АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА

Справа № 22-ц/796/2185/2015 Головуючий у І інстанції Васильченко О.В.
Доповідач Андрієнко А.М.
21 січня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:
Головуючого судді Андрієнко А.М.
Суддів: Заришняк Г.М.
Мараєвої Н.Є.
При секретарі Осмолович В.С.
Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника військової частини НОМЕР_1 Косенка Михайла Сергійовича на рішення Подільського районного суду м. Києва від 19 листопада 2014 року у справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про стягнення коштів,
В С Т А Н О В И Л А :
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 про стягнення коштів, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що на підставі рішення Подільського районного суду м. Києва, яким зобов`язано військову частину НОМЕР_1 провести ОСОБА_1 перерахунок одноразової грошової допомоги, призначеної у відповідності зі ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» з урахуванням всіх отриманих за останньою посадою на військовій службі видів грошового забезпечення, які мають постійний характер, включно з надбавкою за таємність, надбавкою за виконання особливо важливих завдань під час проходження служби, надбавкою за знання та використання іноземної мови, надбавкою за виконання спеціальних завдань із забезпечення державної безпеки, надбавкою за оперативно-службову діяльність, премією, з урахуванням виплаченого, у відповідача виникло грошове зобов`язання сплатити борг позивачу 170 944,56 грн. Військовою частиною НОМЕР_1 проведено нарахування одноразової грошової допомоги, однак суму боргу не виплачено. Посилаючись на ст.ст. 599, 625 ЦК України, позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення та 3% річних від простроченої суми.
Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 19 листопада 2014 року позов задоволено частково. Вирішено стягнути з військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 3% річних в сумі 7 741,68 грн. та 28 821,25 грн. інфляційних витрат. Також стягнути з військової частини НОМЕР_1 на користь держави судовий збір. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі представник військової частини НОМЕР_1 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог, мотивуючи тим, що суд неповно зясував обставини справи, зібраним доказам не дав належної оцінки та допустив порушення норм матеріального і процесуального закону .

Представник апелянта підтримав апеляційну скаргу , просив рішення суду першої інстанції скасувати, в задоволенні позовних вимог відмовити.

ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, про місце та час розгляду справи належним чином повідомлений, причини неявки суду не повідомив.

На підставі ст.. 305 ч.2 ЦПК України колегія суддів прийшла до висновку про можливість розгляду справи за відсутності позивача, який належним чином повідомлений про розгляд справи.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обгрунтованість постановленого рішення в цій частині, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із наступних підстав.

Постановою Подільського районного суду м. Києва від 19.12.11 року, залишеною без змін Київським апеляційним адміністративним судом, задоволено позов ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про зобов`язання здійснити перерахунок одноразової грошової допомоги (а.с. 32-34).

13.03.2013 року Київським апеляційним адміністративним судом видано виконавчий лист, згідно з яким зобов`язано військову частину НОМЕР_1 провести ОСОБА_1 перерахунок одноразової грошової допомоги, призначеної у відповідності зі ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» з урахуванням всіх отриманих за останньою посадою на військовій службі видів грошового забезпечення, які мають постійний характер, включно: з надбавкою за таємність, надбавкою за виконання особливо важливих завдань під час проходження служби, надбавкою за знання та використання іноземної мови, надбавкою за виконання спеціальних завдань із забезпечення державної безпеки, надбавкою за оперативно-службову діяльність, премією, з урахуванням виплаченого (а.с. 35).

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 16.09. 2014 року, яка набрала законної сили, змінено спосіб виконання постанови Подільського районного суду м. Києва від 19.12.11 року шляхом стягнення суми заборгованості у розмірі 170 944,56 грн. з військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 (а.с. 74-77).

Відповідно до ст..205 ч.1 п.2 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі,якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі у зв`язку із відмовою позивача від позову або укладенням мирової угоди сторін, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими ж сторонами , про той самий предмет і з тих самих підстав.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог в частині стягнення заборгованості, суд першої інстанції допустився помилки, оскільки провадження по справі в цій частині повинно бути закрите, так як існує рішення адміністративного суду з приводу спору між тими ж сторонами , про той самий предмет і з тих самих підстав, а тому в цій частині рішення суду повинно бути скасовано, а провадження по справі в цій частині- закрите.

Відповідно до ст.. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Підстави припинення зобов`язання визначені главою 50 ЦК України.

Відповідно до ст.. 625 ч.2 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання , на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення , а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Задовольняючи позовні вимоги в частині стягнення інфляційних сум та 3 % річних від простроченого зобов`язання за весь період прострочення, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про те, що у відповідача перед позивачем на підставі рішення суду виникло зобов`язання по виплаті коштів, яке на момент звернення позивача до суду не було припинене, а тому повинно бути застосовано вимоги ст.. 625 ч.2 ЦК України.

За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат та трьох відсотків річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання , оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Визначаючи розмір коштів, що підлягають стягненню внаслідок невиконання грошового зобов`язання по виплаті позивачу коштів в сумі 170 944,56 грн за період з квітня 2013 року по жовтень 2014 року, суд першої інстанції вірно визначив розмір 3% річних в сумі 7 741,68 грн. та 28 821,25 грн. інфляційних витрат.

Посилання апелянта на те, що вини командира військової частини НОМЕР_1 у несвоєчасному перерахуванні позивачу коштів немає, а тому з військової частини не повинні стягуватися кошти на підставі ст.. 625 ЦК України , не можуть бути прийняті до уваги, оскільки відповідно до ст.. 652 ч.1 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно зясував обставини справи, зібраним доказам дав належну оцінку та прийшов до правильного висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст..ст. 303, 307, 313-315, 316 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу представника військової частини НОМЕР_1 Косенка Михайла Сергійовича задовольнити частково.

Рішення Подільського районного суду м.Києва від 19 листопада 2014 року в частині відмови ОСОБА_1 в задоволенні позову до військової частини НОМЕР_1 про стягнення 170 944,56 грн скасувати та провадження по справі в цій частині закрити.

В решті рішення Подільського районного суду м.Києва від 19 листопада 2014 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання ним законної сили шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий:

Судді :