АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 серпня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого: Невідомої Т.О.

суддів: Пікуль А.А., Побірченко Т.І.

при секретарі: Бугаю О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 16 березня 2015 року у цивільній справі за позовом Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Києва до ОСОБА_2 про відшкодування переплати пенсії,

№ апеляційного провадження: №22-ц/796/7243/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Макаренко І.О.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Невідома Т.О.

в с т а н о в и л а :

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 16 березня 2015 року задоволено частково позов Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Києва ( далі по тексту - УПФУ в Шевченківському районі м.Києва) до ОСОБА_2 про відшкодування переплати пенсії.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь УПФУ в Шевченківському районі м. Києва переплату пенсії в розмірі 5 874,00 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 587 грн. 40 коп.

Не погодившись із таким рішенням суду, ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи та неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволені позову в повному обсязі. Зазначає, що апелянтом було отримано суму пенсії меншу ніж зазначено в позовній заяві, про що свідчить відповідь Київської дирекції УДППЗ «Укрпошта» № 3810-С-30 від 27 березня 2015 року, відповідно до якої сума коштів пенсії, яку ОСОБА_2 отримав наручно з 01 квітня 2014 року по 30 вересня 2014 року становить 4 699грн. 20 коп. Крім того, судом першої інстанції було стягнуто з апелянта судовий збір у розмірі більшому ніж встановлено Законом України «Про судовий збір».

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити з наведених в ній підстав.

Амонс О.А. в інтересах УПФУ в Шевченківському районі м. Києва проти задоволення апеляційної скарги заперечував, вважав, що спір вирішений судом правильно.

В судове засідання особисто ОСОБА_2 не з'явився, про час та місце апеляційного розгляду справи повідомлений належним чином, забезпечив явку в судове засідання свого уповноваженого представника, а тому, колегія суддів відповідно до вимог ч. 2 ст. 305 ЦПК України вважала за можливе слухати справу за його відсутності.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з'явилися в суд апеляційної інстанції, з'ясувавши обставини справи та оговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, ОСОБА_2 перебуває на обліку в Шевченківському районному управлінні Пенсійного фонду України і отримує соціальну пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» (а.с.51).

Згідно довідки державного підприємства «Антонов» від 06 лютого 2015 року № 183, ОСОБА_2 працює на підприємстві з 22 квітня 2014 року на посаді монтажника електроустаткування літальних апаратів 4 розряду (а.с.21).

Згідно листа управління з координації та контролю за виплатою пенсій Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києва від

02 жовтня 2014 року № 1061 переплата пенсії ОСОБА_2 за період з 01 квітня 2014 року по 30 вересня 2014 року становить 5874,00 грн. у зв'язку з працевлаштуванням (а.с.3).

Надісланий УПФУ у Шевченківському районі м. Києва ОСОБА_2 претензійний лист від 20 жовтня 2014 року про повернення надлишково сплачених коштів в сумі 5 874,00 грн. залишений відповідачем без відповіді (а.с.4).

УПФУ у Шевченківському районі м. Києва порушило перед судом питання про стягнення з ОСОБА_2 надмірно виплаченої пенсії у сумі 15 226,64 грн., обґрунтовуючи позов тим, що переплата пенсії відповідачу була зумовлена працевлаштуванням відповідача та не повідомленням останнім про це ПФУ.

З'ясувавши обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд першої інстанції дійшов висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог УПФУ у Шевченківському районі м. Києва щодо повернення ОСОБА_2 неправомірно отриманої пенсії у розмірі 5 874 грн.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Статею 93 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що соціальні пенсії, при відсутності права на трудову пенсію, в тому числі інвалідам Ш групи, призначаються та виплачуються непрацюючим громадянам.

Механізм утримання надміру виплачених сум пенсій встановлено статтею 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», частина перша якої передбачає, що суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання органами Пенсійного фонду України сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, визначає Порядок відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, затверджений постановою правління Пенсійного фонду України №6-4 від 21 березня 2003 року та зареєстрований в Міністерстві юстиції України №374/7695 від 15 травня 2003 року.

Згідно з п. 3 цього Порядку повернення коштів проводиться відповідно до ст. 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у випадках виявлення подання громадянами недостовірних відомостей про заробітну плату чи інший дохід, стаж роботи, несвоєчасного подання відомостей про зміну у складі сім'ї тощо.

Зі змісту зазначених норм Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та Порядку відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, вбачається, що відрахування виплаченої надміру суми пенсії можливе лише за двох умов, зокрема, зловживання з боку пенсіонера та подання страхувальником недостовірних даних.

В ході судового розгляду було встановлено, що відповідач ОСОБА_2 як інвалід Ш групи перебував на обліку та отримував соціальну пенсію, про своє працевлаштування в квітні 2014 року органи ПФУ не повідомив.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про стягнення з відповідача переплати пенсії в розмірі 5 874,00 грн., установивши, що, у зв'язку з працевлаштуванням за період з 01 квітня 2014 року по 30 вересня 2014 року останньому було надлишково сплачено кошти у визначеному розмірі.

З метою перевірки доводів апеляційної скарги колегією суддів була досліджена пенсійна справа № 824664/190 ОСОБА_2, відповідно до матеріалів якої у відповідача вже мали місце випадки переплати пенсії у зв'язку з працевлаштуванням. Так, відповідно до розпорядження заступника начальника управління ПФУ в Шевченківському районі м.Києва на підставі рішення комісії від 20.08.2013 з ОСОБА_2 була утримана переплата у розмірі 3 581, 42 грн. шляхом відрахування 20% пенсії щомісячно за період нарахувань, який не є спірним. Відповідно ж до розпорядження від 15.10.2014 питання переплати пенсії в сумі 5 874 грн. віднесено до вирішення в судовому порядку.

Зважаючи на викладене колегія суддів відхиляє посилання апелянта на відповідь Київської дирекції УППЗ «Укрпошта» № 3810-С-30 від 27 березня 2015 року, відповідно до якої ОСОБА_2 в період з 01 квітня 2014 року по 30 вересня 2015 року отримував пенсію у розмірі 783 грн. 20 коп., що впливає на суму переплати, яка стягнута судом, як безпідставні.

Разом з тим, суд першої інстанції, вирішуючи питання розподілу судових витрат, неправильно визначив розмір судового збору, який підлягає стягненню з ОСОБА_2 в дохід держави.

Частиною 3 статті 88 ЦК України визначено, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено стягнення судового збору у розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати.

Враховуючи суму стягнених коштів з ОСОБА_2, відповідно до положень ст. 88 ЦПК України з останнього в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп., натомість суд стягнув 587 грн. 40 коп.

Таким чином, рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 16 березня 2015 року підлягає зміні в частині вирішення питання розподілу судових витрат шляхом зменшення розміру судового збору, який підлягає стягненню в дохід держави.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 314, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 16 березня 2015 року в частині вирішення питання розподілу судових витрат змінити, зменшити розмір судового збору, який підлягає стягненню з ОСОБА_2 в дохід держави, з 587 (п'ятисот вісімдесяти семи ) грн. 40 коп. до 243 (двохсот сорока трьох) грн. 60 коп.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили, шляхом подання касаційної скарги до цього суду.

Головуючий: Т.О. Невідома

Судді: А.А. Пікуль

Т.І.Побірченко