АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/7180/15 Справа № 188/36/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - Бурда П. О. Доповідач - Демченко Е.Л.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Демченко Е.Л.

суддів - Волошина М.П., Куценко Т.Р.

при секретарі - Прудченко В.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «УкрСибБанк» на рішення Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 31 березня 2015 року по справі за позовом публічного акціонерного товариства «УкрСибБанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту, процентів нарахованих за користування кредитом та пені, -

в с т а н о в и л а:

У січні 2015 року публічне акціонерне товариство «УкрСибБанк» (далі - ПАТ «УкрСибБанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту, процентів нарахованих за користування кредитом та пені, мотивуючи тим, що 24 квітня 2008 року між ПАТ «УкрСибБанк» та ОСОБА_2 було укладено договір про надання споживчого кредиту №0, згідно якого банк надав останньому, на умовах визначених в договорі, кредит в розмірі 12.000 доларів США строком до 24 квітня 2023 року.

Зазначали, що з метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, 24 квітня 2008 року між банком та ОСОБА_3 укладено договір поруки №0/2.

З тією ж метою, 24 квітня 2008 року між банком та ОСОБА_5 було укладено договір поруки №0/3.

Посилаючись на те, що всупереч умовам кредитного договору, договорів поруки, відповідачі у повному обсязі не виконують свої зобов'язання по поверненню кредиту, не здійснюють чергові погашення, чим порушують взяті на себе зобов'язання, передбачені умовами кредитного договору та договорами поруки, внаслідок чого станом на 02 грудня 2014 року утворилась заборгованість в розмірі 10.014 доларів 94 центи США, що еквівалентно 150.789 грн.07 коп., яка складається з наступного: 9.555 доларів США 65 центів, що еквівалентно 143.873 грн.81 коп., - заборгованість по тілу кредиту; 459 доларів 29 центів США, що еквівалентно 6.915 грн.26 коп., - заборгованість по відсоткам; 709 грн. 01 коп. - пеня за прострочення сплати кредиту; 1.221 грн. 81 коп. - пеня за прострочення сплати відсотків за кредитом, яку просили стягнути з відповідачів.

Рішенням Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 31 березня 2015 року позовні вимоги ПАТ «УкрСибБанк» задоволені частково. Стягнуто з ОСОБА_2 10.014 доларів 94 центи США, що еквівалентно 150.789 грн.07 коп., яка складається з наступного: 9.555 доларів США 65 центів, що еквівалентно 143.873 грн. 81 коп., - заборгованість по тілу кредиту; 459 доларів 29 центів США, що еквівалентно 6.915 грн.26 коп., - заборгованість по відсоткам; 709 грн.01 коп. - пеня за прострочення сплати кредиту; 1.221 грн. 81 коп. - пеня за прострочення сплати відсотків за кредитом. Вирішено питання стосовно судових витрат.

В апеляційній скарзі ПАТ «УкрСибБанк», посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким їх позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів находить, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які буди досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5)чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6)як розподілити між сторонами судові витрати; 7)чи є негайні підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8)чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Однак зазначеним вимогам закону ухвалене у справі рішення суду не відповідає.

Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог.

Судом встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що 24 квітня 2008 року між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСибБанк» та відповідачем ОСОБА_6 було укладено договір про надання споживчого кредиту №0 (а.с.5-13).

До статуту АКІБ «УкрСибБанк» були внесені зміни, відповідно до яких з 01 грудня 2009 року нове повне найменування банку стало ПАТ «УкрСибБанк».

Відповідно до умов договору про надання споживчого кредиту позивач надав відповідачу ОСОБА_2 кредит в іноземній валюті в сумі 12.000 доларів США, а останній зобов'язався повернути наданий кредит у повному обсязі, відповідно до п.1.2.2., не пізніше, ніж до 24 квітня 2023 року та сплачувати протягом кожних 30 календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, відсотки за користування кредитом у розмірі 12% річних.

Пунктом 8.1. договору про надання споживчого кредиту визначено, що за порушення термінів повернення кредиту та/або процентів за кредит та/ або комісій, відповідач сплачує позивачу додатково до встановленої процентної ставки за кредит пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу, сума еквіваленту розраховується за офіційним обмінним курсом НБУ гривні до валюти заборгованості станом на дату нарахування такої пені.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Банк виконав умови кредитного договору надавши грошові кошти.

Відповідач ОСОБА_2 порушив умови кредитного договору, у зв'язку з чим станом на 02 грудня 2014 року утворилась заборгованість в розмірі 10.014 доларів 94 центи США, що еквівалентно 150.789 грн.07 коп., яка складається з наступного: 9.555 доларів США 65 центів, що еквівалентно 143.873 грн.81 коп., - заборгованість по тілу кредиту; 459 доларів 29 центів США, що еквівалентно 6.915 грн. 26 коп., - заборгованість по відсоткам; 709 грн.01 коп. - пеня за прострочення сплати кредиту; 1.221 грн.81 коп. - пеня за прострочення сплати відсотків за кредитом.

Виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком (ч.1 ст.546 ЦК України).

З метою забезпечення своєчасного і повного виконання зобов'язань відповідача ОСОБА_2 за договором про надання споживчого кредиту між позивачем та відповідачем ОСОБА_3 було укладено договір поруки №0/2 від 24 квітня 2008 року.

24 квітня 2008 року з тією ж метою між позивачем та відповідачем ОСОБА_4 було укладено договір поруки №0/3.

Відповідно до умов договорів поруки відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на добровільних засадах взяли на себе зобов'язання відповідати перед ПАТ «УкрСибБанк» по борговим зобов'язанням ОСОБА_6, які виникають з умов договору про надання споживчого кредиту №0 від 24 квітня 2008 року (а.с.4-17).

Задовольняючи частково позовні вимоги банку, суд першої інстанції виходив з того, що згідно з умовами кредитного договору, повернення боргових сум визначено періодичними платежами, а відповідач ОСОБА_2 неналежним чином виконував свої зобов'язання перед кредитором. Згідно графіка погашення заборгованості останній платіж відповідачем був внесений у січні 2014 року, а позовні вимоги позивачем пред'явлені до поручителів у вигляді вимоги 03 жовтня 2014 року, тобто більше шести місяців після настання строку для відповідної частини основного зобов'язання. Однак, погодитися з такими висновками суду неможливо, оскільки суд дійшов них через неправильне застосування норм матеріального права, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, що у відповідності до ст.309 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду та ухвалення нового рішення.

Згідно ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямованих на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст.6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно положень ст.ст.526,527,530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

В силу ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно зі ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст.612 ЦК України).

Як вбачається з матеріалів справи у забезпечення виконання зобов'язання за договором про надання споживчого кредиту №0 від 24 квітня 2008 року між банком, відповідачем ОСОБА_2 та відповідачами ОСОБА_3 і ОСОБА_4 було укладено договір поруки №0/2 від 24 квітня 2008 року та договір поруки №0/3 від 24 квітня 2008 року, відповідно до умов яких останні поручилися перед кредитором за належне виконання позичальником ОСОБА_2 усіх взятих на себе зобов'язань (а.с.14-17).

В п.17 постанови пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30 березня 2012 року №5 роз'яснено, що зобов'язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (ч.1 ст.598 ЦК). Такі підстави, зокрема, зазначені у статтях 599-601,604-609 ЦК.

Згідно зі статтею 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

Відповідно до ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Порука припиняється після закінчення строку, встановленого у договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя (ч.4 ст.559 ЦК України).

Частиною 1 ст.251 ЦК України визначено, що строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (ч.1 ст.252 ЦК України).

Разом із тим із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов'язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (ч.2 ст.251, ч.2 ст.252 ЦК України).

Із договорів поруки зокрема вбачається, що поручителям добре відомі усі умови основного договору, зокрема те, що термін виконання основного зобов'язання встановлене 24 квітня 2023 року та діє договір поруки до повного припинення всіх зобов'язань боржника за основним договором.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі у що і боржник, за всіма зобов'язаннями останнього за основним договором, включаючи повернення основної суми боргу (в т.ч. суми кредиту, регресу), сплату процентів, комісій, відшкодування можливих збитків, сплату пені та штрафних санкцій, передбачених умовами основного договору (п.1.3 договорів поруки).

Під виконанням сторонами зобов'язання слід розуміти здійснення ними дій з реалізації прав і обов'язків, що випливають із зобов'язання, передбаченого договором. Отже, "основне зобов'язання" - це не зміст кредитного договору, а реально існуючі правовідносини, зміст яких складають права та обов'язки сторін кредитного договору.

Встановлено колегією суддів та це підтверджується матеріалами справи, що позичальник допустив порушення строків повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом, а з урахуванням того, що термін повернення кредиту встановлений кредитним договором - 24 квітня 2023 року висновки суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позовних вимог банку до поручителів з підстав, передбачених ч.4 ст.559 ЦК України є помилковими.

Крім того слід зазначити, що як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не зверталися до суду з позовними вимогами про припинення договорів поруки, що були укладені 24 квітня 2008 року.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог ПАТ «УкрСиббанк».

Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідачів на користь ПАТ «УкрСибБанк» слід стягнути судові витрати по сплаті судового збору у розмірі по 763 грн.60 коп. з кожного.

Керуючись ст.ст.303,307,309,313,314,316,317 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «УкрСибБанк» задовольнити.

Рішення Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 31 березня 2015 року скасувати.

Позов публічного акціонерного товариства «УкрСибБанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту, процентів нарахованих за користування кредитом та пені задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_7 на користь публічного акціонерного товариства «УкрСибБанк» заборгованість по кредиту та процентам в розмірі 10.014 доларів 94 цента США, що станом на 02 грудня 2014 року еквівалентно 150.789 грн.07 коп., з яких 9.555 доларів 65 центів США, що еквівалентно 143.873 грн. 81 коп., кредитна заборгованість, 459 доларів 29 центів США, що еквівалентно 6.915 грн.26 коп. кредитна заборгованість по процентам; 1.930 грн.82 коп. заборгованість по пені за несвоєчасне погашення заборгованості, з яких 709 грн.01 коп. пеня за прострочення сплати по кредиту, 1.221 грн.81 коп. пеня за прострочення сплати процентів.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на користь публічного акціонерного товариства «УкрСибБанк» заборгованість по кредиту та процентам в розмірі 10.014 доларів 94 цента США, що станом на 02 грудня 2014 року еквівалентно 150.789 грн.07 коп., з яких 9.555 доларів 65 центів США, що еквівалентно 143.873 грн. 81 коп., кредитна заборгованість, 459 доларів 29 центів США, що еквівалентно 6.915 грн.26 коп. кредитна заборгованість по процентам; 1.930 грн.82 коп. заборгованість по пені за несвоєчасне погашення заборгованості, з яких 709 грн.01 коп. пеня за прострочення сплати по кредиту, 1.221 грн.81 коп. пеня за прострочення сплати процентів.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_7, ОСОБА_4 на користь публічного акціонерного товариства «УкрСибБанк» судовий збір по 763 грн.60 коп. з кожного.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий: Демченко Е.Л.

Судді: Волошин М.П.

Куценко Т.Р.