30.10.2015 Єдиний унікальний № 371/1677/15-ц
Миронівський районний суд Київської області
Провадження № 2/371/ 568 /15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2015 року м. Миронівка

Миронівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Поліщука А.С.,

при секретарі Харченко І.С.,

за участі

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Тулинської сільської ради Миронівського району Київської області, співвідповідач ОСОБА_3, про визнання права власності на житловий будинок за набувальною давністю, -

В С Т А Н О В И В:

До Миронівського районного суду Київської області із вищевказаним позовом звернулася позивач та просила суд визнати за нею право власності за давністю користування житловим будинком, що знаходиться за адресою: вулиця Канівська, 16, село Тулинці Миронівського району Київської області.

Свої позовні вимоги обґрунтовувала тим, що вона з 1996 року згідно записів у погосподарських книгах Тулинської сільської ради по даний час є головою домогосподарства за адресою: вулиця Канівська, 16, село Тулинці Миронівського району Київської області, а отже добросовісно безперервно володіє та користується цим будинком понад десять років.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити, з підстав наведених у позовній заяві.

Тулинська сільська рада Миронівського району Київської області, будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, свого представника в судове засідання не делегувала, надіслала лист у якому просила розгляд справи провести без участі її представника, та повідомила, що з позовом згідна.

Співвідповідач ОСОБА_3 у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся шляхом оголошення у пресі в офіційному печатному органі газети «Урядовий курєр».

Відповідно до ст. 169 ЦПК неявка у судове засідання повідомленої належним чином сторони, від якої не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи не перешкоджає її розгляду.

Заслухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, зважаючи на наступне.

Відповідно до ст. 344 Цивільного кодексу України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, набувається за рішенням суду.

Тобто для того, щоб ОСОБА_2 отримати право власності на вказаний будинок за строками набувальної давності, їй необхідно звернутися до суду, що і було зроблено позивачем.

Для набуття у власність за строками набувальної давності, позивач повинен довести суду всі ознаки володіння, які є необхідними для набуття права власності на річ за набувальною давністю. Володіння має бути добросовісним, при цьому фактичне володіння вважається правомірним, якщо інше не випливає з закону або не встановлено рішенням суду (ст. 397 ЦК України). Володіння має бути відкритим, очевидним для всіх третіх осіб, які повинні мати можливість спостерігати за ним. Володіння має бути безперервним протягом визначених законом строків (для нерухомого майна протягом 10 років). Перебіг строку набувальної давності починається з моменту виникнення володіння.

Ураховуючи положення пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України про те, що правила статті 344 Цивільного кодексу України поширюються на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, та беручи до уваги, що Цивільний кодекс України набрав чинності з 1 січня 2004 року, положення статті 344 Цивільного кодексу України поширюються на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001 року. Отже, визнання судом права власності на нерухоме майно за набувальною давністю може мати місце не раніше 1 січня 2011 року.

Комунальне підприємство Київської обласної ради «Південне бюро технічної інвентаризації» листом від 24 березня 2014 року за № 965 повідомило представника позивача, що станом на 01.01.2013 року право власності на житловий будинок № 16 по вулиці Канівська села Тулинці Миронівського району Київської області не було зареєстроване в підприємстві.

Згідно з довідкою Тулинської сільської ради Миронівського району Київської області від 14 квітня 2014 року № 59, будинок № 16 по вулиці Канівська села Тулинці зареєстрований у Тулинській сільській раді 29 травня 1992 року за реєстром № 22.

Відповідно до виписки із погосподарської книги Тулинської сільської ради № 2 (1996-2000) від 14 квітня 2014 року № 52, головою домогосподарства, що знаходиться за адресою: вулиця, Канівська, 16, село Тулинці Миронівського району Київської області до 27 травня 1996 року був ОСОБА_3, а з 27 травня 1996 року головою вказаного господарства є ОСОБА_2.

Таким чином, матеріали справи підтверджують, що позивач з 27 травня 1996 року відкрито володіє домогосподарством, що знаходиться за адресою: вулиця, Канівська, 16, село Тулинці Миронівського району Київської області.

В матеріалах справи відсутні докази того, що законом чи рішенням суду визнано неправомірним фактичне володіння позивачем вищевказаного домогосподарства, а тому в силу ст. 397 Цивільного кодексу України, позивач є правомірним володільцем цього майна.

Як вбачається з виписок із погосподарських книг Тулинської сільської ради від 14 квітня 2014 року № 52, 53, 54 та 55, позивач безперервно володіє будинком що знаходиться за адресою: вулиця Канівська, 16, село Тулинці Миронівського району Київської області з 27 травня 1996 року по 14 квітня 2014 року.

Тобто позивач відкрито, добросовісно, безперервно станом на 14 квітня 2014 року володіла вказаним будинком протягом майже вісімнадцяти років.

Відповідно до позовної заяви, позивач стверджує, що безперервно володіє та відкрито користується вказаним будинком по час звернення із позовом до суду, а тому зважаючи на визнання позову Тулинською сільською радою Миронівського району Київської області, суд вважає, доведеним той факт, що позивач відкрито безперервно володіє та користується будинком з 27 травня 1996 року по 18 вересня 2015 року (дата подання позову), тобто понад девятнадцять років.

В технічному паспорті, який виготовлено 21 березня 2014 року КП КОР «Південне бюро технічної інвентаризації», не відображено, що будинок відноситься до категорії самовільних, має ознаки перепланування, перебудови чи реконструкції.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає доведеним добросовісність заволодіння ОСОБА_2 будинком № 16 по вулиці Канівська села Тулинці Миронівського району Київської області, яким вона продовжує відкрито, безперервно володіти протягом понад десять років, а тому позов є обґрунтованим та законним.

На підставі ст. ст. 16, 344, 397 та п. 8 Прикінцевих положень Цивільного кодексу України, керуючись ст. ст. 1, 4, 10, 11, 15, 57 - 60, 64, 179, 208, 209, 212 - 215, 218, 294, 296 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1.Позов задовольнити.

2.Визнати за ОСОБА_2 право власності на житловий будинок, який розташований за адресою: 08822, вулиця Канівська, 16 село Тулинці Миронівського району Київської області за строками набувальної давності.

3.Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через Миронівський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

4.Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя підпис ОСОБА_4

Згідно з оригіналом

Суддя А.С. Поліщук