АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М. КИЄВА
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/5101/15 Доповідач у суді апеляційної інстанції: Волошина В.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2015 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого Волошиної В.М.

Суддів Немировської О.В., Слюсар Т.А.

при секретарі Круглик В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 - представника ОСОБА_5 акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» на заочне рішення Солом′янського районного суду м. Києва від 26 листопада 2014 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5 акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія», третя особа: ОСОБА_7 про стягнення суми страхового відшкодування.

Заслухавши доповідь судді Волошиної В.М., перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи скарги, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2014 року ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5 акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія», третя особа: ОСОБА_7 про стягнення суми страхового відшкодування, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 18.03.2014 сталася дорожньо- транспортна пригода в якій було пошкоджено належний йому автомобіль марки «Мітсубісі» д.н.з. НОМЕР_4. Вказана дорожньо- транспортна пригода сталася з вини водія автомобіля марки«MAN» д.н.з. і НОМЕР_5 ОСОБА_7, відповідальність якого згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АС/6096530 була застрахована в AT «УОСК». У відповідності до вимог Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» він та ОСОБА_7 18.03.2014 повідомили страховика про дорожньо-транспортну пригоду. Також ним було надано страховику всі необхідні документи для прийняття рішення про виплату страхового відшкодування. Разом з цим відповідач в порушення вимог закону в десятиденний строк огляд автомобіля «Мітсубісі» д.н.з. НОМЕР_4 не провів та листом від 25.06.2014 №5654 повідомив позивача про прийняття рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування. Враховуючи викладене просив задовольнити його вимоги та стягнути з ОСОБА_5 акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» на його користь страхове відшкодування у розмірі 38 226,00 грн.

Заочним рішенням Солом′янського районного суду м. Києва від 26 листопада 2014 року стягнуто з ОСОБА_5 акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» на користь ОСОБА_6 суму страхового відшкодування в розмірі 37226,00 грн., витрати на оплату судового збору в сумі 372,26 грн., а всього - 37598,26 грн. В задоволенні інших позовних вимог - відмовлено.

Ухвалою Солом′янського районного суду м. Києва від 27 січня 2015 року заяву відповідача ОСОБА_5 акціонерного товариства «Українська охоронно- страхова компанія», подану його представником за довіреністю ОСОБА_4, про перегляд заочного рішення суду від 26.11.2014 року у справі за №760/21613/14-ц за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5 акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія», третя особа: ОСОБА_7, про стягнення суми страхового відшкодування - залишено без задоволення.

Не погоджуючись з ухваленим рішенням суду першої інстанції представник відповідача подав апеляційну скаргу в загальному порядку.

В апеляційній скарзі представник відповідача порушує питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 у повному обсязі, мотивуючи тим, що рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що судом першої інстанції не враховано, що страховою компанією направлено до місцезнаходження пошкодженого майна Позивача, експерта ОСОБА_8, яким було встановлено факт відмови Позивача надати для огляду автомобіль марки «MITSUBISHI», реєстраційний номер НОМЕР_4. Дане підтверджується поясненнями від 10.04.2013 (копія якого міститься у матеріалах справи). Відповідно до пункту 37.1.3. частини 37.1. статті 37 Закону: «Підставою дія відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної витати) є: 37.1.3. невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов'язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди». Все це позбавило можливості страховика встановити розмір заподіяної шкоди.

У судовому засіданні позивач та його представник ОСОБА_9 заперечували проти доводів апеляційної скарги. Відповідач та третя особа: ОСОБА_7 в судове засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи судом повідомлені у встановленому законом порядку. У відповідності до вимог статті 74, 305 ЦПК України неявка сторінабо інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи, а тому колегія суддів вважає можливим слухати справу у їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 18.03.2014 з вини ОСОБА_7, який керував автомобілем «MAN» д.н.з. НОМЕР_5, сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої пошкоджено автомобіль «Мітсубісі», д.н.з. НОМЕР_4, належний на праві власності позивачу ОСОБА_6

Протиправність та винність дій ОСОБА_7, які полягали у порушення п. 13.1. ПДР України, встановлені постановою Оболонського районного суду м. Києва від 16.04.2014 року, якою відповідача ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено стягнення у виді штрафу.

Внаслідок ДТП автомобілю «Мітсубісі» д.н.з. НОМЕР_4 завданні механічні пошкодження, чим спричинено матеріальну шкоду позивачу.

На час скоєння дорожньо-транспортної пригоди 18.03.2014 третя особа: ОСОБА_7 мав чинний поліс страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АС/6096530 AT «УОСК» з встановленим лімітом відповідальності страховика в розмірі 50 000,00 грн. та франшизою - 1 000,00 грн.

Позивач відповідно до положень п.п. 33.1.4. Закону №1961-IV повідомив страховика AT «УОСК» про настання дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідач вимог п. 34.1 Закону №1961-IV не виконав, свого представника для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків не направив.

За змістом п. 34.3 Закону №1961-IV, якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з'явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).

Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження з визначення матеріального збитку від 28.03.2014, проведеного за заявою позивача ФОП ОСОБА_10, вартість відновлювального ремонту автомобіля «Мітсубісі» д.н.з. НОМЕР_4 складає 37 679,53 грн.

31.03.2014 між позивачем та ТОВ «Пассаж-Авто» укладено договір про надання послуг з проведення технічного обслуговування, ремонту та інших послуг автомобіля «Мітсубісі»д.н.з. НОМЕР_4. Згідно акту прийому-передачі виконаних робіт від 12.04.2014 загальна вартість автозапчастин і виконаних робіт склала 38 226,00 грн., без ПДВ.

Статтею 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до страхових сум відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно ст. 29 Закону № 1961-IV у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Листом від 25.06.2014 №5654 AT «УОСК» повідомило позивача про прийняття рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування. При цьому дане рішення відповідач мотивував тим, що позивачем недотримано вимог п. 33.3 Закону №1961-IV щодо збереження транспортного засобу «Мітсубісі» д.н.з. НОМЕР_4 у стані, в якому він знаходився після ДТП, а також ненадання вказаного транспортного засобу для огляду, що призвело до неможливості страховика встановити обставини ДТП та розмір заподіяної шкоди.

Частково задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_6, суд першої інстанції виходив із того, що рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування прийнято позивачем необгрунтовано, оскільки неможливість встановити обставини ДТП та розмір заподіяної шкоди за даних фактичних обставин справи є наслідком бездіяльності страховика AT «УОСК».

При визначенні розміру відшкодування матеріальної шкоди, що підлягає стягненню на користь позивача зі страхової компанії, судом враховані положень статті 22 Закону №1961-IV щодо лімітів відповідальності страховика та правомірно зменшено суму страхового відшкодування на суму франшизи.

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду першої інстанції зроблений на підставі повного та об'єктивного дослідження наданих сторонами доказів та в повній мірі відповідають вимогам закону.

Доводи апеляційної скарги представника відповідача про те, що позивач відмовився надати для огляду автомобіль, що позбавило можливості страховика встановити розмір заподіяної шкоди спростовуються письмовими доказами, які містять в матеріалах справи. Так, згідно п. 34.1 Закону №1961-IV протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Встановлено, що позивач відповідно до положень п.п. 33.1.4. Закону №1961-IV повідомив страховика AT «УОСК» про настання дорожньо-транспортної пригоди 18 березня 2014 року. Факт відмови надати пошкодженого транспортного засобу на огляд зафіксовано одноособово у пояснювальній оцінювачем ОСОБА_8 лише 10 квітня 2014 року (а.с. 71). Таким чином, на порушення пункту 34.1 Закону № 1961-IV страхових свого представника для визначення страхового випадку та розміру збитків не направив протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду. У такому випадку потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду відповідає вимогам закону, зібраним доказам, обставинам справи і підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів ,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - представника ОСОБА_5 акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» - відхилити.

Заочне рішення Солом′янського районного суду м. Києва від 26 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий:

Судді: