Головуючий в І інстанції Потапенко А.В.
Єдиний унікальний № 374/451/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2015 року м. Ржищів

Ржищівський міський суд Київської області у складі:

головуючого - судді Потапенка А.В.,

за участі:

секретаря - Маламан Я.О.,

представника позивача - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ржищів Київської області цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк" (далі - Банк) до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2015 року Банк звернувся до суду із указаним вище позовом, посилаючись на те, що 3 серпня 2014 року між ЗАТ "Альфа-Банк"(у подальшому переіменовано на ПАТ "Альфа-Банк") та ОСОБА_2 було укладено договір № 500506230, відповідно до умов якого позивач зобов'язувався надати відповідачеві кредит у сумі 43 963 грн 79 коп. Відповідно до умов договору відповідач зобов'язувався у порядку та на умовах, що визначені договором, повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором та додатком 1 до нього - графіком погашення кредиту.

Позивач свої зобов'язання за договором виконав, надавши відповідачеві кредит у сумі 43 963 грн 79 коп., що підтверджується випискою з особового рахунку відповідача. У порушення умов договору відповідач свої зобов'язання не виконала, в результаті чого станом на 4 жовтня 2015 року має прострочену заборгованість за кредитом - 43 963 грн 79 коп., за відсотками - 8 188 грн 19 коп та по комісії - 13 540 грн 80 коп. У зв'язку з систематичним порушенням боржником своїх обов'язків зі сплати кредиту, відповідно до норм чинного законодавства та діючого кредитного договору їй було нараховано неустойку, яка на 4 жовтня 2015 року становить штраф - 2 600 грн.

Відповідно до умов договору у разі невиконання чи неналежного виконання відповідачем будь-яких обов'язків, встановлених договором, в тому числі у разі затримання сплати частини кредиту та/або процентів за його користування, щонайменше на один календарний місяць, позивач має право вимагати дострокового виконання зобов'язання з повернення кредиту за договором. На виконання умов договору відповідачу була направлена вимога про дострокове повернення кредиту, але на дату подання позовної заяви вимога не виконана. Таким чином, зважаючи на невиконання відповідачем зобов'язання стосовно умов повернення кредиту, позивач вправі вимагати стягнення з відповідача заборгованості по кредиту, заборгованості за відсотками та неустойкою.

У зв'язку із цим, позивач, керуючись ст.ст. 11, 509, 525, 526, 549, 554, 623, 624, 625, 1049, 1054 ЦК України, просив стягнути з ОСОБА_2 на користь Банку заборгованість у розмірі 68 292 грн 78 коп. та 1 218 грн на відшкодування судового збору.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та пояснив, що заборгованість на даний час не погашена. Щодо наданого ОСОБА_2 рішення третейського суду про стягнення з відповідача на користь Банку заборгованості пояснив, що судом загальної юрисдикції було відмовлено у видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, а саме не визнала вимоги в частині стягнення з неї сум штрафу, комісії та судового збору. Пояснила, що кредит вона отримувала для передачі третій особі - громадянину США ОСОБА_3, який згодом після отримання від неї грошей виїхав до США. З метою відшукання зазначеної особи та повернення ним кредитних коштів вона зверталась да посольства США в Україні, однак результатів це не дало. До правоохоронних органів в Україні з цього приводу вона не зверталась, оскільки не має до них довіри. Банк двічі відмовив їй у задоволенні заяв про реструктуризацію заборгованості, натомість її постійно турбували колекторські компанії.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає до задоволення у повному обсязі згідно наступного.

Судом встановлено, що 3 серпня 2015 року між Банком та ОСОБА_2 (а.с. 5-11) було укладено Договір № 500506230 про надання кредиту. Сума кредиту складає 43 963 грн 79 коп., процентна ставка за користування кредитом - 17,99 % річних, дата остаточного повернення кредиту, яка є датою припинення нарахування відсотків та комісій - 4 серпня 2016 року. Відповідно до п. 4 Договору позичальник зобов'язується у разі повного або часткового прострочення повернення кредиту та/або сплати процентів за користування ним та /або комісій, якщо сплата комісій передбачена розділом № 1 цього договору та/або інших платежів, сплата яких передбачена цим договором (далі - Прострочення платежу) сплатити Банку штраф у розмірі 50 грн за кожне допущене позичальником Прострочення платежу, що триває від одного до чотирьох календарних днів (включно) з моменту виникнення прострочення платежу. Відповідно до п. 13 розділу 2 Договору позичальник зобов'язується повертати отриманий кредит, сплачувати проценти за його користування та/або комісії та/або інші платежі за цим Договором, у порядку, визначеному Договором. В день укладення Договору позивачем було складено графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки, з урахуванням вартості всіх сукупних послуг за позичальником ОСОБА_2 (а.с.7).

Із розрахунку поданого Банком судом встановлено, що загальна сума заборгованості за кредитним договором № 500506230 від 3 серпня 2014 року станом на 4 жовтня 2015 року становить 68 292 гривні 78 копійок, з яких: 43 963 гривні 79 копійок - заборгованість за кредитом, 8 188 гривень 19 копійок - заборгованість по відсотках, 13 540 гривень 80 копійок - заборгованість по комісії, 2 600 гривень - штраф (а.с.14).

Згідно виписки по особовим рахункам з 3 серпня 2014 року по 4 жовтня 2015 року встановлено, що ОСОБА_2 отримала кредит у розмірі 43 963 грн 79 коп. (а.с.15-16).

Згідно вимоги про повернення кредиту № 92918-102 б/б від 11 лютого 2015 року, ОСОБА_2 було надіслано вимогу Банку про дострокове повернення кредиту з повідомленням про розмір заборгованості (а.с.45).

Згідно вимоги про повернення кредиту № 92918-102 б/б від 2 листопада 2015 року, ОСОБА_2 було надіслано вимогу Банку про дострокове повернення кредиту з повідомленням про розмір заборгованості (а.с.17-19).

Листами Банку від 3 листопада 2014 року та від 8 січня 2015 року ОСОБА_2 відмовлено у реструктуризації заборгованості (а.с. 53, 55).

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору.

Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

За змістом ст. 549 ЦК України та умов договору, у разі невиконання, чи несвоєчасного виконання зобов'язань в частині повернення кредиту та/або сплати процентів, комісій згідно з умовами договору, відповідач зобов'язаний сплатити позивачу неустойку (штраф, пеню).

Відповідно до ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

На даний час заборгованість по договору боржником не погашена.

Банк виконав в повному обсязі всі зобов'язання перед позичальником, надавши кредит у повному обсязі в порядку, визначеному кредитним договором, а боржник в свою чергу зобов'язання, передбачені кредитним договором не виконав, заборгованість та відсотки за користування кредитом не сплатив, чим порушив договірні зобов'язання перед позивачем, а також ст. ст. 526, 530, 1049, 1054 ЦК України.

Враховуючи викладене, а також те, що позивач, указуючи на істотні порушення умов договору відповідачем, просив стягнути розмір нарахованої заборгованості, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача розміру заборгованості за кредитним договором, яка складає 68 292 гривні 78 копійок, з яких: 43 963 гривні 79 копійок - заборгованість за кредитом, 8 188 гривень 19 копійок - заборгованість по відсотках, 13 540 гривень 80 копійок - заборгованість по комісії, 2 600 гривень - штраф.

Згідно ч. 1 ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу (ч. 1 ст. 60 ЦПК України).

Суд не приймає до уваги надані відповідачем копії квитанцій про перекази грошових коштів та листи до посольства США (а.с. 57-72), оскільки відповідно до ст. 58 ЦПК України вони не є належними доказами та не містять інформації щодо предмета доказування. У той же час відповідачем не надано належних та допустих доказів наявності судового рішення щодо видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській огранізації "Всеукраїнський фінансовий союз" від 19 березня 2015 р. (а.с. 50-52).

Водночас, суд враховує, що відповідно до ст. 60 ЦПК України, відповідач не довела своїх заперечень проти позову, не надавши доказів із посиланням на закон та укладений між сторонами кредитний договір на підтвердження своїх заперечень щодо неправомірності нарахування Банком сум штрафу та комісії.

Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Судові витрати складаються з судового збору, який позивач сплатив при подачі позову до суду та підтверджений документально (а.с.1), тому з відповідача на користь позивача слід стягнути кошти на відшкодування судового збору в розмірі 1 218 грн 00 коп.

Керуючись ст. ст. 526, 530, 536, 549, 610, 629, 1049, 1054 ЦК України, ст. ст. 3, 4, 6-8, 10, 11, 15, 30, 60, 64, 88, 212-218 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк" задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк" заборгованість у розмірі 68 292 (шістдесят вісім тисяч двісті дев'яносто дві) гривні 78 копійок, з яких: 43 963 гривні 79 копійок - заборгованість за кредитом, 8 188 гривень 19 копійок - заборгованість по відсотках, 13 540 гривень 80 копійок - заборгованість по комісії, 2 600 гривень - штраф.

Стягнути з ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк" 1 218 (одну тисячу двісті вісімнадцять) гривень 00 копійок на відшкодування судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через Ржищівський міський суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повне рішення виготовлено 29 грудня 2015 року.

Суддя: