АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/6201/15 Головуючий 1 інстанції Губська Я.В.
Справа №2-4783/11/17 Доповідач: Овсяннікова А.І.
Категорія: право власності
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Овсяннікової А.І.

суддів - Пшенічної Л.В., Хорошевського О.М.

при секретарі - Дашковської Н.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «РЕГІОН-БАНК» на рішення Київського районного суду міста Харкова від 26 грудня 2011 року та ухвалу Київського районного суду міста Харкова від 07 грудня 2011 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Харківської міської ради про визнання права власності, -

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2008 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Харківської міської ради про визнання права власності.

В обґрунтування позову зазначає, що 14 грудня 1994 року між нею та ОСОБА_2 укладено договір купівлі-продажу, посвідчений і зареєстрований Харківською товарною біржею на підставі біржового контракту № Н7-159 від 14 грудня 1994 року,відповідно до якого вона набула у власність квартиру АДРЕСА_1. Квартира зареєстрована КП «ХМБТІ» 14 грудня 1994 року за нею.

Вона вирішила реконструювати житлове приміщення під нежитлове, для чого звернулася до виконавчого комітету Харківської міської ради з клопотанням про переведення квартири АДРЕСА_1 у нежитлове приміщення та надання дозволу на реконструкцію під офіс з улаштуванням окремого входу.

19 травня 1994 року Харківською міською радою було розглянуто її клопотання та винесено рішення за № 441 від 19 травня 1994 року про дозвіл переведення квартири у нежитлове приміщення та дозволено реконструкцію нежилого приміщення з послідовним оформленням документів для здачі в експлуатацію.

Після реконструкції квартири, вона звернулася до ПП «Модулор-Сервіс» з замовленням про надання висновку про стан будівельних конструкцій нежитлових приміщень (офіс), а також можливості подальшої експлуатації.

У 2008 році їй видано відповідний Технічний висновок, згідно якого будівельні конструкції нежитлових приміщень квартири АДРЕСА_1 можуть експлуатуватися за призначенням.

Технічну інвентаризацію нежитлових приміщень, на її замовлення виконало КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації». та видало технічний паспорт на нежитлове приміщення першого поверху.

Згідно технічного паспорту загальна площа нежитлових приміщень становить 106,6 кв.м.

Просить визнати право власності на нежитлове приміщення першого поверху № 1-1-:-1-8 з окремим входом, , загальною площею 106,6 кв.м., що розташоване в житловому будинку літ. «А-4» за адресою: АДРЕСА_1.

Представник відповідача у заперечення проти позову зазначив, що позивачем не було дотримано процедури щодо прийняття об'єкту в експлуатацію державною архітектурно-будівельною комісією м. Харкова.

Заочним рішенням Київського районного суду міста Харкова від 18 лютого 2008 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на нежитлове приміщення першого поверху № 1-1,1-2,1-3,1-4,1-5,1-6,1-7,1-8 з окремим входом, під офіс, загальною площею 106.6 кв.м. що розташоване в житловому будинку літ. «А-4» за адресою: АДРЕСА_1.

Ухвалою Київського районного суду міста Харкова від 07 грудня 2011 року заочне рішення суду скасовано.

Рішенням Київського районного суду міста Харкова від 26 грудня 2011 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визнання за нею права власності на нежитлове приміщення відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ «РЕГІОН-БАНК» просить рішення суду та ухвалу суду скасувати.

Зазначає, що АТ «РЕГІОН-БАНК» з 02 грудня 2010 року є власником нерухомого майна.

При постановленні ухвали та рішення суд не звернув увагу на те, що з 2008 року до моменту подання заяви про перегляд заочного рішення та її розгляду минуло майже 4 роки, за які могли неодноразово змінитися власники нерухомості.

ХМБТІ є комунальним підприємством та підпорядковується Харківській міській раді. Остання не могла не знати про те, що реконструкція вищезазначеної нерухомості вже як нежитлових приміщень проведена.

Державна реєстрація права власності АТ «РЕГІОН-БАНК» на вказані нежитлові приміщення була проведена тими ж органами БТІ.

Колегія суддів, вислухавши суддю - доповідача, пояснення з'явившихся осіб, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що скарга не підлягає задоволенню.

Як встановлено судом і підтверджується матеріалами справи 14 грудня 1994 року ОСОБА_1 згідно договору-купівлі продажу № Н7-159 придбала квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 88,6 м2.

Дана квартира зареєстрована за позивачкою в КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» за реєстровим № П-2-5855 від 14 грудня 1994 року

Рішенням Виконавчого комітету Харківської міської ради від 19 травня 2004 року №441 квартиру АДРЕСА_1 переведено у нежитлове приміщення; ОСОБА_1 дозволено провести реконструкцію нежилого приміщення під кафе та офіс з улаштуванням окремого входу, яку необхідно виконати до 01 травня 2006 року. Також рішенням виконкому визначено перелік вимог щодо здійснення реконструкцію відповідно до норм законодавства у сфері архітектурної діяльності.

Перший поверх у будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_1 самочинно реконструювала у нежитлове приміщення № 1-1,1-2,1-3,1-4,1-5,1-6,1-7,1-8 з окремим входом загальною площею 106.6 кв.м(а не 88,6 м2 які нею придбані), що розташоване в житловому будинку літ. «А-4» за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до вимог ст.ст. 376 ч.1,2,3; 331 ч.2 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно

Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

За загальним правилом особа, яка здійснила самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього(ч.2 ст.376 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.

Законодавством встановлено спеціальний режим правового регулювання відносин у сфері набуття права власності на новостворене нерухоме майно.

Відповідно до ч.2 ст.331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва(створення майна).

Згідно Закону України «Про архітектурну діяльність» державний контроль та нагляд у системі центрального органу виконавчої влади з питань будівництва, містобудування та архітектури здійснює Державна архітектурно- будівельна інспекція України та її територіальні органи.

Встановлення факту готовності об'єкту до експлуатації і видача свідоцтва про відповідність збудованого об'єкта проектній документації, вимогам державних стандартів, будівельних норм і правил відноситься до виключної компетенції територіальної інспекції державного архітектурно-будівельного контролю.

Відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» при розгляді справ зазначеної категорії судам слід мати на увазі, що відповідно до статті 26 Закону № 2780-XII спори з питань містобудування вирішуються радами, інспекціями державного будівельного архітектурного контролю у межах їх повноважень, а також судом відповідно до законодавства.

За загальним правилом кожна особа має право на захист свого цивільного права лише в разі його порушення, невизнання або оспорювання (частина перша статті 15 ЦК, частина перша статті 3 Цивільно процесуального кодексу(далі - ЦПК). У зв'язку із цим звернення до суду з позовом про визнання права власності на самочинне будівництво має здійснюватися за наявності даних про те, що порушене питання було предметом розгляду компетентного державного органу, рішення якого чи його відсутність дають підстави вважати про наявність спору про право.

ОСОБА_1 не зверталася до інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Харківській області з заявою про прийняття реконструйованого і збудованого без належної документації об'єкта в експлуатацію. Позивачка не виконала вимоги ч.2 рішення Виконавчого комітету Харківської міської ради від 19 травня 2004 року №441, а саме: щодо розробки робочого проекту на реконструкцію нежилого приміщення, отримання дозволу на виконання реконструкції тощо.

Суд першої інстанції не залучив до участі у справі інспекцію державного архітектурно- будівельну контролю у Харківській області.

ОСОБА_1 не реалізувала своє право шляхом звернення до компетентного органу, а тому право не можна визнати порушеним.

Посилання ПАТ «РЕГІОН-БАНК» що спірне майно зараз належить їм на праві власності правового значення не має і на висновки суду не впливає.

Рішення суду ухвалено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права. Підстав для його скасування не вбачається.

Відносно ухвали суду від 07 грудня 2011 року про скасування заочного рішення,то колегія виходить з наступного.

Статтею 293 ЦПК України передбачено перелік ухвал, які можуть оскаржуватись окремо від рішення суду. Дана ухвала не є такою, що підлягає окремому оскарженню, а тому розглядається у межах перегляду рішення суду в апеляційному порядку.

Заочне рішення ухвалено судом 18 лютого 2008 року.

Даних щодо дати отримання копії рішення Харківською міською радою матеріали справи не містять.

Відповідно до ст. 228, 232 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Щодо незалучення у 2011 році ПАТ «РЕГІОН-БАНК». До участі у справі, то на час розгляду справи відсутні документи на підтвердження належності майна ПАТ «РЕГІОН-БАНК».

Отже, при постановленні ухвали про перегляд заочного рішення суд першої інстанції виходив з вимог цивільного процесуального законодавства і така ухвала є законною та обґрунтованою.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.1, 313, 315,317,319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ПАТ «РЕГІОН-БАНК» - відхилити.

Рішення Київського районного суду міста Харкова від 26 грудня 2011 року та ухвалу Київського районного суду міста Харкова від 07 грудня 2011 року - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді: