Справа № 653/2112/15-ц
Провадження № 2/653/732/15
РІШЕННЯ

іменем України

28.09.2015

Генічеський районий суд Херсонської області у складі:

головуючої судді Шарко Н.А.,

секретаря - Разумної А.В.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань у м. Генічеську цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, про визнання права власності в порядку спадкування,

встановив:

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, в якому просила визнати за нею в порядку спадкування після смерті ОСОБА_5, право власності на нерухоме майно, яке розташоване на о. Папаніно,1 Генічеського району Херсонської області, яке складається: з ангару з канальних плит літ. «Ж» пл. 622,0 кв.м.; САЖ літ. «Е» пл. 414,4 кв.м.; будинку відпочинку літ. «А» з прибудовами «а», «а1», «а2» пл. 118,8 кв.м.; туалету літ. «Д» пл. 1,1 кв.м.; надкоптажної літ. «Г» пл. 1,7 кв.м.; визнати за нею право власності в порядку спадкування на земельну ділянку пл. 0,18 га, для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських будівель, що розташована на території с. Семихатка по вул. Степовій,3 Генічеського району Херсонської області.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що після смерті 26 грудня 2013р. ОСОБА_5, відкрилась спадщина на АДРЕСА_1. Через деякий час, позивачем було зясовано, що ОСОБА_5, на підставі рішення Генічеського районного суду Херсонської області належало нерухоме майно на о. Папаніно в Генічеському районі. Проте, за життя ОСОБА_5 не встиг здійснити державну реєстрацію права власності на вказане майно, внаслідок чого позивач позбавлена можливості успадкувати це майно. Крім того, ОСОБА_5 на праві приватної власності належала земельна ділянка площею 0, 18 га, яка розташована в с. Семихатка по вул. Степовій,3, що посвідчується Державним актом на право приватної власності на землю серії ХС №Y11-000143. Однак, оригінал державного акту на вказану земельну ділянку був втрачений, у звязку з чим нотаріус відмовляється видавати свідоцтво про право на спадщину, що й стало підставою звернення до суду.

У судовому засіданні представник позивач підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити.

Відповідачі у судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Надали суду письмові заяви з проханням розглянути справу у їх відсутність. Проти задоволення позовних вимог не заперечували.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи приходить до наступного.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі рішення Червонопрапорської сільської ради народних депутатів за №44 від 10 серпня 1995р. ОСОБА_5 передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,18га на території с. Семихатка, по вул. Степовій,3, для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель, про що видано державний акт на право приватної власності на землю від 10 серпня 1996р. серії XC YII-000143.

11 листопада 2011р. Генічеським районним судом Херсонської області по справі №2-644/11, за позовом ОСОБА_5 до Генічеської державної податкової інспекції, ВАТ «Генічеський машзавод» про визнання договору купівлі-продажу дійсним, позовні вимоги задоволено. Визнано дійсними біржовий договір реєстраційний №1435 від 26 квітня 2006р. та біржовий договір №001544 від 27 березня 2007р. Визнано за ОСОБА_5 право власності на нерухоме майно - ангар з канальних плит, САЖ, будинок відпочинку з 3-ма прибудовами, туалетом і підкоптильнею, що розташовані в с. Папаніно Генічеського району Херсонської області.

26 грудня 2013р. ОСОБА_5 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим відділом Державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Генічеського районного управління юстиції у Херсонській області від 16 січня 2014р. серії I-КГ №174859.

Після смерті ОСОБА_5, відкрилась спадщина у виді АДРЕСА_2. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Генічеської державної нотаріальної контори Херсонської області ОСОБА_6 04 вересня 2014р., спадкоємцем вищевказаного майна після смерті ОСОБА_5 стала ОСОБА_2, у тому числі з врахуванням частки майна від якої відмовились ОСОБА_3, та ОСОБА_4

Після оформлення спадку, позивач випадково дізналася, що покійному чоловікові на підставі рішення суду належало нерухоме майно на о. Папаніно, та земельна ділянка на території с. Семихатка. Оскільки нерухоме майно на о. Папаніно не було зареєстровано в державному реєстрі, а оригінал державного акту на землю було втрачено, тому позивач не має можливості отримати у нотаріуса свідоцтво про спадщину на дане майно, що й стало підставою звернення до суду.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.

Згідно ст.1216 ЦК України під спадкуванням розуміється перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців), а згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Особа яка прийняла частину спадщини вважається такою, що прийняла все спадкове майно.

Відповідно до п. «г» ст. 81 ЗК України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Згідно ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування.

Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного суду за №7 від 30 травня 2008р. «Про судову практику у справах про спадкування» вказано, що за приписами ст. 1225 ЦК України право на земельну ділянку, яке переходить до спадкоємців від спадкодавця, повинно бути підтверджено державним актом на право власності на землю.

Як роз'яснено у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних прав про спадкування", якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК України, відповідно якої позов про визнання права власності може бути пред'явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності.

Враховуючи викладене, суд вважає, що ОСОБА_2 реалізувала своє право на прийняття спадщини за законом після померлого ОСОБА_5, шляхом подачі відповідних заяв нотаріусу про прийняття спадщини у встановлений законодавством строк, та не здійснювала відмову від прийняття спадщини. Позивач довела, що оригінал державного акту на право приватної власності на землю від 10 серпня 1996р. серії XC YII-000143 втрачено, внаслідок чого остання позбавлена можливості оформити спадщину у нотаріальній конторі через відсутність правовстановлюючого документу.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині визнання права власності в порядку спадкування на земельну ділянку пл. 0,18 га, для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських будівель, що розташована на території с. Семихатка по вул. Степовій,3 Генічеського району Херсонської області, що належала ОСОБА_5, є обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню.

Що стосується решти позовних вимог, то суд вважає, що вони не підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 за життя не здійснив державну реєстрацію права власності на нерухоме майно - ангар з канальних плит, САЖ, будинок відпочинку з 3-ма прибудовами, туалетом і під коптильнею, що розташовані в с. Папаніно Генічеського району Херсонської області, на підставі рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 11 листопада 2011р., що підтверджується матеріали інвентарної справи на нежитлові будівлі по о. Папаніно,1.

При цьому, згідно матеріалів інвентарної справи на об"єкти нерухомості, що належали ВАТ «Генічеський машинобудівний завод» вбачається, що на час набуття права власності ОСОБА_5, ВАТ "Генічеський машзавод" як колишньому власнику належали лише житловий будинок літ. «А» площею 100,8 кв.м., тамбур «а» площею 6,6 кв.м., тамбур «а-1» площею 12,3 кв.м., а інвентаризація обєктів нерухомості, на які позивач планує набути право власності в порядку спадкування була здійснена лише 27 квітня 2015р.

Відповідно до положень ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Стаття 331 ЦК України передбачає, що якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Однак, суду не надано жодних доказів поважності причин не здійснення ОСОБА_5 такої реєстрації.

Як зазначено в листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ за № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику з розгляду цивільних справ про спадкування» умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку, є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду.

З огляду на викладене суд вважає, що спадкодавець ОСОБА_5 не набув права власності на вищевказане нерухоме майно, що розташоване на о. Папаніно. Відтак і підстав для визнання за позивачем права власності в порядку спадкування за законом немає.

Враховуючи вищевикладене, та керуючись ст. ст. 212-215 ЦПК України, суд

вирішив:

позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування на земельну ділянку площею 0,18 га, для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських будівель, що розташована на території с. Семихатка по вул. Степовій,3 Генічеського району Херсонської області, що належала померлому ОСОБА_5, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ХС YII 000143, від 10 серпня 1996р.

У решті позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Херсонської області через Генічеський районний суд протягом десяти днів після проголошення рішення.

Суддя ОСОБА_7