Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

13 січня 2015 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Жарікова О. В. ,

при секретарі - Гавриш О. П.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Білій Церкві, в залі суду № 3 справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3, яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловою площею,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловою площею, мотивуючи тим, що вона являється власником житлового будинку з господарськими та побутовими спорудами під АДРЕСА_1, Білоцерківського району, Київської області, в якій зареєстрований відповідач - ОСОБА_2 та який з 20 січня 2014 року не проживає в указаному будинку, всі обов'язки, які випливають з утримання будинку виконує лише вона. Позивач просить суд визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням - будинком АДРЕСА_1, Білоцерківського району, Київської області.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 17.12.2014 року за клопотанням позивача було залучено до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - ОСОБА_3, яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4.

В відкритому судовому засіданні позивач підтримала заявлений позов в повному обсязі, та просила його задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про місце, день та час розгляду справи повідомлений належним чином, за місцем реєстрації, причини неявки суду не відомі, а тому суд, з урахуванням думки позивача, третьої особи, згідно ст.ст. 224, 225 ЦПК України, вважає за можливе провести заочний розгляд справи.

Третя особа не заперечувала проти задоволення вказаного позову.

Заслухавши пояснення позивача, третьої особи, свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Так, судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 являлася власником будинку АДРЕСА_1, Білоцерківського району, Київської області. Даний будинок вона придбала - купила у Сухоліської сільської ради, що підтверджується копією договору купівлі-продажу від 31.07.1991 року, відповідно до якого вона придбала жилий будинок під АДРЕСА_1, Білоцерківського району, Київської області у Сухоліської сільської ради, даний договір посвідчено секретарем виконкому Сухоліської сільської ради народних депутатів Сухомлин М.Б., та зареєстровано в реєстрі за № 48. Відповідно до копії договору дарування частки житлового будинку від 04.08.2012 року посвідченого приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області ОСОБА_6 та який зареєстровано в реєстрі за № 817 встановлено, що ОСОБА_1 подарувала 1/2 частки вказаного житлового будинку ОСОБА_4, від імені якого як законний представник діяла його мати ОСОБА_3. ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 на даний час являється неповнолітнім, що підтверджується матеріалами справи. На реєстраційному обліку в зазначеному будинку значаться відповідач - ОСОБА_2, сини позивача - ОСОБА_7 та ОСОБА_8, мати позивача - ОСОБА_9, сестра позивача - ОСОБА_3, племінник позивача - ОСОБА_4, що підтверджується поясненнями позивача, третьої особи та довідкою № 455 від 17.09.2014 року Сухоліської сільської ради, Білоцерківського району, Київської області. Згідно довідки № 440 від 10.09.2014 року, виданої Сухоліською сільською радою, Білоцерківського району, Київської області встановлено, що громадянин ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 дійсно зареєстрований та на даний час не проживає за адресою: АДРЕСА_1.

Судом встановлено, що відповідач з січня місяця 2014 року, тобто більше шести місяців не проживає в спірному будинку, вказане житло відповідач не утримує, оплатою житлового приміщення та комунальних послуг не займається, що підтверджується поясненнями позивача, третьої особи та свідків ОСОБА_10, ОСОБА_11. Оплатою комунальних послуг спірного будинку займаються лише позивач та третя особа. Відповідач ОСОБА_2 - бувший співмешканець сестри позивача - ОСОБА_3, з яким вона проживала без реєстрації шлюбу. Відповідач в січні місяці 2014 року забрав всі свої речі з будинку та залишив будинок. Де проживає на даний час відповідач невідомо, що підтверджується поясненнями позивача, третьої особи, свідків.

Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 150 ЖК УРСР громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку) квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 156 ЖК УРСР члени сім'ї власника будинку (квартири) зобов'язані дбайливо ставитися до жилого будинку (квартири). Повнолітні члени сім'ї власника зобов'язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і прибудинкової території по проведенню ремонту.

Згідно ст. 71 ЖК УРСР, особа втрачає право на користування житловим приміщенням у разі відсутності її без поважних на то причин понад шести місяців у даному житловому приміщенні.

Згідно ст. 72 ЖК УРСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, і такими що підлягають задоволенню, оскільки факт не проживання відповідача у спірному житловому приміщенні більше шести місяців, підтвердився під час судового розгляду справи. Відповідач безпричинно не проживає в спірному будинку та не користується вказаним спірним житловим приміщенням, його утриманням не займається, не сплачує комунальні послуги, і тому він втратив право на користування ним.

Відповідно до ст. 79, 88 ЦПК України, підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача, понесені нею судові витрати, а саме: 243 грн. 60 коп. судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст. 71, 72, 150, 156 ЖК УРСР, ст. 319, 321, 391 ЦК України, ст. 10, 60, 79, 88, 212-215, 224, 225, 228, 296 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що втратив право на користування житловою площею будинку АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1, понесені нею судові витрати - 243 грн. 60 коп., сплаченого судового збору.

Рішення може бути переглянуте Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана до суду протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. У цьому разі строк, протягом якого розглядалася заява, не включається до строку на апеляційне оскарження рішення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.

Суддя О. В. Жарікова