Справа №326/1805/15-цр
Провадження № 2/326/768/2015
У Х В А Л А

19 жовтня 2015 року Суддя Приморського районного суду Запорізької області Стріжакова Т.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Комунального закладу «Санаторій медичної реабілітації «Глорія» Запорізької обласної ради, третя особа ОСОБА_2, про визнання наказу про зміну умов трудового договору неправомірним, покладення обовязку поновити попередні умови праці, стягнення моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, третя особа ОСОБА_2А, про визнання наказу про зміну умов трудового договору неправомірним, покладення обовязку поновити попередні умови праці, стягнення моральної шкоди. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 21.10.2011 року за трудовим договором він прийнятий на робота до відповідача на посаду бухгалтера матеріального відділу про прийманню та контролю відповідних документів по утриманню транспортних засобів. Умови праці, функціональні обовязки визначені посадовою інструкцією, затвердженою головним лікарем закладу 01.12.2014 року. В 2013 році на посаду головного лікаря призначений ОСОБА_2, який, на його думку, незаконно в усній формі вимагав від нього звільнити квартиру, яка знаходилася у власності територіальних громад сіл, селищ, міст Запорізької області. На відмову про виселення ОСОБА_2 погрожував звільненням з роботи, став його переслідувати.

У процесі роботи бухгалтером він виявив факт розтрати матеріальних цінностей закладу, про що інформував правоохоронні органи, порушення фінансово-господарської діяльності знайшли підтвердження у матеріалах досудового розслідування. Наказом від 04.12.2013 року № 122-осн. «За перевищення посадових повноважень, а саме непослідовними діями працівника; за подачу неправдивої інформації Приморському РВ ГУМВС у Запорізькій області, які призвели до дискримінації адміністрації закладу санаторію «Глорія», він зобов'язав подати письмове пояснення. А наказом від 09.12.2013 року № 124-осн. з тих же підстав йому оголошено догану. Рішенням Приморського районного суду від 26.03.2014 року вказаний наказ визнано незаконним. 10.06.2014 року на робочому місці та в робочий час ОСОБА_2 предявив йому претензію, неповязану з роботою, висловлюватись нецензурною лексикою, провокував бійку, на що він викликав міліцію.

Вважає, що ОСОБА_2 встав на шлях його переслідування, поєднане з порушенням його прав та інтересів, гарантованих Конституцією України, Конвенцією з прав людини та КЗпП України. Всупереч трудовому договору наказом від 01.04.2015 року № 35-осн. доручено головному бухгалтеру санаторію «Глорія» змінити посадову інструкцію бухгалтера матеріального відділу, внаслідок чого в односторонньому порядку, без його згоди істотно змінені його умови праці. Зі змістом наказу, наслідками його невиконання він ознайомлений 17.07.2015 року. Фактично це наказ про перевід на іншу роботу (ст.32 КЗпП), а відмова робітника від переводу тягне припинення договору (п.6 ст.36 КЗпП). Тому він звернувся до прокуратури. Факт зміни умов праці в односторонньому порядку встановлений Головним державним інспектором праці та доведений постановою слідчого Приморського РВ від 13.07.2015 року. Наказ вважає неправомірним з наступних підстав.

Протизаконні дії ОСОБА_2 викликані ворожим ставленням до нього, бажанням помсти.

Бухгалтера ОСОБА_3 ОСОБА_2 використав лише як прикриття справжніх намірів, перерозподіл обовязків він вчинив і на ОСОБА_4, яка фактично продовжує виконувати свої колишні обовязки. Крім того, зміна істотних умов трудового договору не пов'язана із змінами в організації виробництва і праці (ст.31, ч.3 ст.32 КЗпП). Так, наказом покладено на нього обов'язок поєднувати посадові обов'язки ОСОБА_4, яка згідно з трудовим договором відповідальна за облік продуктів харчування, малоцінних швидкопсувних матеріалів, за облік медикаментів. Значну частину обсягу її функціональних обов'язків, а не ОСОБА_3 покладено на нього, це відповідальність за облік продуктів харчування та малоцінних швидкопсувних матеріалів. При цьому вона, як і раніше, в телефонному режимі замовляє постачальникам продукцію, що може знову призвести до порушень.

Неправомірними діями роботодавця йому завдана моральна шкода. З часу вступу ОСОБА_2 в 2013 році на посаду головного лікаря санаторій «Глорія», останній послідовно і безперервно його тероризує. Незаконна вимога звільнити квартиру, незаконний наказ про накладення дисциплінарного стягнення, сварка на робочому місці, непристойні вирази принижують його честь і гідність. Рукоприкладство у робочий час, неправомірна істотна зміна умов трудового договору, вимога звільнитися з роботи та інші незаконні дії викликали у нього глибоку душевну травму і моральні страждання. Через постійні конфлікти з ОСОБА_2 у нього погіршилися стосунки з окремими працівниками санаторію. Він є інвалідом 3-ї групи, внаслідок нервових потрясінь і переживань у нього погіршився стан його здоровя. Постійне нервове напруження викликає у нього потребу відпочинку. Порушений його усталений спосіб життя, життєві зв'язки. Обстановка, що склалася, умови праці на роботі, свавілля головного лікаря його гнітять, душевно і морально його травмують. Для організації свого життя, душевного спокою, поновлення здоровя йому доводиться докладати додаткові зусилля, повязані з матеріальними витратами. Завдану йому моральну шкоду він оцінює у сумі 150 000 грн.

Просить: 1) визнати наказ головного лікаря КЗ «Санаторій медичної реабілітації «Глорія» Запорізької обласної ради від 01.04.2015 року № 35-осн. про зміну умов трудового договору, укладеного з ним (позивачем) неправомірним; 2) покласти на відповідача обов'язок відновити його попередні умови праці, функціональні обов'язки як бухгалтера, визначені посадовою інструкцією, затвердженою головним лікарем установи 01.12.2014 року; 3) у відшкодування моральної (немайнової) шкоди стягнути з відповідача на його користь 150 000 грн.

Статтею 119 ЦПК України передбачена форма і зміст позовної заяви,

Відповідно до ч.5 ст.119 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують оплату судового збору.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.11.1950), Рекомендації щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя №R (81) 7, прийнята Комітетом міністрів Ради Європи 14 травня 1981 року, не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленому законом на 1 січня календарного року, в якому відповідно заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до ч.3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий та немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Відповідно до п.п.2 ч.1. ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою складає 0,4 розміру мінімальної заробітної плати

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 80 ЦПК України ціна позову визначається сумою, яка стягується у позовах про стягнення грошових коштів.

В позовній заяві позивачем вказана ціна позову в розмірі 150 000 грн., яка складається з моральної шкоди, зазначені три вимоги немайнового характеру.

Відповідно до п.2 ч.3 Закону України «Про судовий збір», у разі, коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

У звязку з одночасним поданням декількох вимог немайнового характеру позивач повинен оплатити судовий збір за подання позову: 1) про визнання наказу про зміну умов трудового договору неправомірним з розрахунку: 1218 грн. (мінімальна заробітна плата на 01 січня 2015 року) х 0,4 = 487 грн. 20коп., 2) про покладення обовязку поновити попередні умови праці, з того ж розрахунку у сумі 487 грн.20 коп.; та 3) про стягнення моральної (немайнової) шкоди з того ж розрахунку у сумі 487 грн. 20коп., всього суму 1 461 грн 60 коп.

Тобто позивачу необхідно заплатити судовий збір в сумі 1 461 грн 60 коп. за подання позову за наступними реквізитами: отримувач коштів УДКСУ у Приморському районі 22030001, рахунок №0276, КЕКД:22030001, код отримувача , Код ЄДРПОУ суду: 37306836 МФО 813015 Пункт призначення платежу п.п.2 п.1 ч.2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» судовий збір за позовом ОСОБА_1А до Приморського районного суду.

Позивач просить його звільнити його від оплати судового збору через те що, його рівень життя є нижчим від прожиткового мінімуму, він не має матеріальної можливості сплатити судовий збір, це перешкоджає йому реалізувати своє право на судовий захист. Він сирота, інвалід третьої групи, родина розпалався, його загальний щомісячний дохід 2 449 грн. Окрім цього на його утриманні перебуває син ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який є студентом, потребує допомоги. Зростання цін на життєві потреби, призвели до погіршення його матеріального стану.

Статтею 5 Закону України «Про судовий збір» встановлено чіткий перелік позовів, по яким особи звільняються від сплати судового збору, однак наведений перелік не містить позову про визнання наказу недійсним, покладення обовязку поновити попередні умови праці, стягнення моральної шкоди, тобто звільнення позивача від сплати судового збору не передбачено Закону України «Про судовий збір». Тому законні підстави для звільнення позивача від сплати судового збору відсутні.

Відповідно до ч.3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 17.10.2014 року №10, в разі якщо сплата судового збору згідно з вимогами закону є обовязковою, то наслідком недотриманні цієї умови є залишенні позовної заяви без руху.

Відповідно до ч.1 ст.121 ЦПК України суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.119 ЦПК України, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє заявника і надає йому строк для усунення недоліків.

Тому позовну заяву необхідно залишити без руху, позивачу надати строк для усунення вказаних недоліків.

Керуючись ст.119, 121 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Комунального закладу «Санаторій медичної реабілітації «Глорія» Запорізької обласної ради, третя особа ОСОБА_2, про визнання наказу про зміну умов трудового договору неправомірним, покладення обовязку поновити попередні умови праці, стягнення моральної шкоди - залишити без руху.

Повідомити ОСОБА_1, що до 29.10.2015 року йому необхідно усунути вказані недоліки та розяснити йому, що інакше заява буде вважатися неподаною та буде повернута.

Суддя: Т.В. Стріжакова

19.10.2015