11.11.2015 Справа № 756/279/15-ц
№2/756/1673/15
№756/279/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2015 року Оболонський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Шевчука А. В.,

при секретарях: Субіну М.О., Добровановій О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітньої ОСОБА_3, треті особи: Оболонська районна в м. Києві державна адміністрація, Оболонське районне управління Головного управління МВС України в м. Києві, ОСОБА_4, ОСОБА_5, яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітньої ОСОБА_6 про виселення без надання іншого житлового приміщення,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітньої ОСОБА_3, треті особи: Оболонська районна в м. Києві державна адміністрація, Оболонське районне управління Головного управління МВС України в м. Києві, ОСОБА_4, ОСОБА_5, яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітньої ОСОБА_6 у якому просив виселити ОСОБА_2 з квартири АДРЕСА_1 без надання іншого житлового приміщення.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 вказував, що він перебуває на службі в органах внутрішніх справ. На підставі розпорядження Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації від 18.12.2014 року №675 «Про включення квартир до числа службових та надання житлової площі працівникам підприємств, організацій та установ м. Києва», затверджено спільне рішення адміністрації та житлово-побутової комісії Оболонського РУ ГУ МВС України в м. Києві про надання житлових приміщень в будинку АДРЕСА_1 працівникам Оболонського РУ ГУ МВС України в м. Києві, в тому числі ОСОБА_1 та членам його сім»ї. На підставі вказаного розпорядження Оболонська районна в м. Києві державна адміністрація 19.12.2014 року видала ОСОБА_1 ордер серії НОМЕР_2 на вселення з сім»єю в квартиру АДРЕСА_1.

20.12.2014 року ОСОБА_1 в Оболонському районному відділі ГУ ДМС України в м. Києві разом з сім»єю здійснив реєстрацію за новим місцем проживання (квартира АДРЕСА_1) та уклав договір найму житлової площі з балансоутримувачем будинку - КП «Житлосервіс «Приозерне».

При цьому, ОСОБА_1 не зміг поселитися до вказаного помешкання з огляду на те, що квартира була безпідставно та самовільно зайнята ОСОБА_2 разом з дітьми ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Оскільки ОСОБА_2 добровільно не звільняє квартири АДРЕСА_1, позивач просив про задоволення позовних вимог.

Позивач, представник позивача, представник Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації, представник Оболонського районного управління Головного управління МВС України в м. Києві, ОСОБА_5, яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітньої ОСОБА_6 підтримали позов з підстав викладених у позовній заяві та наполягали на задоволенні позовних вимог.

ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітньої ОСОБА_3, ОСОБА_4 в судові засідання не з»являлись, причин неявки не повідомляли.

Представник ОСОБА_3 після своїх заперечень проти позову та клопотання про оголошення перерви в судові засідання не з»являвся.

За таких обставин, суд розцінює систематичні неявки ОСОБА_2 та її представника, а також ОСОБА_4 в судові засідання як зловживання своїми процесуальними правами і намір зволікати розгляд справи та, з огляду на позицію ОСОБА_1, представника позивача, представника Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації, представника Оболонського районного управління Головного управління МВС України в м. Києві, ОСОБА_5, яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітньої ОСОБА_6, вважає можливим завершити розгляд справи за відсутності осіб, які не з»являлись до суду.

Вислухавши пояснення позивача, представника позивача, представника Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації, представника Оболонського районного управління Головного управління МВС України в м. Києві, ОСОБА_5, яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітньої ОСОБА_6 заперечення представника ОСОБА_3, дослідивши докази по справі, суд встановив наступне.

Відповідно до рішення Міськвиконкому від 13.12.1975 року кімната готельного типу АДРЕСА_1 рахувалася службовим житлом Мінського райвідділу внутрішніх справ м. Києва та на підставі рішення виконкому Мінської районної ради депутатів трудящих м. Києва №52 «Про надання службової житлової площі» від 23.02.1976 року використовувалась під гуртожиток для особового складу Мінського РВВС.

Порядок надання та користування жилою площею в гуртожитках визначено ст.ст. 128, 129, 130, Глави 4 ЖК Української РСР.

Зі змісту ст. 127 ЖК Української РСР та «Примірного положення про гуртожитки» затверджених Постановою Ради Міністрів Української РСР від 3 червня 1986 р. N 208 вбачається, що гуртожитки призначаються для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період роботи або навчання і термін їх проживання у гуртожитку визначається саме тривалістю роботи або навчання.

У відповідності до ст. 132 ЖК Української РСР, працівники підприємств, установ, організацій, які поселилися в гуртожитку в зв»язку з роботою, може бути виселено без надання іншого житлового приміщення, крім іншого, в разі звільнення за власним бажанням без поважних причин.

З аналізу діючого законодавства вбачається, що кімната у гуртожитку надається громадянам у тимчасове користування. Тимчасовим, сезонним робітникам, студентам та учням воно дається на термін, заздалегідь обумовлений у законі: на час виконання тимчасової або сезонної роботи або на час навчання в навчальному закладі. Що стосується постійних робітників та службовців, то хоча договір найму житлової площі укладається з ними на невизначений термін, вони також є по суті тимчасовими користувачами, тому що, по-перше, отримання житлової площі в ньому не задовольняє повністю їх потреби у житлі, по-друге, рано чи пізно трудові відносини припиняться.

В судовому засіданні встановлено, що з 1992 року в ОВС на посаді оперуповноваженого групи карного розшуку 23 МВМ Мінського РУ ГУ МВС України в м. Києві проходив службу ОСОБА_8, який був зареєстрований разом з дружиною ОСОБА_2 в гуртожитку по АДРЕСА_1. При цьому, в 2001 році ОСОБА_8 був звільнений зі служби в органах внутрішніх справ та виселився з гуртожитку.

З копії паспорта громадянина України ОСОБА_2 вбачається, що вона дійсно 15.08.1996 року була зареєстрована по АДРЕСА_1, однак не в конкретній кімнаті, а в гуртожитку, при цьому після виселення ОСОБА_8, ОСОБА_2, яка на той час перебувала з останнім у розірваному шлюбі, залишилась бути зареєстрованою в гуртожитку.

У відповідності до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

При цьому, в судовому засіданні не надано жодного належного та допустимого доказу на підтвердження правомірності вселення та зайняття ОСОБА_2 не лише квартири АДРЕСА_1 але й проживання в гуртожитку.

Суд критично ставиться до довідки Форма №3 без дати та номеру видачі, за якою ОСОБА_2 разом з сином ОСОБА_4 та донькою ОСОБА_3 начебто зареєстровані в квартирі АДРЕСА_1 з огляду на відомості Оболонського районного управління ГУ МВС України в м. Києві за якими згідно журналів реєстрації вхідної кореспонденції останні про видачу такої довідки не зверталися, більше того, відбиток печатки який використовується у службовій діяльності в Оболонському РУ з 2012 року не співпадає з відбитком печатки та підписом керівника на вказаній довідці.

Розпорядженням Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації від 18.12.2014 року №675 «Про включення квартир до числа службових та надання житлової площі працівникам підприємств, організацій та установ м. Києва», затверджено спільне рішення адміністрації та житлово-побутової комісії Оболонського РУ ГУ МВС України в м. Києві про надання житлових приміщень в будинку АДРЕСА_1 працівникам Оболонського РУ ГУ МВС України в м. Києві, в тому числі ОСОБА_1 та членам його сім»ї ОСОБА_5 - дружині, ОСОБА_6 - доньці.

Згідно ч. 1 ст. 58 ЖК Української РСР, єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення є ордер на жиле приміщення виданий на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів.

На підставі розпорядження Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації №675 19.12.2014 року ОСОБА_1 видано ордер серії НОМЕР_2 на вселення з сім»єю в квартиру АДРЕСА_1.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 ЖК Української РСР користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Ч. 2 ст. 61 цього Кодексу зазначає, що договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а у разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім'я якого видано ордер.

З матеріалів справи вбачається, що 20.12.2014 року ОСОБА_1 в Оболонському районному відділі ГУ ДМС України в м. Києві разом з сім»єю здійснив реєстрацію за новим місцем проживання (квартира АДРЕСА_1) та уклав договір найму вказаної житлової площі з балансоутримувачем будинку - КП «Житлосервіс «Приозерне».

Згідно копій квитанцій ОСОБА_1 з січня 2015 року здійснює оплату комунальних послуг за квартиру АДРЕСА_1.

Таким чином, правомірність отримання та право на зайняття квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_1 разом з сім»єю підтверджено наявними доказами та не спростовано в судовому засіданні.

У відповідності до ст. 9 ЖК Української РСР, ніхто не може бути обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбаченому законом.

Позивач в обґрунтування своїх вимог вказує на порушення ОСОБА_3 його права та права його родини на вселення та проживання в квартирі АДРЕСА_1.

Судом встановлено та підтверджується рапортом старшого дільничного інспектора Оболонського РУ ГУ МВС України в м. Києві по обслуговуванню адміністративної дільниці №96, поясненнями сусідів та орендарів, що ОСОБА_3 самовільно займає квартиру АДРЕСА_1, здає вказане помешкання в оренду та не бажає його добровільно звільнити.

Згідно ст. 116 ЖК Української РСР осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення.

Виселення згідно ст. 109 ЖК Української РСР проводиться добровільно або в судовому порядку.

За таких обставин, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 законними та обґрунтованими, а позов таким, що підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору у розмірі 243 грн. 60 коп.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст. 9, 58, 61, 116, 109, 127, 132, ЖК Української РСР, «Примірним положенням про гуртожитки» затверджених Постановою Ради Міністрів Української РСР від 03.06.1986 року №208, ст.ст. 1, 10, 15, 60, 61, 88, 169, 208- 209, 212-215, 225-226 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітньої ОСОБА_3, треті особи: Оболонська районна в м. Києві державна адміністрація, Оболонське районне управління Головного управління МВС України в м. Києві, ОСОБА_4, ОСОБА_5, яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітньої ОСОБА_6 про виселення без надання іншого житлового приміщення, - задовольнити.

Виселити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 з квартири АДРЕСА_1 без надання іншого житлового приміщення.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний податковий номер: НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору у розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду міста Києва через Оболонський районний суд міста Києва шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення суду апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя А.В. Шевчук