку проекту відводу земельної ділянки».

Згідно п.1 даного рішення: «Надати гр. ОСОБА_1, проживаючому в ІНФОРМАЦІЯ_3 дозвіл на розробку проекту відводу земельних ділянок під ставом «Новенький» та ставом «Олійницький» що знаходяться в селі Малополовецьке Фастівського району Київської області.»

16 червня 2006 року було прийнято рішення №16-2/5 «Про затвердження технічної документації із землеустрою по оформленню права користування землею на умовах оренди для риборозведення».

Як було встановлено в судовому засіданні у рішенні Малополовецької сільської ради від 16 червня 2006 року№ 16-2/5 «Про затвердження технічної документації із землеустрою по оформленню права користування землею на умовах оренди для риборозведення» була допущена описка.

21 липня 2015 року Малополовецькою сільською радою прийнято рішення №5-50/6 (а.с.150) «Про виправлення описки в рішенні Малополовецької сільської ради від 16 червня 2006 року №16-2/5 «Про затвердження технічної документації із землеустрою по оформленню права користування землею на умовах оренди для риборозведення». В даному рішенні зазначено: «Виправити описку у назві та самому рішенні Малополовецької сільської ради від 16 червня 2006 року №16 -2/5 «Про затвердження технічної документації із землеустрою про оформлення права користування землею на умовах оренди для риборозведення» таким чином, а саме у назві слова: «технічної документації із землеустрою по оформленню права користування землею на умовах оренди для риборозведення». Слова у п.І: «технічну документацію по інвентаризації земельної ділянки гр. ОСОБА_1», слова у п.З: «технічної документації», виправити на слова: «проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду ОСОБА_1 для ведення комерційної діяльності (для риборозведення) розташованих в с. Малополовецьке в межах земель Малополовецької сільської ради Фастівського району Київської області» у відповідних відмінках».

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що приймаючи оскаржувані рішення Малополовецька сільська рада Фастівського району діяла в межах повноважень визначених законодавством України, оскільки була уповноважена здійснювати координацію діяльності розробників обєктів державної експертизи.

Суд, на підтвердження даних фактів, також враховує покази свідка (на момент вчинення правовідносин сільського голови - ОСОБА_2І.) з яких вбачається, що після надходження висновку про державну експертизу, сільська рада в особі сільського голови та орендар земельних ділянок прибули до Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» для підписання договору оренди землі.

Як зазаначає прокурор в судовому засіданні, підставою для скасування оскаржуваних рішень та договорів є відсутність висновків погоджувальних інстанцій.

Проте, на думку суду, дане твердження суперечить вивченим документальним доказам, оскільки документація із землеустрою містить висновки датовані ще 2005 роком, а також висновки датовані 2006 роком (а.с.19-21). Суд, такоє звертає увагу, що всі висновки погоджувальних інстанцій видані до укладання Малополовецькою сільською радою договорів оренди землі, як того вимагає стаття 126 ЗК України.

Щодо позиції прокурор про те, що проект землеустрою не пройшов обовязкову державну експертизу суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожана сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Фастівською міжрайонною прокуратурою не надано жодних доказів, на підтвердження того, що проект землеустрою не пройшов державної експертизи, прокурор лише посилається на те , що згідно відповіді управління Держземагенства у Фастівському районі (а.с.167) - інформація щодо проведення державної землевпорядної експертизи вказаної землевпорядної документації та видачі позитивного висновку вказаної експертизи -відсутня. Проте, на думку суду, даний документ абсолютно не свідчить про не проведення цієї експертизи і жодним чином, в розумінні ст. 59 ЦПК України, не підтверджує позиції позивача щодо відсутності висновку державної експертизи взагалі.

Як стверджує відповідач - ОСОБА_1 він неодноразово звертався спочатку до Головного управління Держземагенства України у Київській області, а потім до Головного управління Держгеокадастру України у Київській області з проханням надати підтвердження проходження даної експертизи. Відповідно до абзацу 4 листа Головного управління Держгеокадастру у Київській області (а.с.181): «Законом не було передбачено зберігання Головним управлінням висновків державної експертизи землевпорядної документації». Обліковий запис зберігся в журналі лише 2009 року коли відповідач ОСОБА_1 повторно звертався до управління за експертизою у звязку із втратою документів Фастівським управлінням земельних ресурсів.

В судовому засіданні в якості свідка був допитаний сільський голова минулого скликання -ОСОБА_2, який підтвердив, що підписував договори земельних ділянок в приміщенні Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» та бачив оригінал висновку державної експертизи.

Як вбачається з пояснень представника третьої особи - Управління Держземагенства у Фастівському районі Київської області, який є спеціалістом у галузі земельного права, на питання: чи зобовязаний був працівник Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» перевіряти наявність усіх документів: зокрема і наявність висновку державної земельної експертизи надав відповідь, що без висновку державної експертизи не були б укладені договори оренди землі.

В письмових матеріалах справи знаходиться лист розяснення ДС-14-2-0.5-1337/19- 15 від 12 червня 2015 року (а.с.144-145), відповідно до якого «Питання державної експертизи землевпорядної документації регулюється Земельним кодексом України, Законом України «Про державну експертизу землевпорядної документації» (далі-Закон), Методикою проведення державної експертизи землевпорядної документації, затвердженої наказом Держкомзем України від 03.12.2004 №391, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 21.12.2004 за №1618/10217 (далі-методика) та іншими нормативно-правовими актами, що регулюють відносини у сфері державної експертизи.

Відповідно до вимог ст. 15 вищезгаданого Закону, додаткова державна експертиза проводиться щодо обєктів, по яких здійснено державну експертизу і щодо яких відкрилися нові відомості чи обставини, що не були належним чином відображені їх розробниками та мають значення для обєктивного дослідження і оцінки обєкта державної експертизи. Керуючись вимогами п.11. Методики, державна експертиза проводиться до затвердження органами державної влади, місцевого самоврядування або власниками землі відповідної землевпорядної документації, або до прийняття рішення про набуття, зміну та припинення права на землю та видачі документів, що посвідчують права на неї. Пунктом 3.5.11. Методики визначено, що позитивний висновок державної експертизи дійсний протягом строку дії обєкта державної експертизи, але не більше 3-х років від дня його видачі в разі. якщо протягом цього терміну розпочато реалізацію заходів, передбачених розробленою землевпорядною документацією.

Враховуючи, що по даному обєкту експертизи реалізовано захід, передбачений розробленою землевпорядною документацією і громадянами набуто право власності на земельні ділянки підстави для проведення додаткової експертизи, відсутні.»

Отже, з урахуванням викладено, на думку суду, та враховуючи законодавство, яке діяло на час виникнення правовідносин, Державне підприємство «Центр державного земельного кадастру» зобовязане було перевірити наявність всієї землевпорядної документації, в тому числі і наявність висновку державної земельної експертизи. Що фактично було підтверджено в судовому засіданні представником третьої особи (журнал судового засідання від 02.10.2015 (а.с. 188).

Тобто, в разі відсутності в повному обсязі землевпорядної документації, Державне підприємство «Центр державного земельного кадастру» не мало би законних підстав для реєстрації договорів оренди земельних ділянок.

Проте, договори оренди землі зареєстровані належним чином Державним підприємством «Центр державного земельного кадастру» в книзі договорів оренди земельних ділянок, а саме: договір оренди землі ( під ставом «Новенький») за № 04:06:032:00377 від 13.11.2006 року; договір оренди землі (під ставом «Олійницький») за № 04:06:032:00376 від 13.11.2006, що не заперечувалось в судовому засіданні прокурором.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що в даному випадку, захід щодо проведення державної експертизи землевпорядної документації виконано про що свідчить зареєстроване право оренди земельних ділянок.

Підставою для скасування рішень та договорів прокурор зазначає відсутність в договорах оренди істотної умови - існуючих обмежень (обтяжень) щодо використання земельної ділянки.

Суд не погоджується з даним твердженням, оскільки оскаржувані договори містять додатки, що є невідємною частиною договору (а.с.30-36), серед яких наявний кадастровий план земельної ділянки з відображенням обмежень (обтяжень) у її використанні. До речі, саме прокурором додані до позову ксерокопії зазначених кадастрових планів земельних ділянок.

В зазначених кадастрових планах, згідно Класифікатора обмежень та обтяжень у використанні земельної ділянки, на земельні ділянки на підставі розробленого проекту відведення, встановлені слідуючі обмеження (обтяження) - прибережні захисні смуги, що підтверджується також висновком № 1237 від 16.06.2009р. Управління земельних ресурсів у Фастівському районі про наявні обмеження (обтяження) у використанні земельної ділянки.

В судовому засіданні представник третьої особи був ознайомлений зі спірними договорами оренди землі з невідємними додатками та суду з цього питання пояснив, що в додатках до договору, у схемах, кадастрових планах ділянок відображені істотні умови договору. Також зазначив, що у випадку, коли щодо земельної ділянки встановлено обмеження, наприклад сервітут, то необхідно було б складати окремий документ, який про це б свідчив. Якщо такого документу не складено та дані земельні ділянки не мали додаткових обтяжень.

Крім цього, відповідно до ч.1 ст.15 ЗУ «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є об»єкт оренди (місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата; умови використання та цільове призначення; умови збереження стану об»єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження); визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об»єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін. Згідно ч.2 статті 15 цього закону відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, а також порушення вимог ст.. 4-6,11,17,19 цього Закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону. План або схема земельної ділянки, її кадастровий план з відображенням обмежень, акт визначення меж ділянки в натурі і акт приймання-передачі об»єкта оренди є невід»ємною частиною договору оренди землі, а не істотними умовами договору оренди землі, тому за змістом ч.2 ст.15 ЗУ «Про оренду землі» навіть, якщо допустити їх відсутність чи неналежне оформлення є підставою лише для відмови в державній реєстрації договору оренди землі, а не може тягнути за собою недійсності самого договору оренди.

До того ж, суд звертає увагу на той факт, що, оскаржуючи рішення органу місцевого самоврядування, прокурор позивається в інтересах держави і ставить відповідачем ОСОБА_1, проте не обгрунтовує, яким чином відповідач ОСОБА_1 завдає шкоди інтересам держави.

Як вбачається з матеріалів справи відповідач ОСОБА_1 протягом дев»яти років добросовісно орендує земельні ділянки водного фонду під ставками «Олійницький» і «Новенький» в с. Малополовецьке Фастівського району Київської області, своєчасно і в повному обсязі сплачує податки та кошти у вигляді орендної плати до бюджету, дбайливо ставиться до водних обєктів, вкладає власні кошти в їх поліпшення та покращення (а.с.142,146).

В матеріалах справи знаходяться відповіді Управління Держземагенства у Фастівському районі Київської області на запити суду, але відомості що зазначені в них не відповідають дійсності.

Управління Держземагенства у Фастівському районі Київської області ( у 2006 році ще не створене) безпідставно стверджує, що проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду для рибогосподарських потреб та здійснення комерційної діяльності під існуючим ставком «Олійницький» та ставком «Новенький» в с. Малополовецьке Фастівського району не були передані розробником на зберігання до Державного фонду документації із землеустрою Управління Держземагенства у Фастівському районі Київської області.

Суд, враховуючи викладене, погоджується з тим, що Управління Держземагенства у Фастівському районі Київської області не є учасником правовідносин, що виникли у 2006 році між Державним підприємством «Центр державного земельного кадастру», Малополовецькою сільською радою Фастівського району та ОСОБА_1, тому не може стверджувати передавалася чи не передавалася на зберігання документація до Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру». До того ж, якщо проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду ОСОБА_1 для ведення комерційної діяльності (для риборозведення) розташованих в с. Малополовецьке в межах земель Малополовецької сільської ради Фастівського району Київської області, та відповідні договори не передавалися до Управління Держземагенства у Фастівському районі Київської області, то Управління повинне було б послатися на акти прийому-передачі землевпорядної документації, якими передавалися документи в ході реорганізації відповідних органів.

Державне підприємство «Центр державного земельного кадастру» відповідно до законодавства, що діяло на той час, здійснювало перевірку усієї землевпорядної документації і тільки за її відповідності, і наявності могло зареєструвати дані договори.

Окрім зазначеного вище, третій примірник землевпорядної документації та договори Державне підприємство «Центр державного земельного кадастру» відповідно до законодавства зобовязані залишити собі в архіві. Згодом після реорганізації відповідними актами прийому-передачі зобовязані були передати до Управління Держземагенства у Фастівському районі Київської області.

З урахуванням викладеного, суд не бере до уваги відомості, що зазначені в листах Управління Держземагенства у Фастівському районі Київської області від 11.06.2015 №9-1015-0.3-687/2-15, від 20.07.2015 №9-1015-0.4-799/2-15, оскільки вони є безпідставними та необгрунтованими.

Суд, звертає увагу на те, що прокуратурою подано позов без належних доказів, а саме відсутній акт проведення перевірки, який міг дійсно підтвердити або спростувати наявність чи відсутність порушень земельного законодавства при наданні в оренду земельних ділянок водного фонду, які розміщені на території Малополовецької сільської ради.

Представник прокуратури в судовому засіданні стверджував, що підставою для перевірки стало клопотання про вжиття заходів прокурорського реагування Державної інспекції сільського господарства в Київській області від 02.02.2015 №04-12/10 (вх. №5298вх-15 від 06.02.2015 року) (а.с.40-43).

Відповідач ОСОБА_1 звернувся до Державної інспекції сільського господарства в Київській області з офіційним запитом та просив надати документальні підстави для проведення перевірки.

На вказане звернення відповідачу надійшов лист Державної інспекції сільського господарства в Київській області від 18.06.2015 року №02-3-09/1547 (а.с.183), в якому зазначено, що підставою для перевірки став лист Фастівської міськрайонної прокуратури № 6109 вих. 14 від 05.12.2014р.

Таким чином, не зрозуміло, з яких підстав Фастівська міськрайонна прокуратура стала фактично сама ініціатором звернення до Державної інспекції сільського господарства в Київській області щодо проведення перевірки.

Відповідно до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю три роки.

Прокурор звернувся з цивільним позовом до суду 21.05.2015р., а оскаржувані рішення сільською радою прийняті 27.07.2005р., 28.10.2004р., 25.03.2005р., 05.01.2006р., 16.06.2006р., договори оренди земельних ділянок укладені 13.11.2006р. Отже прокурором порушено строки позовної давності встановлені ст. 257 ЦК України.

Прокурор стверджував, що прокуратурі достименно стало відомо про порушення вимог земельного законодавства під час відведення ОСОБА_1 земельних ділянок водного фонду лише після 16.02.2015р., тобто після надходження клопотання Державної інспекції сільського господарства в Київській області за № 04-12/10 від 02.02.2015р., Проте, суд не погоджується з даним твердженням, оскільки зазначене суперечить дійсності, а саме- перевірку Державна інспекція сільського господарства в Київській області проводила на замовлення самої Фастівської міжрайонної прокуратури, про що зазначено в клопотанні інспекції (абзац 1 клопотання) № 04-12/10 від 02.02.2015р та в листі від 18.06.2015 року №02.-3-09/1547.

Окрім зазначеного, оскаржувані рішення та договори були предметом судового дослідження у справі № 2/381/45/15 381/4704/14-ц.

Суд, погоджується з тим, що про прийняті оскаржувані прокурором рішення та укладені договори оренди землі прокурор знав ще в 2006 році, оскільки Фастівська районна адміністрація Київської області систематично надає для ознайомлення Фастівській міжрайонній прокуратурі усі прийняті розпорядження, а в розпорядженні Фастівської районної адміністрації № 320 та 317 від 27.04.2007р. зазначено серед підстав прийняття даних розпоряджень оскаржувані договори оренди (що підтверджується також запереченням Фастівської районної адміністрації № 14 від 13.03.2015р. по справі № 2/381/45/15 381/4704/14-ц (а.с.98-102), що також було підтверджено в судовому засіданні показами свідка -голови Малополовецької сільської ради- Розпутньою Т.Т.

В матеріалах справи знаходиться лист-вимога Фастівської міськрайонної прокуратури від 20.11.2008 року №3989 про надання документів, адресований Голові Малополовецької сільської ради. (а.с.77). Даним листом у сільської ради були витребувані належним чином завірені копії договорів оренди водних обєктів за період 2002 по 2008 роки, а також були витребувані відповідні рішення, на підставі яких вони приймалися. Про даний факт свідчить сам лист який був наданий сільською радою, на якому в правому лівому куті аркуша зроблена відповідна позначка, зазначене число і номер вихідного документу. Також даний факт в судовому засіданні підтвердили свідки колишній сільський голова та колишній секретар сільської ради.

Отже, Фастівським міжрайонним прокурором порушено строки позовної давності встановлені ст. 257 ЦК України.

Відповідно до ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Представники відповідачів неодноразово під час судового розгляду заявляли про порушення прокурором строків позовної давності, про що свідчать письмові матеріали справи.

Отже, оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на безпосередньому, всебічному, повному та об»єктивному дослідженні, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також взаємний зв»язок доказів у їх сукупності та з урахуванням того, що позов поданий з порушенням строків позовної давності, суд приходить до висновку про відсутність підстав для його задоволення.

Керуючись ст.ст. 10,60,209,212-215 ЦПК України, ст.257,267 ЦК України, ст.123,124 ЗК України, Законом України «Про державну експертизу землевпорядної документації» суд,-

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову Фастівського міжрайонного прокурора в інтересах держави до ОСОБА_1, Малополовецької сільської ради про скасування рішень Малополовецької сільської ради Фастівського району та визнання недійсними договорів оренди земельних ділянок водного фонду для риборозведення - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Фастівський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Л.М.Ковалевська