Справа № 635/9069/15-ц
Провадження № 2/635/4005/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 грудня 2015 року

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Токарєвої Н.М.,

при секретарі Браварець К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Покотилівка Харківського району Харківської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Коротичанської селищної ради Харківського району Харківської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач просить суд ухвалити рішення, згідно якому визнати за ним право власності на житловий будинок загальною площею 48,80 кв.м., житловою площею 38,00 кв.м. з господарськими будівлями та спорудами: вигрібною ямою літ. «Е», сараєм літ. «В», сараєм літ. «Г», погрібом літ. «П», сараєм літ. «Д», літньою кухнею літ. «Л», сходами «л», вбиральнею літ. «З», огорожею літ. № 1 - № 3, колодязем літ. «к», розташованих в сел. Коротич по вул. Криничній, № 5 , в порядку спадкування за законом, після смерті батька ОСОБА_2, померлого 28 травня 2015 року.

Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що оформити свої спадкові права в нотаріальній конторі не має можливості в звязку з тим, що, згідно довідки Комунального підприємства «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» № 772 від 25.11.2015р., за архівними матеріалами реєстраційної справи, станом на 31.12.2012 р., право приватної власності на житловий будинок літ. «А-1» по вул. Криничній № 5 в сел. Коротич Харківського району Харківської області, було зареєстроване в цілому за ОСОБА_3 (спадкодавцем) на підставі Свідоцтва про право власності, виданого виконкомом Коротичанської селищної ради 07.06.1966р. В матеріалах архівної справи перебуває Свідоцтво право на спадщину, видане Другою держнотконторою Харківського району від 11.04.1987р., реєстр № 557, згідно якого спадкоємцем майна ОСОБА_3, яке складається з житлового будинку - 38%, частина яка залишилася від пожежі, являється його син ОСОБА_2 (Позивач по справі), але право власності у звязку з не наданням даного документу в бюро технічної інвентаризації Харківського району Харківської області не переоформлено.

Також, при розгляді матеріалів справи з технічної інвентаризації встановлено, що зареєстрований в бюро будинок літ. «А-1» знесено, а на даній земельній ділянці, в 1985 році, було побудовано новий житловий будинок літ. «Б-1», але право власності на нього бюро технічної інвентаризації не оформлено.

Вищевикладені обставини спонукали Позивача звернутися до суду з відповідним позовом для захисту своїх цивільних прав.

Позивач в судове засідання не зявився, але надав до суду заяву, згідно якої просить справу розглядати за його відсутністю, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.31).

Представник Коротичанської селищної ради Харківського району Харківської області в судове засідання не зявився, але надав до суду лист, згідно якого просив справу розглядати за відсутністю представника селищної ради та проти позовних вимог Позивача селищна рада не заперечує (а.с.28).

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно до вимог ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Стаття 57 ЦПК України передбачає, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін та інших обставин, що мають істотне значення для вирішення справи.

У відповідності до вимог ст. 60 ЦПК України, кожна із сторін зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Вимогами ст. 61 ЦПК України визначені підстави звільнення від доказування. Обставини, визнані сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній,господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що батьки позивача ОСОБА_2 та ОСОБА_4 знаходилися в зареєстрованому шлюбі з 31 липня 1964 року, що підтверджується копією Свідоцтва про шлюб МГ № 040644, виданого 31 липня 1964 року Олександрівською сільською радою Щучинського району (а.с.6).

26 грудня 2011 року померла мати позивача ОСОБА_4, що підтверджується копією Свідоцтва про смерть серії І-ВЛ № 502489, виданого повторно 02 червня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського районного управління юстиції у Харківській області (а.с.7).

28 травня 2015 року помер батько позивача ОСОБА_2, що підтверджується копією Свідоцтва про смерть серії I-BJI № 502229, виданого 02 червня 2015 року Виконавчим комітетом Коротичанської селищної ради Харківського району Харківської області (а.с.8).

Після смерті батька позивача ОСОБА_2 залишилося спадкове майно, яке складається з житлового будинку, господарських будівель та споруд, розташованих за адресою: сел. Коротич вул. Кринична, б. 5, що підтверджується копією технічного паспорту на будинок, виготовленого 20.11.2015р. та копією довідки комунального підприємства «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» № 772 від 25.11.2015р. (а.с.9-13, 14).

Позивач є єдиним спадкоємцем на залишену після смерті батька ОСОБА_2 спадщину та спадщину прийняв, оскільки у встановлений законом шестимісячний строк подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, що підтверджується копією витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі за № 40819193 від 02.07.2015р. та повідомленням Другої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області від 23.12.2015р. за № 1797/01-16 (а.с.30).

Згідно довідки Комунального підприємства «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» № 772 від 25.11.2015р., за архівними матеріалами реєстраційної справи, станом на 31.12.2012р., право приватної власності на житловий будинок літ. «А-1» по вул. Криничній № 5 в сел. Коротич Харківського району Харківської області, було зареєстроване в цілому за ОСОБА_3 (спадкодавцем) на підставі Свідоцтва про право власності, виданого виконкомом Коротичанської селищної ради 07.06.1966р. В матеріалах архівної справи перебуває Свідоцтво право на спадщину, видане Другою держнотконторою Харківського району від 11.04.1987р., реєстр № 557, згідно якого спадкоємцем майна ОСОБА_3, яке складається з житлового будинку - 38%, частина яка залишилася від пожежі, являється його син ОСОБА_2 (батько Позивача), але право власності у звязку з не наданням даного документу в бюро технічної інвентаризації Харківського району Харківської області не переоформлено (а.с.14).

У відповідності до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадку входять всі права та обов'язки, які належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини.

Згідно ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Право на спадок виникає в день відкриття спадку відповідно до вимог ст. 1223 ЦК України.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до листа Державного комітету із будівництва, архітектури і житлової політики України від 23.03.1999р. № 12/5-126 «Про оформлення права власності на обєкти нерухомості, на які відсутні акти введення в експлуатацію» вимоги про акти введення в експлуатацію розповсюджуються на обєкти нерухомості, які зведені після 05.08.1992р., тому в даному випадку акт введення в експлуатацію не є обовязковим.

До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом.

Відповідно до листа ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013р. № 24-753/04-13 аркуш 20, по обєктах, що збудовані до 05 серпня 1992 року, тобто до прийняття постанови КМУ від 05 серпня 1992 року № 449, якою встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним із документів є висновок про технічний стан будинку (будівлі), що складається БТІ. Виходячи зі змісту наведених нормативних актів, громадяни, які збудували житлові будинки до 05 серпня 1992 року, могли за умови прийняття їх в експлуатацію відповідними комісіями отримати правовстановлюючі документи на будинок, навіть якщо його споруджено самовільно (самочинно) на земельній ділянці, яка перебуває в їх законному користуванні або у приватній власності. За наявності відповідних доказів судами може визнаватися право власності в порядку спадкування на мирні будинки, збудовані до 05 серпня 1992 року, на які спадкодавцем не було отримано правовстановлюючі документи.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне визнати за Позивачем право власності в порядку спадкування за законом, оскільки спірний житловий будинок входить до спадкової маси та не являється самочинним майном, а Позивачем були виконані всі вимоги закону щодо прийняття спадщини.

Судові витрати у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України, суд залишає за рахунок Позивача.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 209, 212, 214-215, 218, 256 ЦПК України, ст.ст. 1216, 1264, 1268 ЦК України, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності житловий будинок літ. «Б-1» з прибудовою літ. «Б1-1», тамбуром літ. «б», загальною площею 48,80 кв.м., житловою площею 38,00 кв.м. з господарськими будівлями та спорудами: вигрібною ямою літ. «Е», сараєм літ. «В», сараєм літ. «Г», погрібом літ. «П», сараєм літ. «Д», літньою кухнею літ. «Л», сходами «л», вбиральнею літ. «З», огорожею літ. № 1 - № 3, колодязем літ. «к», розташованих в сел. Коротич по вул. Криничній, № 5 , в порядку спадкування за законом, після смерті батька ОСОБА_2, померлого 28 травня 2015 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Харківської області через Харківський районний суд Харківської області.

Суддя: Н.М. Токарєва