АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 543/1198/13-ц Номер провадження 22-ц/786/2882/15Головуючий у 1-й інстанції Смілянський Є.А. Доповідач ап. інст. Винниченко Ю. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Винниченка Ю.М..,

Суддів: Карпушина Г.Л., Корнієнка В.І.,

При секретарі: Рибак О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на ухвалу Оржицького районного суду Полтавської області від 04 серпня 2015 року

по справі за заявою ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами заочного рішення Оржицького районного суду Полтавської області від 17 березня 2014 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк" до ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Оржицького районного суду Полтавської області від 04 серпня 2015 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами заочного рішення Оржицького районного суду Полтавської області від 17 березня 2014 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк" до ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості.

З даною ухвалою не погодився ОСОБА_2 та подав на неї апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить її скасувати та задовольнити його вимоги.

Апелянт вказує на те, що рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 27.01.2015 року встановлено нововиявлену обставину, а саме: припинення договору поруки, з чого слідує, що обов'язок заявника припинив своє існування і як наслідок відпали підстави для стягнення заборгованості з нього як з поручителя.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи та доводи апелянта, приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення за наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення ухвали без змін.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши апеляційну скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що ПАТ « Альфа-Банк» звернувся в Оржицький районний суд Полтавської області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Перед судовим розглядом справи 17.03.2014 року ОСОБА_2 ознайомився з матеріалами справи повністю без обмежень в часі про що свідчить його розписка (а.с. 80), в тому числі і із розрахунком заборгованості за кредитним договором наданим ПАТ «Альфа-Банк» де, зокрема, чітко зазначено, що відсоткова ставка за користування кредитом з 01.09.2008 року становить 16, 50, а не 14, 50 як це було визначено при укладенні кредитного договору ( а.с. 18 ). Отже, саме 17.03.2014 року ОСОБА_2 дізнався про зміну відсоткової ставки за кредитом.

Заочним рішенням Оржицького районного суду Полтавської області від 17 березня 2014 року, залишеним без змін судами апеляційної та касаційної інстанцій, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором та судовий збір в загальній сумі 377473 грн. 95 коп.

Також судом встановлено, що підставою для касаційного оскарження було, зокрема, підвищення без відома поручителя відсоткової ставки ОСОБА_2 звернувся 28.07.2014 року. Касаційну скаргу ОСОБА_2 складав особисто про що свідчить його підпис ( а.с. 148, 154 ).

В подальшому ОСОБА_2 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до ПАТ « Альфа-Банк «про визнання договору поруки № 700005302-П від 14.04.2008 року припиненим. Рішенням Шевченківського райсуду м. Києва від 27.01.2015 року, залишеним без змін судом апеляційної інстанції, визнано припиненим договір поруки № 700005302-П від 14.04.2008 року.

Звертаючись до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами заочного рішення Оржицького районного суду Полтавської області від 17.03.2014 року, ОСОБА_2 обґрунтував її наявністю рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 27.01.2015 року про визнання припиненим договору поруки № 700005302 від 14.04.2008 року, укладеним між ним та ПАТ « Альфа-Банк», що є підставою, на його думку, для скасування судового рішення відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 361 ЦПК України.

Пунктом 1 частини 2 статті 361 ЦПК України передбачено, що підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами» № 4 від 30 березня 2012 року нововиявлені обставини - це юридичні факти які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (частина друга статті 361 ЦПК).

Згідно з ч. 4 п. 3 даної постанови, нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

У п.7 вказаної постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, визначено, що обставини, які відповідно до пункту 1 частини другої статті 361 ЦПК є підставою для перегляду судового рішення, це юридичні факти, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, повинні бути істотними, тобто такими, що могли вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення і були встановлені після набрання ним законної сили.

Так, відмовляючи у задоволенні заяви про перегляд заочного рішення Оржицького районного суду Полтавської області від 17 березня 2014 року у зв'язку з нововиявленими обставинами, місцевий суд виходив з того, що саме по собі рішення Шевченківського райсуду м. Києва від 27.01.2015 року про визнання припиненим договору поруки № 700005302 від 14.04.2008 року укладеним між ним та ПАТ « Альфа-Банк» на що посилається заявник, не може бути підставою для перегляду судового рішення в розумінні п. 1. ч. 2 ст. 361 ЦПК України.

Крім того, зазначене рішення на час розгляду Оржицьким райсудом Полтавської області, Апеляційним судом Полтавської області та Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ справи за позовом ПАТ « Альфа-Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором взагалі ще не існувало.

Також, суд встановив, що про обставину зміни без відома поручителя відсоткової ставки за кредитним договором без його згоди стало відомо ОСОБА_2 під час ознайомлення з матеріалами справи 17.03.2014 року про що свідчить його підпис. Про зазначену обставину ОСОБА_2 зазначав також в своїй касаційній скарзі від 28.07.2014 року. Таким чином, обставина зміни банком відсоткової ставки стала відома заявнику задовго до ухвалення рішення Шевченківського райсуду м. Києва.

Отже ОСОБА_2 на час розгляду справи Оржицьким райсудом Полтавської області було достовірно відомо про зміну відсоткової ставки за кредитним договором, тому і із цих підстав заочне рішення Оржицького райсуду Полтавської області від 17.03.2014 року не може бути скасованим. ОСОБА_2 під час розгляду справи Оржицьким райсудом Полтавської області міг скористатися правом подачі заперечень та доказів з цього приводу, але не скористався цим.

Колегія суддів погоджується з думкою суду першої інстанції та не вбачає правових підстав для задоволення апеляційної скарги, доводи якої не містять відповідних доказів, які б спростували висновки місцевого суду, а свідчать лише про незгоду з судовим рішенням від 17 березня 2014 року та відсутність бажання його виконувати.

Відповідно до ч.1 та ч. 4 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи викладене, судова колегія дійшла висновку про те, що судом першої інстанції з'ясовано всі обставини та надано їм належну правову оцінку. Порушень норм матеріального та процесуального права, які б могли призвести до зміни чи скасування оскаржуваної ухвали судовою колегією не встановлено.

Керуючись п. 1 ч.2 ст.307, п. 1 ч. 1 ст. 312, 313, 314, 315 ЦПК України, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Ухвалу Оржицького районного суду Полтавської області від 04 серпня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з моменту набрання нею чинності шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий суддя: (підпис) Винниченко Ю.М.

Судді: (підпис) Карпушин Г.Л. (підпис) Корнієнко В.І.

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду

Полтавської області Ю.М.Винниченко