УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" жовтня 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

Головуючого судді Арапіної Н.Є.

з секретарем Нестеровським Б.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Дніпровського районного суду міста Києва цивільну справу за заявою ОСОБА_1 за участю заінтересованих осіб ОСОБА_2, Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків по справі № 2161/14 від 19 січня 2015 року, -

в с т а н о в и в :

заявник звернувся до суду із заявою за участю заінтересованих осіб ОСОБА_2, Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків по справі № 2161/14 від 19 січня 2015 року. Свої вимоги мотивувала тим, що 19 січня 2015 року Постійно діючим третейським судом при Асоціації українських банків було розглянуто справу і прийнято рішення по справі № 2161/14, відповідно до якого, задоволено позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» та вирішено стягнути солідарно з заявника та ОСОБА_2 заборгованість в розмірі 267 094,45 грн. та третейський збір в розмірі 3 070,94 коп. Дане рішення заявник вважає незаконним, й таким, що підлягає скасуванню, оскільки в даному випадку третейський суд не мав повноважень розглядати дану справу та виносити в ній рішення. Таким чином на час укладення кредитного договору Закон України «Про третейські суди» містив заборону про розгляд третейськими судами справ у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку. Просить суд скасувати рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків по справі № 2161/14 від 19 січня 2015 року та стягнути з Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» судовий збір у розмірі 609 грн.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з»явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. До суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Представник Публічного акціонерного товариства "Універсал Банк" в судове засідання не з»явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. До суду надійшли письмові заперечення, в яких зазначено, що банк відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів» не є споживачем, а звернення до третейського суду з позовом про стягнення заборгованості внаслідок неналежного виконання. договірних зобов»язань за кредитним договором, пов»язане з виникненням між сторонами спору у сфері цивільно-правових відносин.

Учасник третейського розгляду ОСОБА_2 в судове засідання не з»явилася, хоча про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. До суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши матеріали справи третейського розгляду № 2161/14, судом встановлено такі обставини.

23 жовтня 2007 року між відкритим акціонерним товариством «Банк універсальний» (правоприємником якого є Публічне акціонерне товариство "Універсал Банк") та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 004-2915/756-0333.

У забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між відкритим акціонерним товариством «Банк універсальний» (правоприємником якого є Публічне акціонерне товариство "Універсал Банк") та ОСОБА_2 укладено договір поруки б/н від 20 лютого 2013 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України "Про третейські суди" юридичні та/або фізичні особи мають право передати на розгляд третейського суду будь-який спір, який виникає з цивільних чи господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом.

Згідно ст. 12 Закону України «Про третейські суди» третейська угода може бути укладена у вигляді третейського застереження в договорі, контракті або у вигляді окремої письмової угоди. Посилання у договорі, контракті на документ, який містить умову про третейський розгляд спору, є третейською угодою за умови, що договір укладений у письмовій формі і це посилання є таким, що робить третейську угоду частиною договору.

На виконання вимог даної статті, 20 лютого 2013 року між відкритим акціонерним товариством «Банк універсальний» (правоприємником якого є Публічне акціонерне товариство "Універсал Банк") та ОСОБА_1 укладена додаткова угода до кредитного договору № 004-2915/756-0333, відповідно до якої сторони погодили, що «всі вимоги,які виникають при виконанні кредитного договору або у зв»язку з ним, або випливають з нього,підлягають розгляду у постійно діючому Третейському суді при Асоціації українських банків згідно з регламентом третейського суду, який є невід»ємною частиною даної третейської угоди. При цьому сторони Договору підтверджують, що вони ознайомлені з регламентом Третейського суду при Асоціації українських банків та добре розуміють положення цього регламенту».

Рішенням Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків у справі № 2161/14 від 19 січня 2015 року за позовом Публічного акціонерного товариства "Універсал Банк" до ОСОБА_1, ОСОБА_2 солідарно стягнуто борг за кредитним договором в сумі розмірі 267 094,45 грн. та третейський збір в розмірі 3 070,94 коп (м. Київ, третейський суддя Волошинович О.П.).

В обґрунтування вимог про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 19 січня 2015 року, заявником зазначено, що рішення третейського суду прийнято з порушенням вимог Закону України «Про третейські суди», оскільки умова додаткової угоди про третейське застереження є такою, що суперечить положенням п. 14 ч. 1 ст. 6 Закону України від 11 травня 2004 року № 1701-IV «Про третейські суди», зокрема про те, що справи щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку, не підлягають розгляду третейськими судами.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про третейські суди» та ст.17 ЦПК України сторони мають право передати спір на розгляд третейського суду, крім випадків, встановлених законом. Ці випадки зазначені в ст. 6 Закону України «Про третейські суди».

Законом України від 03 лютого 2011 року № 2983-VI «Про внесення змін до статті 6 Закону України «Про третейські суди» щодо підвідомчості справ у сфері захисту прав споживачів третейським судам» частину першу статті 6 Закону України «Про третейські суди» доповнено пунктом 14, згідно з яким третейські суди не можуть розглядати справи у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки). Цей закон набув чинності 12 березня 2011 року. Отже, на укладання сторонами третейської угоди - 20 лютого 2013 року, - Закон України «Про третейські суди» містив заборону на укладення третейської угоди щодо розгляду справ у спорах щодо захисту прав споживачів.

Тому третейське застереження в кредитному договорі (третейська угода) укладена в порушення вимог пункту 14 частини першої статті 6 Закону України "Про третейські суди" .

Відповідно до вимог ст. 360-7 ЦПК України, висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 355 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

При ухваленні постанови Верховного Суду України у справі № 6-64цс15 від 20.05.2015 Верховний Суд України виклав правову позицію: «Законом України "Про внесення змін до статті 6 Закону України "Про третейські суди" щодо підвідомчості справ у сфері захисту прав споживачів третейським судам" частину першу статті 6 Закону України "Про третейські суди" доповнено пунктом 14, згідно якого третейські суди не можуть розглядати справи у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки). Зазначений Закон набрав чинності 12 березня 2011 року. Отже на час укладання кредитного договору (15 листопада 2011 року) Закон України "Про третейські суди" містив заборону на розгляд третейськими судами справ у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки). З огляду на наведене, суди дійшли правильного висновку про те, що третейське застереження в кредитному договорі, укладеному після набрання чинності вказаним Законом, було укладено в порушення вимог пункту 14 частини першої статті 6 Закону України "Про третейські суди", і в цій частині кредитний договір слід визнати недійсним».

Крім цього, у постанові Верховного Суду України у справі № 6-856цс15 від 02.09.2015р. викладена правова позиція щодо непідвідомчості спорів третейським судам:

Відповідно до статті 3895 ЦПК України рішення третейського суду може бути скасовано якщо справа, в якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону. Відповідно до пункту 14 частини 1 статті 6 Закону України «Про третейські суди» (частину 1 статті 6 Закону доповнено пунктом 14 згідно із Законом № 2983-VI від 3 лютого 2011 року), третейські суди в порядку, передбаченому цим Законом, можуть розглядати будь-які справи, що виникають із цивільних та господарських правовідносин, за винятком, зокрема, справ у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки). Рішення третейського суду, про скасування якого просив заявник, ухвалено після внесення зазначених змін до Закону.

Суди, розглядаючи заяву про скасування рішення третейського суду на вказану обставину не звернули уваги та відмовили у її задоволенні, помилково пославшись на те, що спір, який виник між сторонами, не є спором щодо захисту прав споживачів.

Оскільки заявник є споживачем послуг банку, спір виник щодо заборгованості за кредитом, третейському суду в силу положень пункту 14 частини 1 статті 6 Закону України «Про третейські суди» така справа не підвідомча».

Законом України "Про третейські суди" та ст. 389-5 ЦПК України передбачено вичерпний перелік підстав для скасування рішення третейського суду, а саме:

1) справа, по якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону;

2) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди;

3) третейську угоду визнано недійсною компетентним судом;

4) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам статей 16 - 19 цього

Закону;

5) третейський суд вирішив питання про права і обов'язки осіб, які не брали участь у справі.

Оскільки третейська угода, викладена у вигляді третейського застереження в Кредитному договорі, була укладена в порушення вимог пункту 14 частини першої статті 6 Закону України "Про третейські суди", справа, по якій прийнято рішення третейського суду, не була підвідомча третейському суду відповідно до закону.

Відповідно, рішення третейського суду підлягає скасуванню на підставі п. 1 ч. 2 ст. 389-5 ЦПК України.

При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір в сумі 609 грн. 00 коп. відповідно до Закону України "Про судовий збір"(в редакції, яка діяла до 01 вересня 2015 року).

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Відповідно до ст.ст.79, 88 ЦПК України з Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у сумі 609 (шістсот дев"ять)грн.

Керуючись Законом України "Про третейські суди",Законом України від 03 лютого 2011 року № 2983-VI «Про внесення змін до статті 6 Закону України «Про третейські суди» щодо підвідомчості справ у сфері захисту прав споживачів третейським судам», Законом України "Про захист прав споживачів", ст.ст.17, 209, 210,389-4,389-5,389-6 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 за участю заінтересованих осіб ОСОБА_2, Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків по справі № 2161/14 від 19 січня 2015 року задовольнити повністю.

Рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків по справі № 2161/14 від 19 січня 2015 року за позовом Публічного акціонерного банку «Універсал Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення боргу (м. Київ, третейський суддя Волошинович О.П.) скасувати.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 609 (шістсот дев"ять)грн.

Повний текст ухвали виготовлений 21 жовтня 2015 року.

Ухвала суду про скасування рішення третейського суду або про відмову в його скасуванні може бути оскаржена у порядку, визначеному ЦПК України для оскарження рішення суду першої інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана через Дніпровський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її проголошення.

У разі проголошення ухвали без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя