Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2015 року Рівненський міський суд Рівненської області

в складі головуючого судді Рудики Л.Д.,

при секретарі Прокопчук Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Рівне справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приват банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, суд -

В С Т А Н О В И В :

Представник ПАТ КБ «Приват банк» звернувся з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову вказує, що згідно кредитного договору № 1715 від 20 серпня 2008 року банк надав відповідачу кредит в розмірі 190 000 Євро на термін до 05 серпня 2013 року, а відповідач зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку встановлених кредитним договором. Зазначає, що відповідач здійснив останнє погашення заборгованості по кредитному договору 22 травня 2009 року. Відповідно до п.1.1. договору кінцевий строк погашення заборгованості 02 серпня 2013 року. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсоткам, комісією та іншими витратами відповідно до умов договору. Відповідач свої зобовязання перед банком не виконав. З урахуванням заяви про збільшення позовних вимог просить стягнути з ОСОБА_1М, заборгованість за кредитним договором у розмірі 711437,17 Євро.

Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, з підстав викладених в позовній заяві з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог просив їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи був повідомлений завчасно та належним чином через оголошення в газеті «Вісті Рівненщини» № 41 від 16 жовтня 2015 року.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засідання позовні вимоги не визнала з підстав викладених в запереченнях просила відмовити в задоволенні позову у звязку з пропущенням строку позовної давності для звернення до суду за захистом своїх прав та інтересів.

Суд заслухавши пояснення представника позивача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3, дослідивши документи і матеріали справи, всебічно і повно зясувавши обставини, якими представник позивача обгрунтовує свої вимоги та заперечення відповідача, давши оцінку доказам, які мають значення для справи, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог з таких підстав.

Судом встановлено, що 20 серпня 2008 року між ЗАТ КБ «Приват банк», правонаступником якого є ПАТ КБ «Приват банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 1715, відповідно до якого банк надав кредит в розмірі 190 000 Євро зі сплатою за користування кредитом 15 % річних з кінцевим терміном повернення 02 серпня 2013 року.

Згідно розрахунку заборгованості доданим до заяви в порядку ст. 31 ЦПК України ( а. с. 54-56) за кредитним договором № 1715 від 20.08.2008 року нараховано заборгованість за кредитом в розмірі 172574,77 Євро, відсотки в розмірі 311240,22 Євро, комісія в розмірі 181875,86 Євро та пеня в розмірі 227622,18 Євро. Загальна сума заборгованості згідно поданого розрахунку становить 893313,03 Євро та не відповідає сумі, яку позивач просить стягнути з відповідача, тому не може бути прийнята судом як належний та допустимий доказ.

Крім того, рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 08 червня 2011 року позовні вимоги ПАТ КБ «Приват банк» задоволено. В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 1715 від 10 серпня 2008 року в розмірі 2 806 292, 25 (258 458, 90 євро за курсом 10,85 відповідно до розпорядження НБУ № 414/261 від 08 серпня 2008 року) звернуто стягнення на предмет іпотеки: іпотеку нерухоме майно, а саме : нежитлову будівлю, офісно - складські приміщення, загальною площею 533,3 кв.м., що знаходиться в с. Городок Рівненського району Рівненської області по вул. Штенгеля барона, 139 1, шляхом продажу вказаного предмета іпотеки Публічним акціонерним товариством комерційним банком "Привагбанк" (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, ) з укладанням від імені ОСОБА_4 договір купівлі - продажу будь яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, а також наданням ПриватБанку всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу. Рішення суду набрало законної сили 20 червня 2011 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів про неможливість виконання рішення суду від 20 червня 2011 року.

Відповідно до ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Відповідно до ст.ст.10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, та доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір.

Що стосується вимог відповідача про застосування позовної давності, то суд виходить з розяснень п.1.1. Постанови Пленуму Верховного суду Українивід 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», відповідно до якої встановивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову у позові на цих підставах, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього.

Згідно ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Статтею 257 ЦК України передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Правила про позовну давність мають застосовуватися, коли буде доведення існування субєктивного права або факту його порушення.

Таким чином, пропущення строку позовної давності є підставою для відмови в позові в разі доведеності позовних вимог.

Оскільки позивач не довів свої позовні вимоги, то в даному випадку суд не застосовує строк позовної давності до даних правовідносин. За таких обставин суд приходить до висновку, що підстав для задоволення позовних вимог не встановлено і в задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю та недоведеністю.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України - суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ немає для суду наперед встановленого значення.

При винесенні рішення суд виходить з вимог справедливості та розумності, які є одними із основних засад цивільного законодавства.

Керуючись ст.ст. 60, 213, 215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приват банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити за безпідставністю та недоведеністю позовних вимог.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя -