провадження № 2/756/6258/15
УХВАЛА

21 жовтня 2015 року суддя Оболонського районного суду м.Києва Маринченко М.М., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про оспорювання батьківства,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом до ОСОБА_2, в якому зазначає, що 04 червня 2010 року зареєструвала шлюб з відповідачем. 04 березня 2015 року шлюб з відповідачем було розірвано. ІНФОРМАЦІЯ_1 вона народила сина ОСОБА_3. Батьком дитини на підставі ч. 1 ст. 122 Сімейного кодексу України було записано відповідача.

Проте відповідач не може бути батьком дитини, оскільки на час її зачаття вона з відповідачем не спілкувалася та не проживала, шлюбна відносини не підтримувала.

Позивач у позові зазначає, що хто є батьком дитини на сьогоднішній день ствердно сказати не може.

Посилаючись на вказані обставини, на підставі ст. 138 Сімейного кодексу України позивач просить виключити запис про відповідача, як батька дитини, з актового запису про народження дитини.

Позовна заява не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України та ст. 138 Сімейного кодексу України.

Відповідно до п. 5, 6 ст.119 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, та зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину.

Відповідно до ст. 122 Сімейного кодексу України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров'я про народження дружиною дитини.

Дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя.

Подружжя, а також жінка та чоловік, шлюб між якими припинено, у разі народження дитини до спливу десяти місяців після припинення їх шлюбу, мають право подати до органу державної реєстрації актів цивільного стану спільну заяву про невизнання чоловіка (колишнього чоловіка) батьком дитини. Така вимога може бути задоволена лише у разі подання іншою особою та матір'ю дитини заяви про визнання батьківства.

Згідно ст. 138 Сімейного кодексу України жінка, яка народила дитину у шлюбі, має право оспорити батьківство свого чоловіка, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька дитини з актового запису про народження дитини.

Вимога матері про виключення запису про її чоловіка як батька дитини з актового запису про народження дитини може бути задоволена лише у разі подання іншою особою заяви про своє батьківство.

До вимоги матері про внесення змін до актового запису про народження дитини встановлюється позовна давність в один рік, яка починається від дня реєстрації народження дитини.

Таким чином позивач має право звернутися до суду з вимогою про виключення запису про відповідача, як батька дитини, з актового запису про народження дитини за умови подання іншою особою заяви про своє батьківство.

В порушення вказаних вимог позивачем не зазначено у позові хто є біологічним батьком дитини, якими доказами підтверджується кровне споріднення дитини та цієї особи та не додано до позову заяви цієї особи про своє батьківство.

Враховуючи викладене, позовну заяву слід залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків.

Керуючись ст.121 ЦПК України,

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків п'ять днів з дня отримання ухвали.

У разі невиконання вимог ухвали в зазначений строк позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М.М. Маринченко