Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 жовтня 2015 року Ужгородський міськрайонний суд

Закарпатської області

в складі: головуючого судді Семерак І.О.

при секретарі Віраг Е.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Холмецької сільської ради, третя особа: ОСОБА_2 Андріївна, про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд із зазначеним позовом, мотивуючи тим, що 18.02.2013 року помер його батько - ОСОБА_3, після смерті якого відкрилася спадщина на належне йому спадкове майно, до складу якого входить житловий будинок з належними господарськими будівлями та спорудами, за адресою с.Холмець вул.Дружби, 34, Ужгородського району, Закарпатської області.

Вказує, що на випадок своєї смерті ОСОБА_3 залишив заповіт за яким все належне на час смерті майно він заповів своїй дружині - ОСОБА_2 Однак, у встановлений законом шестимісячний строк, остання за прийняттям спадщини не звернулась, на час смерті з померлим не проживала, а відповідно до нотаріально посвідченої заяви від 22.04.2015 року №13, вона заявляє, що не буде в судовому порядку поновлювати строки на прийняття спадщини, і не заперечує проти прийняття спадщини за померлим ОСОБА_3 позивачем.

Він, в свою чергу, на час смерті проживав разом з померлим ОСОБА_3 і тим самим фактично прийняв спадщину за своїм батьком - ОСОБА_3, оскільки не заявив про відмову від неї та є спадкоємцем першої черги за законом.

Зазначає, що з метою оформлення своїх спадкових прав він звернувся до нотаріуса про прийняття спадщини однак йому було відмовлено у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Зазначає, що саме померлий ОСОБА_3 був забудовником будинку за адресою: с.Холмець вул.Дружби, 34, Ужгородського району, і саме йому була виділена земельна ділянка для будівництва вказаного будинку, однак батько у встановленому Законом порядку не зареєстрував за собою право власності на вказане нерухоме майно

У звязку з цим, просить суд визнати за ним право власності на житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами за адресою: Закарпатська область, Ужгородський район, с.Холмець, вул.Дружби, 34, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3

В судове засідання позивач не зявився, однак подав заяву про розгляд справи у його відсутності в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не зявився, водночас від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та в якій проти задоволення позову не заперечує.

Третя особа ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3, який являється батьком позивача, помер 18.02.2013 року, що стверджується свідоцтвом про смерть серія I-ФМ №143362 від 19.02.2013 року.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на належне спадкове майно, а також на житловий будинок, що знаходиться в с. Холмець, вул. Дружби, 34, Ужгородського району.

Згідно витягу з рішення сесії Холмецької сільської ради від 29.10.1993 року ОСОБА_3 передано безоплатно у приватну власність земельну ділянку в с.Холмець, вул.Дружби, 34, розміром 0,50 га.

Згідно довідки виданої виконкомом Холмецької сільської ради Ужгородського району №205/02-30 від 21.04.2015 року, житловий будинок за адресою: с.Холмець, вул.Дружби, 34, належав ОСОБА_3, який помер 18.02.1913 року, однак права власності за ним у встановленому Законом порядку не зареєстровано.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 залишив заповіт, що посвідчений головою Холмецької сільської ради від 11.02.2013 року, згідно якого заповів все своє майно, яке буде належати йому на день смерті, де б воно не знаходилось із чого б не складалось, а також все те, на що, він за законом буде мати право, своїй дружині - ОСОБА_2

Згідно заяви №13 від 22.04.2015 року, посвідченої приватним нотаріусом Ужгородського районного нотаріального округу ОСОБА_4, ОСОБА_2 заявляє, що не буде в судовому порядку поновлювати строки на прийняття спадщини, і не заперечує проти прийняття спадщини за померлим ОСОБА_3 позивачем.

Згідно довідки виданої виконкомом Холмецької сільської ради Ужгородського району №201 від 21.04.2015 року, на день смерті ОСОБА_3 разом з ним фактично проживав ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, за адресою с.Холмець, вул.Дружби, 34.

Також судом встановлено, що позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на нерухоме майно за адресою: с.Холмець, вул. Дружби, 34, Ужгородський район.

Згідно п.1 ч.2 ст. 16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Згідно зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Вiдповiдно до листа Мiнiстерства юстицii України № 19-32/319 вiд 21.02.2005 року у разi смертi власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власностi на яке не була проведена i правовстановлюючий документ вiдсутнiй, питання визначення належностi цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирiшуватись у судовому порядку.

Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Виходячи з вимог ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч.5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.2 ст.1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмову від її прийняття, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу.

Згідно ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Враховуючи наведене, а також те, що в судовому засіданні не встановлено даних, які б заперечували факт права власності у померлого ОСОБА_3 на житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: с.Холмець, вул. Дружби, 34, Ужгородський район, а також не встановлено інших осіб які б претендували на це право, окрім позивача, суд приходить до переконання про достатність підстав для визнання за позивачем права власності на вищевказане майно в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3

Керуючись ст.ст. 16, 328, 1216, 1218, 1223, 1261, 1268 ЦК України, ст.ст. 3, 4, 5, 14, 60, 88, 174, 208, 209, 294 ЦПК України, суд, -

РІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Холмецької сільської ради, третя особа: ОСОБА_2 Андріївна, про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: с.Холмець, вул. Дружби, 34, Ужгородський район, Закарпатська область, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, який помер 18.02.2013 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Закарпатської області протягом десяти днів з дня його проголошення, а у разі проголошення рішення без участі особи, яка її оскаржує, протягом десяти днів з дня його отримання.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_6