Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ 22-ц/778/126/15 Головуючий у 1-й інстанції Профатило П.І.
Суддя-доповідач Панкеєв О.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі головуючого судді Осоцького І.І.,

суддів Кухаря С.В., Панкеєва О.В.,

при секретарі Буримі В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" на рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 25 вересня 2014 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2014 року ПАТ КБ "ПриватБанк" звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позову зазначивши, що відповідно до укладеного договору № КТХRRХ08860578 від 27.11.2007 року ОСОБА_2 27.11.2007 року отримав кредит у розмірі 4418,39 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між ним та Банком договір. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов.

У зв'язку з порушенням зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 27.01.2014 року має заборгованість - 38832,61 грн., яка складається з наступного :

- 4 418,40 грн. - заборгованість за кредитом;

- 428,38 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом;

- 1 908,72 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом;

- 29 751,75 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором;

- 500,00 грн. - штраф (фіксована частина;

- 1 825,36 грн. - штраф (процентна складова).

Враховуючи вищевикладене позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором № КТХRRХ08860578 від 27.11.2007 рокуу розмірі 38832,61 грн. та судовий збір у розмірі 388,33 грн..

Рішенням Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 25 вересня 2014 року у задоволені позову відмовлено.

На вказане рішення суду ПАТ КБ "ПриватБанк" подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду, невідповідність обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач в апеляційну інстанцію не з'явився, просив розглядати справу без його участі. Отже перевірити його паспортні дані в апеляційній інстанції

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно до вимог ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Рішення суду першої інстанції не відповідає зазначеним положенням закону.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що відповідно до кредитного договору № KTXRRX08860578 від 27.11.2007 року, ПАТ КБ "ПриватБанк" надав кредит ОСОБА_2 у розмірі 4418,39 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 27.05.2009 року (а.с. 4-7).

Взяті на себе зобов'язання відповідач не виконував, у зв'язку з чим станом на 27.01.2014 року утворилась заборгованість зі сплати за кредитом 38832,61 грн., яка складається з заборгованості за кредитом 4 418,40 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом 428,38 грн., заборгованості по комісії за користування кредитом 1 908,72 грн. пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором у сумі 29 751,75 грн. ,500,00 грн. штраф (фіксована частина, та 1 825,36 грн. - штраф (процентна складова).

Заяви від відповідача про застосування строку позовної давності до ухвалення рішення не було.

Відмовляючи в задоволені позову, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_2 втратив паспорт за яким невідома особа отримала кредит, з цього приводу він звертався до органів міліції, з копії паспорту вбачається, що в паспорті вклеєна фотографія іншої особи (а.с.8.18) і банку було відомо, що відповідач з 2009 року не сплачує кредит.

Між тим, з таким висновком суду не можна погодитися за наступних підстав.

За вимогами ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Суд встановив, що підтверджено матеріалами справи, заявою позичальника (.а.с.4), умовами надання споживчого кредиту (а.с.5-7) про наявність між сторонами кредитного договору.

За правилами ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Отже недійсність цього кредитного договору внаслідок того, що відповідач його не підписував має визнаватися судом за правилами оспорюванного правочину, за позовом позичальника.

Але, відповідно до ст. 11 ЦПК України, ст. 204 ЦК України даних про те , що кредитний договір № КТХRRХ08860578 від 27.11.2007 року визнавався судом недійсним не має.

Ідентифікувати на погляд за копіями паспортів по фотографіях (а.с.8,18) внаслідок їх неякісності, зміни зачісок, розриву у датах видачі ( перший виданий у 1999 році, а другий у 2009 році) не можливо.

А тому висновок суду першої інстанції проте, що на фотографіях (а.с.8.18) копій паспортів, який наданий банком у додатку до кредитного договору та оновленого паспорту ОСОБА_2 (а.с.18) різні особи є припущенням, яке ґрунтується лише на твердженні відповідача.

З заявою до міліції про втрату паспорту та отримання на його ім'я кредиту (а.с.44) ОСОБА_2 звернувся 29.07.2008 року. За фактом використання втраченого заявником документа при отримані кредиту у Приватбанку міліцією було прийнято рішення про відмову в порушені кримінальної справи на підставі п.1 ст. 6 КПК України ( за відсутністю події злочину (а.с.44)

За таких обставин висновок суду про відмову у задоволені позову з підстав, що ОСОБА_2 не отримував кредиту у ПАТ КБ "ПриватБанк" суперечить матеріалам справи, зроблений на припущеннях, та з порушенням принципу диспозитивності ст.11 ЦПК України , всупереч ст. 204 ЦК України без визнання наявного кредитного договору (а.с. 4-7) недійсним.

Договір укладено згідно з законом, а отже сторони повинні виконувати взяті на себе зобов'язання належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, як передбачено ст. ст. 526, 1050, 1054 ЦК України. Банк виконав взяті на себе зобов'язання, однак відповідач взяті на себе зобов'язання не виконав, у результаті чого утворилась заборгованість.

Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти( кредит ) позичальнику в розмірі та на умовах, встановлену договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах. Згідно ст. 526, 629 ЦК України, зобов'язання є обов'язковим для виконання сторонами та має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України та інших актів цивільного законодавства.

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк.

Як вбачається із розрахунку банка, розмір заборгованості відповідачки за кредитом складає 38832,61 грн., яка складається з заборгованості за кредитом 4 418,40 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом 428,38 грн., заборгованості по комісії за користування кредитом 1 908,72 грн. пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором у сумі 29 751,75 грн. ,500,00 грн. штраф (фіксована частина, та 1 825,36 грн. - штраф (процентна складова).

За правовою позицією ВС У України у справі № 6-100 цс 14 від 03.09.2104 року, яка є обов'язковою для застосування судами, (де справа розглядалася без участі та заяви відповідача) частина третя статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків.

Розмір пені 29 751,75 гривень значно перевищую суму заборгованості за кредитом, яка складає 4 418,40 грн, а тому за правилами ч.3 ст.551 ЦК України, з урахуванням положень ст. 3 ЦК України, та ч. 4 ст. 10 ЦПК України колегія судів вважає за можливим зменшити її до суми боргу 4 420 гривень.

За таких обставин колегія судів вважає за необхідним апеляційну скаргу представника ПАТ КБ «ПриватБанк» задовольнити частково, рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 25 вересня 2014 рокуу цій скасувати, ухвалити нове рішення про часткове задоволення позову. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню на користь позивача судові витрати пропорційно задоволеним вимогам, у вигляді судового збору, понесені у суді першої інстанції 243,60 гривень та у суді апеляційної інстанції 121 гривень 80 копійок, а всього 365,40 гривень.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" задовольнити частково.

Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 25 вересня 2014 року у цій справі скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" заборгованість за кредитним договором станом на 27.01.2014 року 13500 (тринадцять тисяч п'ятсот) гривень 86 копійок, яка складається з заборгованості за кредитом 4 418,40 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом 428,38 грн., заборгованості по комісії за користування кредитом 1 908,72 грн. пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором у 4 420 грн.,500,00 грн. штраф (фіксована частина, та 1 825,36 грн. - штраф (процентна складова).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" у вигляді судових витрат 365 гривень 40 копійок.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржено протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді