Справа №345/5084/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.11.2015 року Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючої - судді Галущак Л.О.

секретаря Назарчук І.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Калуш цивільну справу за позовом Департаменту соціальної політики Івано-Франківської обласної державної адміністрації до ОСОБА_1 про повернення автомобіля, -

В С Т А Н О В И В :

Що представник позивача звернувся до суду із зазначеним позовом. Свої вимоги мотивує тим, що у відповідності до наказу Головного управління праці та соціального захисту населення Івано-Франківської облдержадміністрації від 27.03.2006 року № 49 інваліда II групи загального захворювання ОСОБА_2, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_1 було забезпечено в якості гуманітарної допомоги автомобілем марки AUDI, 1999 року випуску. 01 лютого 2010 року ОСОБА_2 помер .

Відповідно до п. 41 Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.07.2006 року № 999 після смерті інваліда автомобіль, визнаний гуманітарною допомогою, яким він був забезпечений головним управлінням соціального захисту і, користувався менше ніж 10 років, може бути переданий у власність одному з членів сім'ї інваліда за рішенням Мінсоцполітики за умови сплати податків і зборів за ставками, діючими на день здійснення митного оформлення автомобіля, які повинні бути сплачені членом сім'ї померлого інваліда упродовж шести місяців з дня смерті інваліда. Автомобіль, термін експлуатації якого менше ніж 10 років, після смерті інваліда залишається у користуванні його сім'ї безоплатно, якщо в ній є інвалід, який мав підстави для забезпечення автомобілем на час смерті інваліда або упродовж не більше 6 місяців з дня його смерті. В іншому разі автомобіль повертається (вилучається) головному управлінню праці та соціального захисту у повному комплекті для реалізації в установленому порядку. Автомобіль, отриманий інвалідом, законним представником недієздатного інваліда, дитини-інваліда, вилучається відповідними підрозділами державної виконавчої служби за рішенням суду за поданням департаменту.

Встановлений чинним законодавством термін на переоформлення автомобіля вийшов, а відповідач не переоформив його і не повернув вказаний автомобіль департаменту. Тому просять постановити рішення, яким зобов'язати ОСОБА_1, родича померлого інваліда ОСОБА_2 повернути департаменту соціальної політики Івано-Франківської облдержадміністрації гуманітарний автомобіль AUDI, 1999 року випуску, отриманий інвалідом безкоштовно.

Представник позивача в судове засідання не зявився, однак подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує.

Відповідач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3 в судовому засіданні позов не визнали, однак в задоволенні позову просять відмовити у зв»язку з пропуском строку звернення до суду.

Суд, заслухавши відповідача та його представника дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав:

Судом встановлено, що наказом Головного управління праці та соціального захисту населення Івано-Франківської ОДА від 27.03.2006 року №49 відповідно до протоколу засідання Комісії з питань гуманітарної допомоги при Кабінеті Міністрів України від 16.03.2006 року №26/ГД-2699/к ОСОБА_2, як інвалід другої групи, був забезпечений автомобілем марки AUDI, 1999 року випуску, безкоштовно ( а.с.7).

01.02.2010 року ОСОБА_2А помер ,що підтверджується фотокопією свідоцтва про смерть ( а.с.8).

На час смерті ОСОБА_2А чинним був Порядок забезпечення інвалідів автомобілями, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 19.07.2006 року № 999.

Статтею 11-1 Закону України Про гуманітарну допомогу передбачено, що після смерті інваліда автомобіль, визнаний гуманітарною допомогою, яким інвалід був забезпечений через органи праці та соціального захисту населення, і користувався менше 10 років, може бути переданий у власність одному з членів сім'ї інваліда за рішенням Комісії з питань гуманітарної допомоги при Кабінеті Міністрів України за умови сплати податків і зборів за ставками, діючими на день здійснення митного оформлення автомобіля.

Відповідно до п.16 Порядку забезпечення інвалідів автомобілями від 19 липня 2006 року N999, Після смерті інваліда автомобіль, яким він був забезпечений головним управлінням соціального захисту або управлінням виконавчої дирекції, строк експлуатації якого більше ніж 10 років, залишається безоплатно члену сім'ї, який на час смерті інваліда був зареєстрований за місцем реєстрації інваліда.

Автомобіль, строк експлуатації якого від 5 до 10 років, залишається безоплатно члену сім'ї, який на час смерті інваліда був зареєстрований за місцем реєстрації інваліда і середньомісячний сукупний дохід сім'ї якого за шість місяців, що передують дню смерті інваліда, не перевищує прожиткового мінімуму для сім'ї. Середньомісячний сукупний дохід визначається відповідно до Методики обчислення сукупного доходу сім'ї для всіх видів соціальної допомоги , затвердженої Мінсоцполітики.

Автомобіль, строк експлуатації якого менше ніж 10 років (крім випадку, зазначеного в абзаці другому цього пункту), після смерті інваліда залишається у користуванні його сім'ї, якщо в ній є інвалід, який: мав підстави для забезпечення автомобілем на час смерті інваліда або протягом не більше 6 місяців з дня його смерті; був зареєстрований на час смерті інваліда за місцем його реєстрації; не має іншого автомобіля, у тому числі отриманого через головне управління соціального захисту або управління виконавчої дирекції.

Іншому члену сім'ї померлого інваліда, який зареєстрований за місцем реєстрації інваліда, автомобіль, строк експлуатації якого менше ніж 10 років, залишається у разі сплати ним протягом шести місяців з дня смерті інваліда до державного бюджету на рахунки, відкриті в органах Казначейства, а членом сім'ї померлого інваліда внаслідок трудового каліцтва - на рахунки відповідних управлінь виконавчої дирекції вартості автомобіля з урахуванням розрахункової суми для викупу автомобіля та суми, сплаченої за нього інвалідом.

Розрахункова сума для викупу автомобіля визначається головним управлінням соціального захисту або управлінням виконавчої дирекції з урахуванням зносу автомобіля 0,84 відсотка за кожний повний місяць або 10 відсотків за кожний повний рік. Під час розрахунку неповний місяць користування автомобілем (незалежно від кількості днів) зараховується як повний місяць. За результатами розрахунку складається довідка-рахунок за формою, що затверджується Мінсоцполітики.

В іншому разі автомобіль, строк експлуатації якого менше ніж 10 років, повертається (вилучається) головному, районному управлінню соціального захисту або управлінню виконавчої дирекції у повному комплекті.

Відповідно до п. 41 зазначеного Порядку після смерті інваліда, дитини-інваліда автомобіль, визнаний гуманітарною допомогою, яким інвалід був забезпечений через головне управління соціального захисту і користувався менше ніж 10 років, може бути переданий у власність одному з членів сім'ї інваліда за рішенням Мінсоцполітики за умови сплати податків і зборів за ставками, діючими на день здійснення митного оформлення автомобіля, які повинні бути сплачені членом сім'ї померлого інваліда, дитини-інваліда протягом шести місяців з дня смерті інваліда.

Автомобіль, яким інвалід користувався менше ніж 10 років, після смерті інваліда може залишитись у користуванні його сім'ї безоплатно, якщо в ній є інвалід, який мав підстави для забезпечення автомобілем на час смерті інваліда або упродовж не більше 6 місяців з дня його смерті.

Згідно з пунктом 37 Порядку від 8 вересня 1997 року (у редакції, чинній на час прийняття рішення про надання спірного автомобіля батькові позивача) після смерті інваліда автомобіль, яким він був забезпечений безоплатно або на пільгових умовах, залишається його сім'ї та знімається з обліку в органах соціального захисту населення.

Відповідно до статті 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності.

Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом'якшує або скасовує цивільну відповідальність особи.

Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Визнання закону таким, що втратив чинність, припиняє його дію в повному обсязі.

Частиною четвертою статті 4 ЦК України визначено, що актами цивільного законодавства є також постанови Кабінету Міністрів України.

Порядок від 8 вересня 1997 року був визнаний таким, що втратив чинність, постановою Кабінету Міністрів України від 19 липня 2006 року.

У відповідності з правовою позицією, викладеною Верховним Судом України у рішенні, прийнятому за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК України, питання про вилучення після смерті інваліда автомобіля, отриманого ним як гуманітарна допомога, має вирішуватись на підставі нормативно-правових актів, що були чинними на час смерті інваліда.

Права та обов'язки в членів сім'ї інваліда стосовно автомобіля виникають після смерті інваліда, а не в момент забезпечення його автомобілем (постанова Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 16 січня 2013 р. у справі № 6-153цс12).

Таким чином, питання про вилучення після смерті інваліда, який помер у 2010 році, автомобіля, отриманого ним як гуманітарна допомога, повинно вирішуватись на підставі нормативно-правових актів, чинних на час смерті інваліда.

У даній справі таким нормативно-правовим актом є Порядок від 19 липня 2006 року, відповідно до пункту 41 якого ( у редакції, чинній на час смерті ОСОБА_2 - інваліда 11 групи) автомобіль, отриманий інвалідом як гуманітарна допомога, після його смерті повертається (вилучається) головному управлінню соціального захисту і здається підприємству, що здійснює заготівлю та переробку металобрухту, або видається в порядку черговості інваліду, який перебуває на обліку.

Отже, враховуючи те, що права та обов'язки у членів сім'ї інваліда щодо спірного автомобіля виникли після смерті інваліда, а не в момент забезпечення інваліда автомобілем, застосуванню до спірних правовідносин підлягає Порядок від 19 липня 2006 року.

Таким чином, суд приходить до висновку, що автомобіль, отриманий ОСОБА_2 як гуманітарна допомога, утримується відповідачем без достатніх правових підстав і підлягає поверненню Департаменту соціальної політики Івано-Франківської обласної державної адміністрації.

Згідно ст.ст. 57, 60 ЦПК України, кожна особа повинна довести у суді ті обставини на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги та заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 59 ЦПК України, обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

На підставі ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд.

Відповідач не надав суду належних доказів в обґрунтування своїх заперечень проти позову, не заявив клопотання про їх витребування.

В той же час відповідно до вимог ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Статтею 257 ЦК України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки. . Згідно ст.261 Цивільного кодексу України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалась або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Судом встановлено , що ОСОБА_2 помер 01 лютого 2010 року . Отже, з дня його смерті у позивача виникло право заявити позов про повернення (вилучення) спірного автомобіля.

Відповідно до п.36 Порядку забезпечення інвалідів автомобілями на Головні управління соціального захисту, управління виконавчої

дирекції покладено обов'язок, щороку не пізніше 25 січня проводити інвентаризацію особових справ інвалідів.

ОСОБА_2, як інвалід П групи, забезпечений автомобілем на пільгових умовах, перебував на обліку у позивача. Також , як інвалід II групи загального захворювання був знятий з обліку ЄДАРП управління соціального захисту населення з дня його смерті - 01 лютого 2010 року.

Крім цього, 24.07.2012 року відповідач ОСОБА_4»як В.М. звертався до суду із адміністративним позовом до позивача про визнання незаконною бездіяльність та зобов»язання до вчинення дій й постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 20.08.2012 року в задоволенні позову відмовлено ( а.с.56-59,63-65). Також, із листа позивача від 07.04.2015 року № М-556/06-15 вбачається, що у березні 2010 року їм було відомо про смерть ОСОБА_2 ( а.с.43) . Таким чином, позивач був обізнаний про те, що ОСОБА_2 помер 01 лютого 2010 року .

Однак позивач звернувся до суду з даним позовом 08.12.2014 року, поважних причин пропуску строку звернення до суду не наведено.

Згідно ч.3,4 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення . Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові.

За таких обставин суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити, у зв»язку з пропуском строку позовної давності.

На підставі наведеного, керуючись п.п.16,36, 41 Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 липня 2006 року N999, п. 37 Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 вересня 1997 року, Законом України Про гуманітарну допомогу, Законом України Про благодійну діяльність та благодійні організації, ст. 256, 257, 261, 267 ЦК України, ст. 213, 214, 215 ЦПК України, суд

Р І Ш И В :

В задоволенні позову Департаменту соціальної політики Івано-Франківської обласної державної адміністрації до ОСОБА_1 про повернення автомобіля відмовити в зв»язку з пропуском строку позовної давності.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Калуський міськрайонний суд протягом 10 днів з часу його проголошення.

Головуюча :