АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа № 674/967/15-ц
Провадження № 22-ц/792/2482/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2015 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючого судді Талалай О.І.,

суддів: Пєнти І.В., Костенка А.М.,

секретар Шевчук Ю.Г.

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дунаєвецького районного суду від 27 листопада 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, колегія суддів

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1, звертаючись до суду з вказаним позовом, зазначила, що 05 лютого 2011 року близько 6 год. на автодорозі Житомир-Чернівці неподалік польової дороги у с. Ганівку Дунаєвецького району Хмельницької області відповідач, керуючи автомобілем ОСОБА_3 реєстраційний номер НОМЕР_1 в стані алкогольного спяніння порушив Правила дорожнього руху України і допустив зіткнення з автомобілем ВАЗ 2103, реєстраційний номер НОМЕР_2, яким керував ОСОБА_4 Внаслідок ДТП її син ОСОБА_5, пасажир автомобіля ВАЗ отримав тілесні ушкодження, що спричинили його смерть. Вироком Дунаєвецького районного суду від 20 квітня 2011 року ОСОБА_2 визнано винним за ч. 2 ст. 286 КК України і призначено покарання у виді позбавлення волі строком на пять років з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на три роки. На могилі сина вона у листопаді 2013 року встановила памятник, вартість якого разом з установкою складає 69050 грн, що підтверджується розрахунковою квитанцією, які просила стягнути з відповідача на її користь.

Рішенням Дунаєвецького районного суду від 27 листопада 2015 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на спорудження надгробного памятника у розмірі 46800 грн. В решті позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про судовий збір.

ОСОБА_1, не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, в апеляційній скарзі просить його скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову. Посилається на неправильне встановлення обставин, які мають значення для справи, неналежну оцінку доказів, порушення норм процесуального права. Судом безпідставно не взята до уваги розрахункова квитанція серії КДАВ № 473009 від 09 листопада 2013 року, як доказ фактичної вартості надгробного памятника. Статтею 1201 ЦК України не передбачено застосування граничної вартості стандартних памятників в даній місцевості. ФОП ОСОБА_6JI., який надав довідку про граничну вартість надгробного памятника, не є експертом у сфері оцінки надгробних памятників.

У засідання апеляційного суду особи, які беруть участь у справі не зявилися, про розгляд справи належним чином повідомлені.

Апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що 05 лютого 2011 року близько 6 год. на автодорозі Житомир-Чернівці неподалік польової дороги у с. Ганівку Дунаєвецького району Хмельницької області відповідач, керуючи автомобілем ОСОБА_3 реєстраційний номер НОМЕР_1 в стані алкогольного спяніння порушив Правила дорожнього руху України і допустив зіткнення з автомобілем ВАЗ 2103, реєстраційний номер НОМЕР_2, яким керував ОСОБА_4 Внаслідок ДТП син позивача ОСОБА_5, пасажир автомобіля ВАЗ отримав тілесні ушкодження, що спричинили його смерть. Вироком Дунаєвецького районного суду від 20 квітня 2011 року ОСОБА_2 визнано винним за ч. 2 ст. 286 КК України і призначено покарання у виді позбавлення волі строком на пять років з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на три роки. На могилі сина ОСОБА_1 у листопаді 2013 року спорудила надгробний памятник, на що понесла витрати у сумі 69050 грн.

Наведене підтверджується матеріалами справи.

Задовольняючи частково позов, суд обґрунтовано виходив з того, що особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов'язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на спорудження надгробного пам'ятника, ці витрати, виходячи з їх фактичної вартості, але не вище граничної вартості стандартних памятників в даній місцевості.

Висновок суду узгоджується з матеріалами справи і відповідає вимогам закону.

Згідно з ч. 1 ст. 1201 ЦК України особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов'язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам'ятника, ці витрати.

Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» витрати на виготовлення памятників визначаються, виходячи з їх фактичної вартості, але не вище граничної вартості стандартних памятників в даній місцевості.

Тому суд підставно дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1 граничної вартості для даної місцевості встановленого памятника станом на 2013 рік у сумі 46800 грн, яка підтверджена довідкою ФОП ОСОБА_6JI. від 27 листопада 2015 року.

У звязку з наведеним не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги щодо необхідності відшкодування усіх витрат на спорудження памятника у сумі 69050 грн.

Інші доводи апеляційної скарги на законність рішення суду не впливають і його висновок не спростовують.

Порушень процесуального закону, які б були підставою для скасування рішення, судом не допущено.

Рішення суду першої інстанції ґрунтується на повно, всебічно досліджених матеріалах справи, ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав у межах доводів апеляційної скарги для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Дунаєвецького районного суду від 27 листопада 2015 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий (підпис) О.І. Талалай

Судді: (підписи) ОСОБА_7

ОСОБА_8

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду О.І. Талалай

____________________________________________________________________

Головуючий в першій інстанції ОСОБА_9 Провадження: № 22-ц/792/2482/15

Доповідач Талалай О.І. Категорія: 30, 32