Справа 534/3161/14-ц
Провадження № 2/534/117/15
Рішення

Іменем України

15 січня 2015 року Комсомольський міський суд

Полтавської області

в складі головуючого судді Окунь Т.В.

при секретарі Касімовій С.М.

з участю сторін:

позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Комсомольську цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричененої залиттям квартири,

в с т а н о в и в

В грудні 2014 року позивачі звернулись до суду із згаданим позовом, в якому просять ухвалити рішення про відшкодування шкоди, що виникла внаслідок затоплення належної їм квартири.

Позовні вимоги обґрунтовуються посиланням на порушення відповідачами, що мешкають поверхом вище, встановленого порядку утримання житла, зокрема проведення в ньому капітальних ремонтних робіт, що призвело до залиття належної їм на праві власності квартири і заподіяння матеріальної та моральної шкоди, яку оцінюють сумою 9313 грн. та 13000 грн. відповідно.

В судовому засіданні позивачі наполягали на задоволенні заявлених вимог з підстав, зазначених в позові.

Відповідачі позов не визнали з підстав, викладених в письмовому запереченні проти позову (а.с. 45-47). Через відсутність факту затоплення, та як наслідок, їх вини в заподіянні шкоди, в задоволенні позову просять відмовити повністю.

Відповідач ОСОБА_3 до суду не з'явилась, направивши заяву про розгляд справи в її відсутність (а.с. 65)

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, показання свідків, дослідивши представлені по справі письмові докази, суд встановив наступне:

Позивачі у справі - подружжя ОСОБА_2 (а.с. 32) мають на праві приватної власності двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 м. Комсомольську (а.с. 7-12). Відповідачі - подружжя ОСОБА_3 мешкають в цьому ж будинку в кв. № 62, що розташована поверхом вище над квартирою позивачів (а.с. 59)

14 серпня 2014 року о 16-00 год. квартиру позивачів було залито.

Факт залиття приміщення підтверджений суду самими позивачами та показаннями свідків - працівників КЖРЕП № 4. За фактом залиття приміщення працівниками КЖРЕП № 4 було складено два акти (а.с. 13,14), якими встановлено причину залиття квартири - відсутність приладів опалення в АДРЕСА_1, що заперчив суду відповідач ОСОБА_4.

Як пояснила суду свідок ОСОБА_5 - майстер сантехнічної дільниці КЖРЕП №4, 14 серпня 2014 року в будинку АДРЕСА_1 проводилось заповнення системи опалення, про що мешканці будинку завчасно були сповіщені шляхом розміщення на дошці оголошень відповідної об'яви (а.с. 66), про що в журналі заявок на сантехнічну дільницю КЖРЕП № 4 було проведено також відповідний запис №6 від 14.08.2014 року /а.с. 68/.

Свідок показала суду, що перша заявка про затоплення по будинку АДРЕСА_1 надійшла 14 серпня 2014 року о 16-40 год. - одночасно зателефонували мешканці двох квартир - № 45 та № 58, внаслідок чого сантехнічною службою, що виїхала на місце, в підвалі будинку був перекритий стояк опалення /запис №10 в журналі заявок на сантехнічну дільницю КЖРЕП № 4 а.с. 68/.

Як пояснила суду позивач ОСОБА_2, виявивши 14 серпня 1914 року протікання води, вона одразу піднялась наверх, проте мешканців квартири № 62 не було вдома, через що сантехники, які приїхали за її викликом, не змогли потрапити до квартири відповідачів. ОСОБА_3 була викликана нею по телефону через спільну знайому, після чого вона /ОСОБА_2./ разом із своїм чоловіком допомагали відповідачам прибирати воду з підлоги в квартирі № 62.

Далі, свідок ОСОБА_5 також показала суду, що через 1 год. 20 хв. після первинного виклику надійшов ще один виклик про затоплення від мешканців кв. № 28, розташованої на 5-му поверсі суміжного з під'їздом, де мешкають сторони у справі, під'їзду згаданого будинку, що підтверджене в матеріалах справи відповідним записом №11 в журналі заявок на сантехнічну дільницю КЖРЕП №4 /а.с. 68/.

Сантехнік ОСОБА_6, який виїжджав на місце 14 серпня 2014 року о 18-00 год. показав суду, що піднімався до квартири № 62, проте господарка квартири його не впустила, вона саме витирала воду з підлоги і повідомила його про те, «що немає на що дивитися, оскільки в квартирі відсутні радіатори опалення», з огляду на що в журналі заявок оператору ним особисто була зазначена причина залиття всіх трьох квартир № 28, № 45 та № 58 - відсутність приладів опалення в АДРЕСА_1.

Згадана причина, за поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_7 - головного інженера КЖРЕП № 4 на підставі запису в журналі та пояснень мешканців квартири № 58 була занесена комісією до актів обстеження затопленої квартири. Відсутність подружжя ОСОБА_3 за місцем проживання на час складання актів, зумовила /за поясненням майстра КЖРЕП №4/ обстеження затопленої квартири та складання актів за відсутності всіх зацікавлених осіб. Повторний акт обстеження квартири, як зазвичай, за поясненням ОСОБА_5, було складено комісією задля встановлення остаточних наслідків затоплення.

Оцінюючи згадані акти з огляду на їх належність та допустимість, зокрема і з врахуванням позиції відповідачів, викладеної ними в письмових запереченнях на позов, враховуючи взаємний зв'язок всіх досліджених в судовому засіданні доказів, як окремо, так і у їх сукупності, що з беззаперечністю підтверджують факт затоплення квартири позивачів, який мав місце 14 серпня 2014 року, проведенням в цей же день КЖРЕПом №4 заповнення системи опалення в будинку, де мешкають сторони, та показання всіх допитаних свідків, зокрема і в частині визначення причини, що сприяла затопленню, суд, у відповідності до положень ст.ст.58,59,212 ЦПК України має всі підстави визнати складені за фактом затоплення квартири позивачів акти /попри їх незначну невідповідність формі, що встановлена Додатком №4 до Правил утримання житлових будинків та прибудинкових територій/, належним доказом факту затоплення квартири АДРЕСА_1 та встановленої в обох актах причини її затоплення.

Отже, здійснюючи судочинство на засадах змагальності сторін, суд, провівши аналіз представлених сторонами доказів, з врахуванням рівності прав сторін щодо їх подання та доведення перед судом їх переконливості, дійшов висновку, що затоплення квартири подружжя ОСОБА_2 трапилось з вини мешканців квартири № 62 - внаслідок порушення ними встановленого Законом порядку проведення робіт по заміні радіаторів і труб опалення у власній квартирі.

Відповідно до п.30 ст.9 Закону "Про ліцензування певних видів господарської діяльності від 21.12.1993 року" з послідуючими змінами та доповненнями, будівельна діяльність (вишукувальні та проектні роботи для будівництва, зведення несучих та огороджуючих конструкцій, будівництво та монтаж інженерних і транспортних мереж) віднесена до видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню.

Як встановлено судом, роботи по заміні труб та радіаторів опалення в кв. № 62/ які відносяться до будівельних робіт/ були проведені відповідачами з порушенням вимог Закону "Про ліцензування певних видів господарської діяльності".

Таким чином, встановивши причину залиття житлового приміщення - а саме порушення відповідачами встановленого Законом порядку проведення робіт по заміні радіаторів і труб опалення, які за класифікатором віднесені до будівельних робіт, і відповідно до Закону потребують ліцензування, суд вважає, що саме власники квартири № 62 мають відповідати за позовом через порушення встановленого порядку виконання певних будівельних робіт та покладені на них ст..322 ЦК України обов'язки утримання належного їм майна..

Правовідносини, що виникли, регулюються нормами ЦК України, які регламентують виникнення зобов'язання через заподіяння шкоди.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Вирішуючи питання про розмір матеріального відшкодування, суд виходить з наступного:

Відповідно до ст.1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Позивачами пред'явлено позов про стягнення матеріальної шкоди на суму 9313 грн. розмір якої вони підтверджують висновком експертного дослідження (а.с. 15-31) із зазначенням вартості робіт та матеріалів, необхідних для відновлення пошкодженого від затоплення майна.

Вирішуючи питання про відшкодування моральної шкоди, суд виходить з наступного:

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права. Моральна шкода, згідно із ст.1167 ЦК України, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Розмір відшкодування моральної шкоди, відповідно до роз'яснень, що містяться в п. 9 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань, яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення, тощо ) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Обґрунтовуючи наявність і розмір моральної шкоди, яка має бути відшкодована, позивачі зазначили, що через затоплення та пошкодження належного їм майна зазнали стресу і змушені були змінити звичайний уклад життя в зв'язку із тимчасовим переїздом на проживання до батьків. Зухвала поведінка мешканців квартири № 62 завдала додаткових страждань. На даний час ремонт в приміщенні не проведений і наслідки залиття постійно нагадують про себе, душевні страждання відчувають до наступного часу, заподіяну моральну шкоду оцінюють сумою 13 000 грн.

Факт заподіяння моральної шкоди позивачам на думку є доведеним і очевидним - внаслідок протиправної поведінки відповідачів було порушене одне із гарантованих Законом прав громадян - право власності.

Вирішуючи питання про розмір відшкодування, приймаючи до уваги специфіку заподіяної шкоди та характер наслідків, що настали суд, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, враховуючи також реальну можливість її відшкодування, розмір компенсації позивачу, який буде домірним характеру заподіяної шкоди, визначає в розмірі 5 000 грн.

Покладаючи на відповідачів обов'язок по відшкодуванню завданої матеріальної шкоди та компенсації моральних збитків, суд за відсутності підстав для застосування солідарної відповідальності, як на тому наполягають позивачі, і яка у відповідності до положень ст.1190 ЦК України настає лише за умови заподіяння неподільної шкоди взаємопов'язаними, сукупними діями або діями з єдністю наміру, що в даному випадку відсутнє, застосовує принцип часткової відповідальності /з огляду на рівність права власності кожного з подружжя ОСОБА_3 на квартиру № 62, що по суті не заперчується відповідачем/ .

Судові витрати по справі, що пов'язані з оплатою судового збору в сумі 243 грн. 60 коп. (а.с. 1), оплатою правової допомоги в сумі 850 грн. (а.с. 35) та залученням експерта в сумі 400 грн (а.с. 36) підлягають стягненню з відповідачів відповідно із вимогами ст.88 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 213,215 ЦПК України, ст.ст. 1166, 1167, 1192 ЦК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 та ОСОБА_3

на користь ОСОБА_1 заподіяну матеріальну шкоду в розмірі по 4656 грн.50 коп. з кожного.

Стягнути з ОСОБА_4 та ОСОБА_3

на користь ОСОБА_1 компенсацію моральних збитків в розмірі по 2500 грн. з кожного.

Стягнути з ОСОБА_4 та ОСОБА_3

на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі по 746 грн. 80 коп. з кожного.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Полтавської області через Комсомольський міський суд Полтавської області протягом 10 днів з часу його проголошення.

Суддя підпис Т.В.Окунь

Згідно з оригіналом:Суддя Т.В. Окунь