Справа № 663/2765/14-ц
Провадження № 2/663/24/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2015 року Скадовський районний суд Херсонської області в складі:

головуючого судді Шульги К.М.

секретаря Пінчук Д. К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Скадовська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до сільськогосподарського виробничого кооперативу «Лідія», треті особи реєстраційна служба Скадовського районного управління юстиції, Новомиколаївська сільська рада Скадовського району, про визнання свідоцтва про право власності на житло недійсним та скасування державної реєстрації,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому з урахуванням збільшення позовних вимог просить визнати свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_1, видане реєстраційною службою Скадовського районного управління юстиції Херсонської області, недійсним та скасувати державну реєстрацію; визнати незаконним утримання на балансі сільськогосподарського виробничого кооперативу «Лідія» квартири АДРЕСА_1 та зобов'язати відповідача передати на баланс Новомиколаївській сільській раді Скадовського району вказану квартиру, а також зобов'язати виконком Новомиколаївської сільської ради прийняти на баланс від сільськогосподарського виробничого кооперативу «Лідія» квартиру АДРЕСА_1 та передати дану квартиру позивачці - ОСОБА_1 на приватизацію. На обґрунтування позову зазначає, що спірна квартира була надана їй у 2003 році правлінням СГВК «Лідія» для постійного проживання на підставі рішення правління. Вона разом з родиною проживає в спірній квартирі з 2003 року по теперішній час, оплачує комунальні послуги, бере участі в утриманні всього будинку. Але відповідач на порушення чинного законодавства не передав будинок і квартири до комунальної власності для подальшої приватизації громадянами, без повідомлення позивача, звернувся до суду з вимогою про спонукання виконавчого комітету сільської ради видати СГВК «Лідія» свідоцтво про право власності на спірну квартиру. При цьому, звернула увагу, що свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 22.04.2013 видано на підставі рішення виконкому Новомиколаївської сільської ради від 17.11.2009 № 28, яке в свою чергу видане з урахуванням рішення Скадовського районного суду від 17.11.2009, оскільки дане рішення скасовано рішенням Одеського апеляційного адміністративного суду від 15.06.2011, підтримане Вищим адміністративним судом 29.01.2013.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 збільшені позовні вимоги підтримала у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позові, наполягала на задоволенні позову. В подальшому в судові засідання не з'являлась, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності.

Представник СГВК «Лідія» за довіреністю Зікрач В. В. в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, заперечував проти задоволення позову, пояснив, що у 1979 році колгоспом ім. Кірова в с. Новомиколаївка Скадовського району Херсонської області за рахунок власних коштів для спеціалістів та колгоспників було збудовано 16-квартирний житловий будинок по АДРЕСА_1, введений в експлуатацію зі складенням відповідного акту 09.08.1979, який затверджено рішенням виконкому Скадовської районної ради № 441/19 від 28.09.1979. На підставі рішення виконавчого комітету Новомиколаївської сільської ради № 47 від 22.09.1993 колгоспу ім. Кірова 21.10.1993 було видано реєстраційне посвідчення. СГВК «Лідія» є правонаступником колгоспу ім. Кірова та КСП «Лідія». На теперішній час 14 з 16-ти квартир будинку придбано мешканцями, які зареєстрували своє право власності у встановленому законом порядку шляхом визнання права на них. Разом з тим, право власності на квартири НОМЕР_1 та НОМЕР_2, що належать кооперативу, зареєстровано19 та 22 квітня 2013 року у реєстраційній службі. Посилання позивачки на ст.4-1 Закону України «Про передачу об'єктів права державної та комунальної власності» є безпідставним, оскільки вказаний закон регулює передачу об'єктів права державної власності у комунальну власність, але майно ні колгоспу ім. Кірова, ні КСП «Лідія», ні СГВК «Лідія» не було державною власністю, а належало спочатку до колективної, а на даний час до приватної власності. Укази Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення реформування аграрного сектору економіки» та «Про першочергові заходи щодо підтримки розвитку соціальної сфери села» носять рекомендаційний характер. Крім того, 18.09.2006 Скадовською райдержадміністрацією було зареєстровано юридичну особу - об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Приват», яким є будинок АДРЕСА_1, у зв'язку з чим відпала необхідність у передачі будинку чи квартири на баланс сільської ради. Щодо посилання позивачки на те, що КСП «Лідія», в яке було реформовано колгосп ім. Кірова, а в подальшому СГВК «Лідія» не переоформляли на себе право власності на будинок, зауважив, що державна реєстрація права власності на житлові будинки і споруди у 1979 році регулювалася підзаконними нормативними актами, за змістом яких виникнення права власності на житлові будинки не залежало від державної реєстрації, питання узаконення будівель та внесення записів про право власності до господарських книг відновилось до компетенції виконкомів місцевих рад. У свою чергу, керуючись вимогами чинного на той час законодавства КСП «Лідія» та СГВК «Лідія» як правонаступники колгоспу ім. Кірова утримували на балансі житловий будинок, і зареєстрували своє право власності на квартиру НОМЕР_2 у зв'язку із зміною законодавства.

Представник реєстраційної служби Скадовського районного управління юстиції Херсонської області за довіреністю Федчишин В. С. в судовому засіданні позов не визнав, пояснив, що реєстраційною службою зареєстровано право власності на спірну квартиру на підставі чинного законодавства. Також зауважив, що позивачкою обрано неналежний спосіб захисту її права, яке вона вважає порушеним.

Представник Новомиколаївської сільської ради Скадовського району в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, щодо заявлених вимог покладався на розсуд суду.

Заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Сільськогосподарський виробничий кооператив (далі - СГВК «Лідія») є правонаступником колективного сільськогосподарського підприємства (КСП) «Лідія» (а.с.64), яке в свою чергу є правонаступником колгоспу ім. Кірова, що не заперечувалося сторонами в судовому засіданні.

ОСОБА_1 перебувала у трудових відносинах з СГВК «Лідія» з 16.07.2003 по 18.03.2005 (а.с.94-98).

У зв'язку з укладенням шлюбу ОСОБА_1 змінила прізвище на ОСОБА_1 (а.с.5зв.).

Відповідно до рішення засідання членів правління СГВК «Лідія», протоколу № 10 від 25.06.2003 вирішено надати ОСОБА_1 квартиру у 16-квартирному будинку на договірній основі за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.6, 95).

Як вбачається з листа Новомиколаївської сільської ради № 2-9-388 від 11.08.2009 житловий будинок АДРЕСА_1, дійсно було включено до переліку майна соціальної сфери КСП «Лідія» для наступної передачі його на баланс сільської ради, але на час направлення даного листа ОСОБА_1 вказаний будинок на баланс сільської ради не передано, на підставі чого з питання приватизації квартири НОМЕР_2 у даному будинку рекомендовано звернутись до правління СНВК «Лідія» (а.с.20).

Відомості про включення 16-квартирного будинку по АДРЕСА_1, до переліку майна для передачі його на баланс Новомиколавїської сільської ради підтверджується також довідкою б/н, виданою СГВК «Лідія» сільській раді (а.с.62).

Відповідно до ст.31 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» об'єкти житлового фонду, що не підлягають паюванню в процесі реорганізації цих підприємств та передані на баланс підприємств-правонаступників, підлягають безоплатній передачі до комунальної власності в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Такий порядок визначений постановою Кабінету Міністрів України № 1253 від 13.08.2003 «Про затвердження порядку безоплатної передачі у комунальну власність об'єктів соціальної сфери, житлового фонду, у тому числі незавершеного будівництва, а також внутрішньогосподарських меліоративних систем колективних сільськогосподарських підприємств, що не підлягали паюванню в процесі реорганізації цих підприємств та передані на баланс підприємств-правонаступників», відповідно до якого передача об'єктів у комунальну власність здійснюється за згодою підприємства-правонаступника і передача відбувається на підставі рішення комісії з питань передачі об'єктів у комунальну власність.

Судом не встановлено наявність згоди підприємства-правонаступника, а також рішення комісії щодо передачі у комунальну власність 16-квартирного житлового будинку по АДРЕСА_1.

Одночасно, як вбачається з досліджених у судовому засіданні документів, на базі даного будинку створено об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Приват» (ОСББ); СГВК «Лідія» розпочав підготовку до передачі вказаного будинку на баланс ОСББ; тому відпала необхідність у прийнятті будинку АДРЕСА_1 на баланс сільської ради (а.с.8). Крім того, 19.04.2013 державним реєстратором прийнято рішення № 1806899 про проведення державної реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_1 за СГВК «Лідія» (а.с.37), та видано відповідне свідоцтво (а.с.38).

Посилання позивача на незаконність проведеної реєстрації права власності у зв'язку з тим, що підставою реєстрації стало рішення суду, скасоване судом вищої інстанції, спростовується зазначеним вище рішенням державного реєстратора, з тексту якого вбачається, що підставою проведення державної реєстрації права власності на нерухоме майно стала відповідна заява уповноваженої особи (а.с.37).

Щодо заперечення позивачем набуття СГВК «Лідія» у власність будинку АДРЕСА_1 у зв'язку з неоформленням належним чином права власності підприємствами, які в подальшому були реорганізовані у СГВК «Лідія», слід зазначити наступне.

16-квартирний будинок АДРЕСА_1 збудований колгоспом ім. Кірова, введений в експлуатацію у 1979 році, перебував на балансі колгоспу, а в подальшому КСП «Лідія» та СГВК «Лідія» (а.с.121, 122).

Згідно Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31.01.1966, яка діяла до затвердження Правил державної реєстрації об'єктів нерухомого майна, що знаходиться у власності юридичних та фізичних осіб, та діючих на час виникнення правовідносин, виникнення права власності на житлові будинки у сільській місцевості не було пов'язане з видачею правовстановлюючого документу та його реєстрацією в бюро технічної інвентаризації.

22.09.1993 Новомиколаївською сільською радою прийнято рішення №47 щодо звернення до інвентарбюро для видачі реєстраційного посвідчення на 16-квартирний жилий будинок по АДРЕСА_1 на ім'я колгоспу імені Кірова (а.с.123). таке посвідчення було видано, але у зв'язку із змінами у законодавстві, втратило чинність (а.с.124).

Верховним Судом України у листі «Висновки Верховного Суду України, викладені в постановах, ухвалених за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 355 Цивільного процесуального кодексу України, за II півріччя 2013 року» від 01.02.2014 роз'яснено, що виникнення права власності на будинки, квартири, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК України та Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідно до ч. 4 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав.

Таким чином, колгосп ім. Кірова, а в подальшому підприємства-правонаступники є належними власниками вказаного будинку. Як встановлено під час судового розгляду, 14 квартир у даному будинку є власністю громадян, на дві квартири право власності не було оформлено, у зв'язку з чим відповідач на виконання вимог чинного законодавства звернувся до державного реєстратора для належного оформлення права власності, зокрема, на квартиру НОМЕР_2. Порушення порядку державної реєстрації права власності судом не встановлено.

Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до положень статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на судовий захист свого цивільного права. При цьому, захист цивільних прав у випадку їх порушення (або оспорювання) за своїм змістом включає в себе передбачені законом матеріально-правові способи охорони цивільних прав (способи захисту), як загальні, що встановлені статтею 16 ЦК, так і спеціальні способи захисту цивільних прав, що передбачені правовими нормами, які регулюють конкретні цивільні правовідносини. Взагалі, у будь-якому випадку, у сенсі статей 1, 3, 4, 16 ЦК, обраний позивачем судовий спосіб захисту його цивільних прав повинен відповідати способам захисту, встановленим законодавством.

Не надаючи оцінку законності дій підприємств-правонаступників та сільської ради щодо передачі та приймання на баланс багатоквартирного будинку чи окремої квартири, оскільки певні квартири у цьому ж будинку є власністю громадян, суд вважає, що позивачем обрано неналежний спосіб захисту прав, у зв'язку з чим позов задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 88, 208-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до сільськогосподарського виробничого кооперативу «Лідія», треті особи реєстраційна служба Скадовського районного управління юстиції, Новомиколаївська сільська рада Скадовського району, про визнання свідоцтва про право власності на житло недійсним та скасування державної реєстрації, відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Херсонської області через Скадовський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення.

Суддя К. М. Шульга

Повний текст рішення

виготовлений 17.01.2015