1Справа № 335/5966/15-ц 2/335/2376/2015
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про передачу справи до іншого суду

15 жовтня 2015 р. Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя в складі головуючого судді Шалагінової А.В., при секретарі Гончаренко М.А., за участю представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 51, клопотання представника відповідача про передачу до іншого суду цивільної справи за позовом ОСОБА_3 до державного підприємства Міністерства внутрішніх справ України «Інформ-Ресурси» про стягнення безпідставно отриманих коштів, -

В С Т А Н О В И В:

18 червня 2015 р. до суду надійшла позовна заява ОСОБА_3 до державного підприємства Міністерства внутрішніх справ України «Інформ-Ресурси» про стягнення безпідставно отриманих коштів.

Ухвалою судді від 6 липня 2015 р. провадження у справі було відкрито та справа призначена до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.

Ухвалою суду від 4 серпня 2015 р. було задоволено клопотання представника відповідача про передачу справи до іншого суду за місцезнаходженням відповідача. Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 9 вересня 2015 р. ухвала суду першої інстанції скасована, а питання передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

До початку розгляду справи по суті від представника відповідача знов надійшло клопотання про передачу справи до іншого суду за підсудністю за місцезнаходженням відповідача (м. Київ), яке мотивовано вимогами частини другої статті 109 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України). Також у судовому засіданні представник відповідача зазначила, що даний спір не випливає із діяльності філії відповідача, підтвердженням чого є договір про співпрацю № 01 від 7 березня 2012 р., додаткова угода до вказаного договору від 12 березня 2012 р. та Положення про Запорізьку філію Державного підприємства МВС України «Інформ-Ресурси».

У судовому засіданні представник позивача заперечувала проти передачі справи до іншого суду, оскільки позивач мешкає у м. Запоріжжя, а також у м. Запоріжжя знаходиться Запорізька філія державного підприємства Міністерства внутрішніх справ України «Інформ-Ресурси». Вважає, що спір виник саме з діяльності Запорізької філії відповідача, оскільки транспортний засіб позивача було затримано на спеціальному майданчику, який розташовано у м. Запоріжжя по вулиці Космічній, 140.

Суд, вислухавши учасників процесу, вивчивши матеріали справи, дійшов такого висновку.

За вимогами пункту 2 частини першої статті 116 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо після відкриття провадження у справі і до початку судового розгляду виявилося, що заяву було прийнято з порушенням правил підсудності.

Позивач у позовній заяві в обґрунтування підсудності даного спору посилається на частину сьому статті 110 ЦПК України, якою передбачено, що позови, що виникають з діяльності філії або представництва юридичної особи, можуть пред'являтися також за їх місцезнаходженням.

Відповідно до розяснень, які містяться у пункті 38 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 р. № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» територіальна підсудність справи за участю філії або представництва юридичної особи визначається відповідно до вимог частини сьомої статті 110 ЦПК також за їх місцезнаходженням, якщо їм надано право здійснювати повноваження сторони від імені юридичної особи (стаття 95 ЦК). Відомості про філії та представництва юридичної особи включаються до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (стаття 16 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців").

Оскільки філія або представництво юридичної особи діють у межах наданих їм повноважень, то пред'явлення позову за їх місцезнаходженням можливе лише тоді, коли спір випливає саме з їх діяльності.

У разі відсутності у філії або представництва юридичної особи відповідних повноважень та/або коли спір не пов'язаний з їх діяльністю, позовна заява повертається позивачеві для подання до належного суду (стаття 115 ЦПК) або якщо провадження у справі відкрито - передається судом до належного суду (стаття 116 ЦПК).

Скасовуючи попередню ухвалу суду першої інстанції Апеляційний суд Запорізької області зазначив, що висновок суду про те, що спір не є таким, що виник з діяльності Запорізької філії ДП МВС України «Інформ-Ресурси», - є передчасним, т.я. судом не досліджувалося Положення про діяльність цієї філії.

Відповідно до пункту 2.1 Положення про Запорізьку філію Державного підприємства МВС України «Інформ-Ресурси» від 2009 р., метою створення та діяльності Філії є забезпечення функцій Підприємства, визначених його Статутом, ефективного використання державного майна та покращення військового, матеріально-технічного, іншого ресурсного забезпечення органів і підрозділів МВС України.

Згідно з наданим суду договором про співпрацю № 01 від 7 березня 2012 р., укладеним між УДАІ ГУМВС в Запорізькій області з одного боку та ДП МВС України «Інформ-Ресурси» з іншого боку, сторони зобовязались забезпечити функціонування спецмайданчиків та здійснювати діяльність, спрямовану на належне збереження тимчасово затриманих транспортних засобів (п. 1.1). При цьому, ДП МВС України «Інформ-Ресурси» взяло на себе зобовязання здійснювати господарську діяльність шляхом надання фізичним та юридичним особам послуг з тимчасового зберігання транспортних засобів та спеціальних майданчиках та стоянках, які знаходяться у постійному користуванні (оренді) УДАІ ГУМВС України в Запорізькій області, в тому числі, і за адресою: м. Запоріжжя, вул. Космічна, 140.

З позовної заяви випливає, що у звязку з притягненням позивача до адміністративної відповідальності було затримано на спецмайданчику його транспортний засіб за адресою: м. Запоріжжя, вул. Космічна, 140. 27 травня 2015 р. позивач перерахував кошти на користь ДП МВС України «Інформ-Ресурси» у розмірі 2 424,00 гривень за збереження транспортного засобу, які він вважає помилково сплаченими, т.я. ніякого договору зберігання між сторонами не укладалось. Транспортний засіб було позивачеві повернуто після його звернення до працівників ДАІ

В цей же час, пунктом 2.3.3 договору про співпрацю № 01 від 7 березня 2012 р., укладеного між УДАІ ГУМВС в Запорізькій області з одного боку та ДП МВС України «Інформ-Ресурси» з іншого боку, передбачено, що повернення тимчасово затриманого транспортного засобу, який зберігається на спеціальному майданчику здійснюється за письмовим зверненням його водія, власника (співвласника) за умови оплати ним витрат за зберігання такого транспортного засобу, та предявлення копії ОСОБА_1 тимчасового затримання транспортного засобу з відміткою про дозвіл його отримати уповноваженої особи Державтоінспекції.

З доданої до позовної заяви квитанції № 143 від 27 травня 2015 р. випливає, що сума коштів 2 424,00 гривень була сплачена на розрахунковий рахунок саме ДП МВС України «Інформ-Ресурси» із призначенням платежу «оплата послуг за тимчасове збереження транспортного засобу».

Ураховуючи викладене, суд доходить висновку про те, що спір з приводу повернення позивачеві оплати послуг за тимчасове збереження транспортного засобу витікає саме з діяльності ДП МВС України «Інформ-Ресурси», яка ним здійснювалась відповідно до договору про співпрацю № 01 від 7 березня 2012 р.

За таких обставин, та враховуючи, що Положенням про Запорізьку філію Державного підприємства МВС України «Інформ-Ресурси» не передбачено здійснення повноважень, які б стосувались надання послуг з тимчасового збереження транспортних засобів, отримання плати за ці послуги, суд доходить висновку про те, що даний спір не є таким, що виник з діяльності Запорізької філії державного підприємства Міністерства внутрішніх справ України «Інформ-Ресурси».

Відповідно до частини другої статті 109 ЦПК України позови до юридичних осіб пред'являються в суд за їхнім місцезнаходженням.

Місцезнаходженням державного підприємства Міністерства внутрішніх справ України «Інформ-Ресурси» відповідно до наданих суду відомостей Головного управління статистики у м. Києві з ЄДРПОУ, є м. Київ, Шевченківський район, провулок Косогірний, 8.

З наведених підстав, суд доходить висновку, що дана справа не підсудна Орджонікідзевському районному суду м. Запоріжжя, а належить до територіальної підсудності Шевченківського районного суду м. Києва.

Таким чином, позовна заява в порядку пункту 2 частини першої статті 116 ЦПК України підлягає передачі до Шевченківського районного суду м. Києва.

Керуючись ст.ст. 109, 110, 116, 210 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання представника відповідача державного підприємства Міністерства внутрішніх справ України «Інформ-Ресурси» задовольнити.

Цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до державного підприємства Міністерства внутрішніх справ України «Інформ-Ресурси» про стягнення безпідставно отриманих коштів передати на розгляд Шевченківському районному суду м. Києва.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали.

Суддя А.В. Шалагінова