Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний номер 337/2654/15-ц Головуючий у 1 інстанції Бондаренко І.В.
Номер провадження 22-ц/778/5284/15 Суддя-доповідач Краснокутська О.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Пільщик Л.В.,

Суддів: Краснокутської О.М.,

Сапун О.А.,

При секретарі Евальд Д.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» на заочне рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 06 липня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про розірвання договору банківського рахунку, -

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» про розірвання договору банківського рахунку.

В обґрунтування позову позивач зазначав, що 27 серпня 2014 року між ОСОБА_3 та ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" укладений договір №15068 на обслуговування банківського рахунку НОМЕР_1 у доларах США.

Вказаний договір складається з анкети-заяви №15068 від 27.08.2014 року та Публічної пропозиції АТ "Банк "Фінанси та Кредит" на укладання договору про відкриття поточних рахунків, що зазначено у п.2.2 анкети-заяви, підписаної сторонами.

Згідно довідки АТ "Банк "Фінанси та Кредит" №34 від 06.05.2015 року, залишок коштів станом на 06.05.2015 року на поточному рахунку НОМЕР_1 складає 9300 доларів США.

Позивач 14.05.2015 року надіслав відповідачу заяву про розірвання договору банківського рахунку НОМЕР_1 та повернення йому суми залишку на рахунку,проте банк йому не виплатив належні кошти,відмовився розривати договір.

На підставі викладеного позивач просив суд розірвати договір №15068 від 27.08.2014 року на обслуговування поточного рахунку НОМЕР_1, укладений між ним та ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит"", та стягнути з відповідача суму вкладу з поточного рахунку НОМЕР_1 в філії "Запорізьке РУ "АТ "Банк "Фінанси та Кредит" в розмірі 9300 доларів США, а також стягнути судові витрати.

Заочним рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 06 липня 2015 року позов задоволено частково.

Розірвано договір №15068 від 27.08.2014 року на обслуговування поточного рахунку НОМЕР_1, укладений між ОСОБА_3 та ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит".

Зобов'язано ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" видати ОСОБА_3 залишок коштів з поточного рахунку НОМЕР_1 в філії "Запорізьке РУ "АТ "Банк "Фінанси та Кредит" 313731 в розмірі 9300 доларів США.

В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Стягнути з ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" на користь держави судовий збір в сумі 1955 грн.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Представник відповідача в судове засідання не з»явився. Повідомлений про час і місце розгляду справи,що підтверджено поштовими повідомленнями про вручення повістки. Поважні причини неявки відсутні.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, пояснення учасника апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню за таких підстав.

Згідно зі ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив із того,що вони є обгрунтованими і доведеними.

Судова колегія приходить до висновку про те,що такі висновки суду є правильними .

Судом першої інстанції встановлено і з матеріалів справи вбачається,що 27 серпня 2014 року року між позивачем і відповідачем був укладений договір № 15068 на обслуговування банківського рахунку НОМЕР_1 у доларах США.

14.05.2015року позивач надіслав заяву банку про розірвання договору банківського рахунку та повернення йому суми залишку.

Згідно довідки АТ «Банк «Фінанси та кредит» №34 від 06.05.2015р. станом на 06.05.2015р. залишок коштів на рахунку позивача НОМЕР_1 складає 9300 доларів США.

Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

ст. 629 ЦК України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Отже, за змістом наведених норм права зобов'язання банку полягає у виплаті володільцеві рахунка грошових коштів на умовах та в порядку, встановлених договором.

Відповідно до ст. 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму чи фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, передбачених законом.

Відмова банку у видачі грошових коштів з поточного рахунка на підставі розпорядження клієнта банку є незаконною, оскільки позбавляє володільця рахунка права володіти та розпоряджатися належними йому на праві власності грошовими коштами та є порушенням його прав, визначених договором між сторонами , Конституцією України, Цивільним Кодексом України, Конвенцією про захист прав людини а також ст.1Першого Протоколу від 20.03.52р. до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950р., за якими ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше,як в інтересах суспільства і на умовах,передбачених законом і загальним принципам міжнародного права.

Посилання ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» в апеляційній скарзі на постанови Національного банку України №160 від 03.03.2015р "Про введення додаткових механізмів для стабілізації грошово-кредитного і валютного ринків України", №354 від 03.06.2015р., якими передбачено зобов'язання уповноважених банків обмежити видачу (отримання) готівкових коштів в іноземній валюті або банківських металів з поточних та депозитних рахунків клієнтів через каси та банкомати в межах 15 000 грн. на добу на одного клієнта в еквіваленті за офіційним курсом Національного банку України, є безпідставним, оскільки нормативно-правові акти Національного банку України не є актами цивільного законодавства України у розумінні ст. 4 ЦК України, є нормативно-правовими актами органу державного управління.

Зазначені постанови є розпорядчим актом, який адресований обмеженій кількості осіб і таке регулювання здійснюється в межах адміністративно-правових відносин Національного банку України з банками, які охоплюються його наглядовою діяльністю ,не розповсюджуються на необмежене коло осіб і не може звужувати права клієнтів, передбачені законом.

Інші доводи апеляційної скарги є також неспроможними,не спростовують висновків суду і не дають підстав для скасування або зміни оскаржуваного рішення.

Судом повно і всебічно з»ясовані обставини справи,що мають для неї значення, висновки відповідають цим обставинам і набутим доказам, характер правовідносин між сторонами визначений правильно, норми матеріального і процесуального права не порушені, застосовані вірно, постановлено законне і обґрунтоване рішення.

Керуючись ст.ст. 307,308 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» відхилити.

Заочним рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 06 липня 2015 року у даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: