Провадження №2/485/380/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

/заочне/

17 серпня 2015 року м.Снігурівка

Снігурівський районний суд Миколаївської області

у складі: головуючого - судді Кішковської З.А.,

при секретарі - Забаровської С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Снігурівка Миколаївської області цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості,

Встановив:

10 червня 2015 року Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" звернулося до суду з указаним позовом, ціною 1632грн.09коп. У обґрунтування заявлених вимог, позивач зазначив, що 31 травня 2007 року з відповідачкою було укладено кредитний договір №001-14994-310507. Відповідно до його умов, банк надав ОСОБА_1 споживчий кредит на 6277грн.60коп.на строк до 30 травня 2010 року на зворотне зобов'язання його повернення зі сплатою відсотків, виходячи зі ставки 12% в рік, комісії у 1.55% на місяць, платежем у 307грн. не пізніше 31 числа кожного місяця. За меморіальним ордером №18054158 від 31 травня 2007 року позивач надав позичальниці кредитні кошти. Через неналежне виконання позичальницею прийнятих зобов'язань станом на 28 квітня 2015 року, утворилася наведена заборгованість, яка складається з заборгованості за сумою кредиту 612,64грн., за відсотками 20,13грн., і комісіями 999,32грн.

Посилаючись на порушення його прав кредитора, позивач просив суд про задоволення заявлених позовних вимог.

У судове засідання представник позивача за дорученням не з'явилася. Згідно поданої заяви, в порядку ст.158 ЦПК України, просила про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала і проти заочного розгляду справи не заперечувала.

Відповідачка, за належності повідомлення про дату, час та місце розгляду справи публікацією газетного оголошення 13 серпня 2015 року, до суду не з'явилася, про причини неявки не сповістила і заяви про відкладення розгляду справи не надала.

Судом, за письмової згоди представника позивача, на підставі ст.224 ЦПК України, ухвалено про заочний розгляд справи.

Дослідивши докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

31 травня 2007 року між Банком та ОСОБА_1 укладено договір №001-14994-310507. За його умовами кредитор надав позичальниці грошові кошти на власні потреби у сумі 6277грн.60коп. на строк 36 місяців з кінцевим терміном повернення та сплати всіх плат не пізніше 30 травня 2010 року. За користування кредитом сторони погодили виплату 12% річних, за обслуговування кредитної заборгованості плату у розмірі 1,55% в місяць. Починаючи з місяця, що слідує за місяцем, в якому наданий кредит, позичальниця щомісячно, не пізніше 31 числа кожного місяця мала зараховувати на рахунок кредитора суму грошових коштів у 307грн., яка включає заборгованість за кредитом, по сплаті процентів та плати за обслуговування кредитної заборгованості. За п.10.1 наведеного договір чинний з дати підписання та діє до повного виконання сторонами зобов'язань за цим договором. Копія кредитного договору на а.с.2-3.

Відповідачка кошти на погашення кредиту внесла частково, останній платіж датований періодом 01.02-28.02.2010 року, що підтверджується представленим розрахунком ціни позову (а.с.9-10). Згідно наведеного, станом на 28 квітня 2015 року заборгованість по сумі кредиту 612,64грн., по відсоткам 20,13 грн., по комісії - 999,32грн., всього на загальну суму 1632грн.09коп.

Між сторонами мають місце цивільно-правові відносини із зобов'язального права по кредитному договору.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За ч.1 ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідачка порушила умови кредитного договору неналежним виконання прийнятого зобов'язання.

Згідно ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу (ст.1050 ЦК України).

На підставі викладеного, суд визнає, що позовна заява, є обґрунтованою i підлягає задоволенню. В силу ч.3 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за завою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Відповідно до ст.ст.79,88 ЦПК України суд покладає на відповідачку обов'язок по відшкодуванню судових витрат на користь держави.

Керуючись ст.ст.3,4,15,57,60, 208-210,213,214,215,218 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" заборгованість за кредитним договором №001-14994-310507 від 31 травня 2007 року, станом на 28 квітня 2015 року, у розмірі 1632грн.09коп., з яких: 612грн.64коп. - заборгованість по сумі кредиту, 20грн.13коп. - заборгованість по відсоткам, 999грн.32коп. комісії.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судові витрати 243грн.60коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем на ім'я апеляційного суду Миколаївської області через Снігурівський районний суд Миколаївської області протягом десяти днів після отримання його копії.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідачки. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом десяти днів після отримання копії судового рішення.

Суддя