Справа № 454/1762/14 Головуючий у 1 інстанції: Пахут С.О.
Провадження № 22-ц/783/471/15 Доповідач в 2-й інстанції: Федоришин А. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2015 року м. Львів

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого - Федоришина А.В.

суддів: Приколоти Т.І., Тропак О.В.,

секретаря - Гацій І.І.,

за участю: ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_4 на ухвали Сокальського районного суду Львівської області від 20 серпня 2014 року та 3 вересня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про стягнення боргу -

в с т а н о в и л а:

оскаржуваними ухвалами задоволено заяву ОСОБА_5.

Накладено арешт на рухоме та нерухоме майно ОСОБА_4, а також на грошові кошти у відкритих на його ім'я рахунках у банківських установах на суму позовних вимог у розмірі 209950 грн.

У оскаржуваних ухвалах зазначено, що належне ОСОБА_4 майно може знаходитися на АДРЕСА_1; на АДРЕСА_2; на АДРЕСА_3.

Ухвали оскаржив ОСОБА_4 Просить їх скасувати і постановити нові ухвали про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_5 Посилається на те, що майно, на яке накладено арешт, не належить йому на праві власності.

Заслухавши доповідь судді, пояснення апелянта і його представника - ОСОБА_6 на підтримання скарги, представника позивача - ОСОБА_3 на її заперечення, перевіривши матеріали справи, межі і доводи апеляційної скарги колегія судіів приходить до висновку, що ухвали слід скасувати і передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції з огляду на викладені мотиви.

Встановлено, що 24.06.2014 року ОСОБА_5 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_4 про стягнення позики у сумі 209950 грн. Разом із цим, позивач просив забезпечити його позов шляхом накладення арешту на майно відповідача чи його грошові кошти на рахунках, відкритих в установах банку.

Ухвалою Сокальського районного суду Львівської області від 20.08.2014 року заяву позивача задоволено: накладено арешт на рухоме та нерухоме майно ОСОБА_4, а також на грошові кошти у відкритих на його ім'я рахунках у банківських установах на суму позовних вимог у розмірі 209950 грн. Крім цього, в ухвалі було зазначено, що належне ОСОБА_4 майно може знаходитися на АДРЕСА_1; на АДРЕСА_2; на АДРЕСА_3.

Ухвалою цього ж суду від 03.09.2014 року попередня ухвала була уточнена шляхом зазначення ідентифікаційного номера боржника ОСОБА_4 - НОМЕР_1.

Частиною першою статті 151 ЦПК України передбачено, що суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 цієї статті визначено, що у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Із заяви ОСОБА_5 убачається, що позивач просить забезпечити його позов шляхом накладення арешту на майно і грошові кошти боржника, при цьому ним не зазначено жодних відомостей про те, яке майно належить відповідачу на праві власності, де воно знаходиться та іншу відомості, необхідні для накладення арешту на майно і грошові кошти у відповідності до вимог закону.

Між тим, із п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК випливає, що позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

З огляду на цю норму випливає висновок, що заява про забезпечення позову повинна містити, окрім іншого, відомості про майно, яке належить на праві власності відповідачеві.

Оскільки заява ОСОБА_5 окрім посилання на необхідність забезпечення позову не містить жодних відомостей про те, на яке майно слід накласти арешт, де воно знаходиться тощо (з урахуванням вимог постанови Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 року №868 "Про затвердження Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень), то цю заяву слід вважати такою, що не відповідає вимогам ст. 151 ЦПК України.

Відповідно до ч. 8 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Таким чином, оскільки суд першої інстанції, вирішуючи заяву про забезпечення позову порушив порядок, встановлений для її вирішення, то оскаржувані ухвали слід скасувати і передати питання на новий розгляд.

Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 307, п. 3 ч. 1 ст. 312, ст. 317 ЦПК України, колегія суддів -

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Ухвали Сокальського районного суду Львівської області від 20 серпня 2014 року і 3 вересня 2014 року скасувати і передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: