22-ц/775/890/2015(м)
Головуючий в 1 інстанції Папаценко П.І.
Доповідач: Зайцева С.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

„20" серпня 2015 року Апеляційний суд Донецької області у складі:

Головуючого: Зайцевої С.А.

Суддів: Лоленко А.В., Пономарьової О.М.

При секретарі: Зливка І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 03 червня 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні квартирою,-

В С Т А Н О В И В:

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 03 червня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено: зобов*язано ОСОБА_1 надати можливість позивачу користуватися квартирою,не чинити перешкоди в користуванні квартирою АДРЕСА_1, шляхом надання доступу до квартири та передачі ключів від вхідної двері квартири.

Ухвалою Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 26 червня 2015 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду від 03 червня 2015 року залишено без задоволення.

З вказаним рішенням не погодилася ОСОБА_1 ,подала апеляційну скаргу ,в якій просила заочне рішення скасувати,ухвалити нове про відмову у задоволенні позову з тих підстав,що судом першої інстанції порушено вимоги процесуального права.

У судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_3 просили апеляційну скаргу відхилити,рішення суду першої інстанції залишити без змін. ОСОБА_2 звернув увагу апеляційного суду на те ,що рішенням Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 30 червня 2015 року у задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_1,ОСОБА_5 про визнання права власності відмовлено. Рішенням апеляційного суду Донецької області від 11 серпня 2015 року рішення Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 30 червня 2015 року в частині відмови в задоволенні позову ОСОБА_2 щодо визнання за ним права власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 скасовано, позов ОСОБА_2 у вказаній частині задоволено та визнано за ОСОБА_2 та ОСОБА_1 право власності по ? частці спірної квартири за кожним.

ОСОБА_1 у судове засідання апеляційного суду не з*явилася,належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи,шляхом отримання 13 серпня 2015 року телефонограми зареєстрованої в журналі телефонограм № 2 за № 597 (а.с.82,84).

Відповідно ч.2.ст.305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи , не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши суддю - доповідача,пояснення позивача та його представника ,дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги , апеляційний суд вважає, що скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

У відповідності до вимог ч.1 ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін,якщо визнає,що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права .

Згідно зі ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим,тобто ухваленим у відповідності до вимог процесуального судочинства на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

На думку апеляційного суду оскаржуване судове рішення відповідає вимогам процесуального і матеріального закону,тому підстав для його скасування немає.

Ухвалюючи рішення ,суд першої інстанції всебічно,повно і об*єктивно дослідив надані докази, правильно встановив фактичні обставини справи та зробив правильні правові висновки про те,що вимоги позивача підлягають задоволенню.

У рішенні наведені відповідні мотиви,з яких суд його ухвалив. Ці мотиви не суперечать закону та не спростовуються доводами скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що сторони з 20 вересня 1997 року перебували у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Жовтневого районного суду м.Маріуполя від 24 листопада 2014 року шлюб розірвано (а.с.4-6).

Згідно нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 20 жовтня 1999 року,реєстровий №2262, ОСОБА_1 придбала у власність квартиру АДРЕСА_1 , у якій з 26 листопада 1999 року зареєстровані сторони по справі та їх син ОСОБА_6,ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.23,24).

Згідно акту від 18 лютого 2015 року, складеного ОСОБА_2 у присутності свідків, позивач не може потрапити до спірної квартири, внаслідок заміни замка на вхідній двері квартири (а.с.8).

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того,що право співвласника спірної квартири ОСОБА_2 порушене,на теперішній час позивач не може користуватися своєю власністю, бо відповідачка встановила нові замки на дверях квартири при цьому відмовляється передати позивачу ключі,чим чинить перешкоди у користуванні,тому підлягають усуненню перешкоди в користуванні позивачем власності шляхом надання доступу до квартири та передачі ключів від вхідної двері квартири .

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право власності набувається у порядку, визначеному законом.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом,зокрема із правочинів.

Відповідно до ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно зі статтею 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Тобто, встановивши перешкоди в здійсненні права власності позивача суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив позовні вимоги . Доводи апеляційної скарги неспроможні.

Встановлені судом факти відповідачкою не оспорювались.

Відповідно до ст.10,60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведеності перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Як вбачається з матеріалів справи ,відповідачка ОСОБА_1 жодним належним доказом позовні вимоги позивача не спростувала. Факт вчинення перешкод відповідачкою в здійсненні права власності позивача знайшов свого підтвердження в ході розгляду справи,та нічим не спростований. Висновок суду відповідає наявним у справі доказам.

Згідно з ч.3 ст.309 ЦПК України порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Відсутність належного повідомлення відповідачки про час і місце розгляду справи,як процесуальне порушення,не може бути підставою для скасування рішення,оскільки це порушення не призвело до неправильного висновку справи та на його правильність не вплинуло.

У відповідності до ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги щодо неучасті відповідачки у судових засіданнях при розгляді справи, на правильність висновків суду не впливають,тому апеляційний суд вважає,що апеляційну скаргу слід відхилити як безпідставну ,рішення суду як таке,що відповідає вимогам закону ,залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 307,308,313,315 ЦПК України, апеляційний суд -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Заочне рішення Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 03 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили цією ухвалою.

Судді: