Справа № 446/1613/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.09.2015 року Кам'янка-Бузький районний суд Львівської області в складі: головуючого - судді Костюк У. І.

при секретарі Полішко О.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Камянка-Бузька цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,

у с т а н о в и в :

позивач ОСОБА_1 пред'явив в суд позов до ОСОБА_2 про стягнення боргу.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що 09.11.2012 р. він під розписку позичив відповідачці ОСОБА_2 5000 грн. строком до 09.12.2012 р. Відповідачка не повернула йому борг, а тому просить стягнути з неї 5000 грн., що становлять суму позики, 3645 грн. інфляційних, 391,64 грн., що складають три проценти річних від простроченої суми, 20,52 матеріальних витрат та сплачений судовий збір в розмірі 243,60 грн.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, зіславшись на обставини викладені вище, просив позов задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_2 в судовому засіданні позов визнала та пояснила, що позичені кошти не повернула в зв'язку зі скрутним матеріальним становищем а також тим, що хворіла та перенесла операцію.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши дійсні обставини справи, оцінивши зібрані докази в їх сукупності суд вважає, що позов підлягає до задоволення з врахуванням наступного.

Судом встановлено, що 09.11.2012 р. ОСОБА_2 позичила в ОСОБА_1 5000 грн., які зобовязалась повернути до 09.12.2012 р., про що написала розписку, проставивши власний підпис.

В судовому засіданні відповідачка не заперечила написання нею даної розписки та отримання грошей від ОСОБА_1 в сумі 5000 грн. в позику.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

При цьому, розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У разі невиконання зобовязання по поверненню предмету позики настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст. 530 ЦК України). Відповідачка ОСОБА_2 не виконала взятого на себе зобовязання щодо повернення позичених коштів, а тому суд вважає, що вимога позивача про стягнення боргу є правомірною і такою, що підлягає до задоволення.

Ст. 1050 ЦК України встановлено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України позивач просить стягнути з відповідачки, котра прострочила виконання грошового зобов'язання, суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, що згідно проеведених розрахунків складає: 5000 грн. - сума основного боргу, 3645 грн. інфляційних та 4036,64 грн. три проценти річних від простроченої суми. Заявлена вимога позивача є підставною, а тому позов в цій частині слід задовольнити.

Позивач також заявив вимогу про стягнення в його користь матеріальної шкоди в розмірі 20,52 грн. - витрати позивача на відправлення відповідачці листа-вимоги цінним листом, які підтверджені відповідним касовим чеком, а тому підлягаю стягненню з відповідачки в силу положень ст. 22 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

У данному випадку, в користь позивача з відповідачки слід стягнути 243,60 грн. сплаченого судового збору.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 209, 212, 215, 218 ЦПК України, ст.ст. 11, 22, 509, 526, 625, 1049, 1050, суд, -

в и р і ш и в:

позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 9036,64 грн. (дев'ять тисяч тридцять шість гривень шістдесят чотири копійки) боргу, 20,52 грн. (двадцять гривень п'ятдесят дві копійки) матеріальної шкоди та 243,60 грн. (двісті сорок три гривні шістдесят копійок) судового збору.

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Камянка -Бузький районний суд Львівської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя У.І.Костюк