Справа № 755/4987/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне рішення)

"21" квітня 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Катющенко В.П.

при секретарі - Нестеровському Б.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, який діє в своїх інтересах та в інтересах своїх неповнолітніх дітей ОСОБА_10 та ОСОБА_4 ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_2 ОСОБА_7 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1, звернулася до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: визнати ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_10, ОСОБА_4 ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_2 ОСОБА_7 такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1; судові витрати покласти на відповідачів.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що спірна житлова квартира АДРЕСА_1 є її власністю, оскільки була приватизована нею в рівних долях з її покійним чоловіком ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_9 року. В подальшому, частина квартири після смерті чоловіка була успадкована нею. Вона, її онук ОСОБА_9, а також відповідачі ОСОБА_2 (її онука), ОСОБА_3 (чоловік її онуки), який також діє в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_4 (її правнука), ОСОБА_10 (її правнука), а також ОСОБА_6 (її онук), ОСОБА_2 (її онук) зареєстровані за вказаною адресою. Відповідачі являються її родичами, оскільки є прямими нащадками її доньки, а сама донька проживає в одній із країн Африки - Камеруні. Відповідачі починаючи з 2008 року прописувались на житловій площі, оскільки їм потрібна була прописка, враховуючи, що вони не народились в Україні, а тут в Києві працювали на ринку. Після народження дітей ОСОБА_4, ОСОБА_10, їх теж десь потрібно було прописати, а так як відповідачі проживали на зйомних квартирах, вона змушена була реєструвати їх у своїх квартирі. ОСОБА_2 (її онука), ОСОБА_3 чоловік її онуки), який також діє в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_4 (її правнука), ОСОБА_10 (її правнука), ніколи не проживали в спірній квартирі. В спірній квартирі проживали до 02 вересня 2013 року тільки ОСОБА_6 (її онук) та ОСОБА_2 (її онук). З нею періодично проживає тільки її онук ОСОБА_9, який щоденно навідується до неї, доглядає за нею, забезпечує її усім необхідним: продуктами, прибирання в квартирі і оплата комунальних послуг, а також кожні вихідні знаходиться з нею. Після того, як кількість прописаних осіб в її квартирі збільшилась, вона зрозуміла, що це неодмінно впливає на розмір сплати за комунальні послуги. Вирішити питання про їх виписку з квартири неможливо, оскільки відповідачі наразі проживають за кордоном та в Україні не живуть, окрім ОСОБА_6 і ОСОБА_2, які проживають в зйомних квартирах на території України.

Позивач в судове засідання не з'явилася, представник позивача подав до суду заяву, з проханням розглядати справу за відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечує.

Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про день, час та місце судового розгляду повідомлялися належним чином, суд про причини неявки не повідомили.

Відповідно до ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність позивача, представника позивача, відповідачів, та за згодою представника позивача постановити заочне рішення.

У відповідності до ч.2 ст. 197 Цивільного процесуального кодексу України, у зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до наступного.

Як вбачається з свідоцтва про право власності на житло від 15 квітня 1993 року, виданого Комітетом по оренді та приватизації комунального майна Дарницького району, квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності гр. ОСОБА_8 та членам його сім'ї ОСОБА_1 у рівних долях (а.с. 9).

ІНФОРМАЦІЯ_9 року ОСОБА_8 помер.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 16 лютого 2008 року, спадкоємцем ? частина квартири АДРЕСА_1, яка належала гр. ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_9 року є його дружина - ОСОБА_1 (а.с.10).

Згідно інформаційної довідки № 46806 від 04 лютого 2014 року, ? частина квартири АДРЕСА_1 зареєстрована за ОСОБА_1, інша ? частина квартири - за ОСОБА_1 (а.с.12).

Відповідно до довідки форми № 3, виданої 20 серпня 2014 року Житловою ремонтно-експлуатаційною організацією № 403, у квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 - з 1962 року; ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 - з 2008 року; ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_3 - з 2008 року; ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 - з 2008 року; ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5 - з 2009 року; ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6 - з 2010 року; ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_7 - з 2012 року; ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_8 - з 2014 року (а.с.13).

Відповідно до ч. 1 ст. 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ч. 2 ст. 319 Цивільного кодексу України, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

За вимог ч.2 ст. 405 Цивільного кодексу України, член сім`ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Як вбачається з акту свідчень сусідів-мешканців будинку АДРЕСА_1 від 27 вересня 2013 року, складеного сусідами ОСОБА_11, ОСОБА_12 та затвердженого начальником ЖРЕО № 416, в квартирі АДРЕСА_1, ОСОБА_6, 1985 року народження, ОСОБА_2, 1984 року народження, ОСОБА_3, 1977 року народження, ОСОБА_2, 1979 року народження, ОСОБА_4, 2010 року народження не проживають з 02 вересня 2013 року та їх особистих речей в квартирі немає (а.с.14).

Згідно акту свідчень сусідів мешканців будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_11, ОСОБА_12 від 27 листопада 2013 року та затвердженого начальником ЖРЕО № 416, в квартирі АДРЕСА_1, ОСОБА_6, 1985 року народження, ОСОБА_2, 1984 року народження, ОСОБА_3, 1977 року народження, ОСОБА_2, 1979 року народження, ОСОБА_10, 2008 року народження і ОСОБА_4, 2010 року народження не проживають з 02 вересня 2013 року та їх особистих речей в квартирі немає (а.с.15).

Вказані відомості також підтверджуються актом свідчень сусідів мешканців будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13 від 22 січня 2014 року, актом свідчень сусідів мешканців будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13 від 26 березня 2014 року, актом свідчень сусідів мешканців будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_11, ОСОБА_12 від 20 березня 2015 року (а.с. 16-17, 37).

Крім того, відповідно до листа-відповіді Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві від 15 квітня 2014 року № 48/4235, заяв від гр. ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_10, ОСОБА_6, ОСОБА_2 стосовно чинення їм перешкод в користуванні квартирою, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 до Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві не надходило (а.с. 34).

Відповідно до ст. 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

З огляду на вищевикладене, враховуючи не проживання відповідачів за місцем реєстрації тривалий час, позовні вимоги ОСОБА_1 щодо визнання ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_10, ОСОБА_6, ОСОБА_2 такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

В порядку ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_6 та ОСОБА_2 на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 60,90 гривень з кожного.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 319, 391, 405 Цивільного кодексу України, ст.ст. 10, 58, 60, 197, 208, 209, 212-215, 218, 224-228, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, який діє в своїх інтересах та в інтересах своїх неповнолітніх дітей ОСОБА_10 та ОСОБА_4 ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_2 ОСОБА_7 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_4 ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_2 ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5 такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 60 (шістдесят) гривень 90 (дев'яносто) копійок.

Стягнути з ОСОБА_3, який діє в своїх інтересах та в інтересах своїх неповнолітніх дітей ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_4 ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 60 (шістдесят) гривень 90 (дев'яносто) копійок.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 60 (шістдесят) гривень 90 (дев'яносто) копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 ОСОБА_7 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 60 (шістдесят) гривень 90 (дев'яносто) копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: