Єдиний унікальний номер 236/2634/15-ц Номер провадження 22-ц/775/862/2015
Головуючий в 1 інстанції: Мірош ниченко О.В.
Доповідач: Новікова Г. В.
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2015 року Апеляційний суд Донецької області у складі:

головуючого судді: Новікової Г. В.,

суддів: Никифоряка Л.П., Груіцької Л.О.,

при секретарі: Гарварт Г.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 на ухвалу Краснолиманського міського суду від 07 жовтня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання батьківства, -

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2015 року представник позивача ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що позивач ОСОБА_2 вважає себе батьком ОСОБА_4, матір'ю якого є відповідачка ОСОБА_3, з якою він проживав однією сім'єю у м.Києві, але не перебував в шлюбі. 01 вересня 2015 року ухвалою судді Краснолиманського міського суду було відкрито провадження у зазначеній справі.

Ухвалою судді Краснолиманського міського суду від 07 жовтня 2015 року цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання батьківства передана на розгляд Ірпінського міського суду Київської області.

Із зазначеною ухвалою не погодився представник позивача ОСОБА_1

та подав апеляційну скаргу. В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу суду скасувати, посилаючись на те, що судом першої інстанції не надано правової оцінки документу, який підтверджує взяття на облік, як особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України, районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення, відповідачки ОСОБА_3 із дитиною ОСОБА_4; зазначає, що даний документ засвідчує лише тимчасове місце перебування переміщеної особи. Враховуючи зазначене, підстави для висновку щодо порушення підсудності зазначеної справи Краснолиманському міському суду відсутні, тому що позивач скористався наданим йому процесуальним правом обрати підсудність в залежності від відомого йому місця проживання або зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем перебування відповідачки ОСОБА_3, а саме: АДРЕСА_1. Справи з Петровського районного суду м.Донецька були передані до Краснолиманського міського суду, а тому позивач правильно звернувся із позовною заявою саме до Краснолиманського міського суду. Таким чином, представник позивача вважає, що справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання батьківства повинна бути розглянута Краснолиманським міським судом.

В судове засідання з'явився представник позивача- ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилися, повідомлені належним чином, що підтверджується телефонограмою.

Апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Ухвалюючи рішення щодо передачі за підсудністю справи на розгляд до іншого суду, суд першої інстанції виходив із того, що до початку розгляду справи по суті відповідачка ОСОБА_3 надала інформацію про взяття її на облік, як особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України, районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення, разом з дитиною ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2.

Відповідно до частини 1 статті 109 ЦПК України позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Статтею 116 ЦПК України передбачено, що суд передає справу на новий розгляд іншому суду, якщо після відкриття провадження у справі і до початку судового розгляду виявилося, що заяву було прийнято з порушенням правил підсудності.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся з позовною заявою до ОСОБА_3 про в становлення батьківства. Після відкриття провадження у справі і до початку судового розгляду виявилося, що на підтвердження свого місця проживання відповідачка надала копію довідки №8 від 29.09.2015р. про взяття її на облік, як особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України,районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів,розташованих на лінії зіткнення,згідно якої вона перемістилася із тимчасово окупованої території в АДРЕСА_2 (а.с.119,127).

Пунктом 6 постанови Пленуму Верховного суду України від 12 червня 2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз»яснено, що якщо після відкриття провадження у справі і до початку судового розгляду (розгляду справи по суті-стаття 173 ЦПК України) виявиться,що заяву було прийнято з порушенням правил підсудності, суд передає справу на розгляд належному суду незалежно від волевиявлення сторін, що узгоджується з положеннями статті 116 ЦПК України.

За встановлених обставин, ухвала суду відповідає вимогам процесуального законодавства.

Доводи апелянта про те, що вказана довідка не є належним доказом зареєстрованого місця проживання відповідачки, не заслуговує на увагу з огляду на наступне.

Суд першої інстанції прийшов до обгрунтованого висновку і як наслідок про можливість розгляду вказаного спору іншим судом, зважаючи на те, що на території м. Донецьк здійснюється антитерористична операція, відповідачка ОСОБА_3 у зв'язку з подіями на території офіційного місця її реєстрації виїхала з окупованої території та на даний час разом з сином ОСОБА_4 проживає за адресою: АДРЕСА_2, що підтверджується відповідною довідкою, датованою 29.09.2015 року.

Крім цього, відповідно до ст.ст. 1 та 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, який постійно проживає в Україні, якого змусили або який самостійно покинув своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, масових порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Адресою покинутого місця проживання внутрішньо переміщеної особи в розумінні цього Закону визнається адреса місця проживання особи на момент виникнення обставин, зазначених у частині першій цієї статті.

Факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. Підставами для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є наявність реєстрації місця проживання на території, де виникли обставини, зазначені в статті 1 цього Закону, на момент їх виникнення.

Для отримання довідки внутрішньо переміщена особа має звернутися до структурного підрозділу місцевої державної адміністрації з питань соціального захисту населення за місцем фактичного проживання із заявою про отримання довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

У даному випадку, відповідно до цієї ж довідки, в якій визначені паспортні дані відповідачки, визначено, що адресою її покинутого місця проживання є АДРЕСА_1 і вона перемістилася із тимчасово окупованої території в АДРЕСА_2.

Приймаючи до уваги вищенаведене, ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням вимог норм процесуального права, а тому підстав для її скасування з мотивів, наведених у апеляційній скарзі, не встановлено.

Керуючись ст.ст. 307, 312 ЦПК України, апеляційний суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 -ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Краснолиманського міського суду від 07 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: Судді: