№ 336/5759/15-ц
пр. № 2/336/27682015
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

24 грудня 2015 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Дацюк О.І.

при секретарі Скибі О.Б.

за участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ПАТ «КБ «ПриватБанк» звернувся з позовом до ОСОБА_2, вказавши, що ОСОБА_2 заволоділа паспортом на ім'я ОСОБА_3 та підробила його, що підтверджено ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 06.03.2015 року, після чого, використовуючи підроблений паспорт, оформила кредитний договір від 10.10.2007 року, спричинивши позивачеві матеріальну шкоду на суму 10000 гривень, які позивач просить стягнути з відповідача.

В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлений позов, вказавши, що ОСОБА_2 10.10.2007 року, використовуючи підроблений паспорті на ім'я ОСОБА_3, уклала кредитний договір з ПАТ «КБ «ПриватБанк», відповідно до якого отримала кредитну картку, яку використала в той же день, розрахувавшись в магазині за придбані товари вартістю 9993,60 гривень. просить стягнути з відповідача матеріальний збиток в сумі 10000 гривень.

Відповідач в судове засідання не з'явилась з невідомих суду причин, про місце та час розгляду справи повідомлялась в установленому порядку, причини неявки суду не повідомила. Керуючись ст. 224 ЦПК України, суд розглянув справу заочно.

При дослідженні матеріалів справи судом встановлено таке.

10.10.2007 року ОСОБА_3 звернулась до ПАТ «КБ «ПриватБанк» для укладення договору про надання банківських послуг, за умовами якого бажала отримати кредитну карту «Метро» з кредитним лімітом у 10000 гривень (а.с. 11-12).

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 06.03.2015 року кримінальне провадження за звинуваченням ОСОБА_2 у скоєнні злочинів, передбачених ст. 190 ч. 1, ст. 358 ч. 4 КК України закрите у зв'язку з закінченням строку притягнення до кримінальної відповідальності.

Відповідно до ухвали суду ОСОБА_2 10.10.2007 року, маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману, діючи з корисливих мотивів, використовуючи завідомо підроблений документ, звернулась до представника ПАТ «КБ «ПриватБанк» за адресою: м. Запоріжжя, вул. Оріхівське шосе, 7а, для оформлення кредитного договору для отримання кредитної картки «Метро» з кредитним лімітом 10000 гривень. Далі ОСОБА_2, видаючи себе за ОСОБА_3, уклала з ПАТ «ПриватБанк» договір про надання кредитної картки «Метро» на суму 10000 гривень та отримала таку картку.

Як вбачається з виписки по картці (а.с. 52) фактично кредитна картка була використана 10.10.2007 року для придбання товарів у ТЦ «Метро-18» вартістю 5793,60 гривень та 4200 гривень, а усього товарів вартістю 9993,60 гривень.

При вирішенні справи суд виходить з наступного.

Стаття 11 ЦПК України вказує, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Статті 10,60 ЦПК України покладають обовязок доведення обставин, які є підставою для вимог або заперечень, на сторони.

Відповідно до ст. 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно п. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 Цивільного кодексу України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Оскільки відповідно до досліджених в судовому засіданні доказів, відповідач використала кредитну картку, сплативши вартість товарів у 9993,60 гривень, тож суд вбачає підстави для стягнення з відповідача саме цієї суми.

Наявність підстав для стягнення з відповідача 10000 гривень позивачем не доведена, оскільки така сума збитків позивачем не обґрунтована.

Також з відповідача підлягає стягненню судовий збір в дохід держави відповідно до ст. 88 ч. 3 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 57-60, 208, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» 9993,60 гривень (дев'ять тисяч девятсот девяносто три гривні 60 коп) на відшкодування матеріальної шкоди.

В іншій частині позов Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» залишити без задоволення.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 1218 гривень (одна тисяча двісті вісімнадцять гривень).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено відповідачем в апеляційному порядку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Запорізької області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення, через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя.

Суддя О.І. Дацюк