АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2015 року м. Дніпропетровськ

27 жовтня 2015 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого Красвітної Т.П.

суддів: Ремеза В.А., Свистунової О.В.

при секретарі Безрукавому Є.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу по апеляційній скарзі Приватного акціонерного товариства Страхова компанія "Юнівес" на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 листопада 2014 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства Страхова компанія "Юнівес" про стягнення страхового відшкодування, -

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2014 року позивач звернувся до суду з даним позовом посилаючись на те, що 13 квітня 2014 року за участю автомобіля «Тойота Авенсіс», реєстраційний номер НОМЕР_1, який належить позивачеві на праві власності, під його керуванням сталася дорожньо-транспортна пригода, а саме попадання транспортного засобу в яму, в результаті чого автомобіль позивача отримав механічні пошкодження. 29.11.2013 року між ПрАТ «Страхова компанія «ЮНІВЕС» та ОСОБА_2 було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту КАСКО №270/А/13/ДП, яким застраховано автомобіль «Тойота Авенсіс», реєстраційний номер НОМЕР_1, що є предметом застави в ПАТ АВ «Укргазбанк», згідно кредитного договору №199/03/9-2012/4 від 23.05.2012 року. Предметом договору страхування є майнові інтереси, пов'язані з володінням, користування і розпорядженням вищевказаним транспортним засобом. Страхова сума складає 220000,0 грн. 22.04.2014 року ОСОБА_2 письмово повідомив страховика про настання страхового

випадку, у відповідності до умов договору страхування. Відповідно до рахунку ТОВ «ОСОБА_3 ЛТД» №АМ 10491 від 22.04.2014 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля «Тойота Авенсіс», реєстраційний номер НОМЕР_2, склала 58166,62 грн. 14.05.2014 року відповідачем було направлено лист на адресу ПАТ АБ «Укргазбанк»

щодо визначення способу здійснення виплати страхового відшкодування. 19.05.2014 року ПАТ АБ «Укргазбанк» надав відповідь щодо здійснення виплати на рахунок СТО, що здійснюватиме відновлювальний ремонт та було узгоджено орієнтовану суму страхового відшкодування в розмірі 43273 грн. 53 коп. 22.05.2014 року ПрАТ «Страхова компанія «ЮНІВЕС» здійснило виплату частини страхового відшкодування в розмірі 43273 грн. 53 коп. на рахунок ТОВ «ОСОБА_3, ЛТД». 17.06.2014 року, у зв'язку з неповною виплатою страхового відшкодування, було проведено додатковий огляд автомобіля за участю представника СТО, судового експерта та ОСОБА_2 Представник відповідача був повідомлений, але не з'явився. За результатами додаткового огляду автомобіля, комісією було підтверджено необхідність заміни рульового механізму з тягами в зборі, про що складний акт. Під час ремонту пошкодженого автомобіля було виявлено скриті дефекти рульової рейки, яка підлягає лише заміні. За результатами виявленого дефекту було складено додатковий рахунок ТОВ фірми «ОСОБА_3 ЛТД» №СФ-рр-1220 від 14.07.2014 року на суму 15455 грн. 93 коп., що підлягає відшкодуванню відповідачем. Таким чином, сума страхового відшкодування складає: недоплачена сума страхового відшкодування в розмірі 14895 грн. 09 коп., вартість заміни рульової рейки в розмірі 15455 грн. 93 коп., а всього 30351 грн. 02 коп., що

відповідачем не відшкодовано. Тому позивач просив суд стягнути з відповідача суму

страхового відшкодування в розмірі 30351 грн. 02 коп. та моральну шкоду, яку він оцінює

в 10000,0 грн.

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 листопада 2014 року позовні вимоги задоволені частково та стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія "Юнівес" на користь ОСОБА_2 суму страхового відшкодування в розмірі 30351 грн. 02 коп., судовий збір в розмірі 303 грн. 51 коп., а всього - 30654 грн. 53 коп. В задоволенні решти позовних вимог вдмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ «Страхова компанія «Юнівес» посилається на неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, у звязку з чим ставить питання про скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення, виходячи з наступного.

Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що 19 квітня 2014 року за участю автомобіля «Тойота Авенсіс», реєстраційний номер НОМЕР_3, який належить позивачеві на праві власності, під його керуванням сталася дорожньо-транспортна пригода, а саме попадання транспортного засобу в яму на дорозі, в результаті чого автомобіль позивача отримав механічні пошкодження.

29.11.2013 року між ПрАТ «Страхова компанія «Юнівес» та ОСОБА_2 було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту КАСКО №270/А/13/ДП, яким застраховано автомобіль «Тойота Авенсіс», реєстраційний номер НОМЕР_3, що є предметом застави в ПАТ АБ «Укргазбанк», згідно кредитного договору №189/03/9-2012/4 від 23.05.2012 року. Предметом договору страхування є майнові інтереси, пов'язані з володінням, користування і розпорядженням вищевказаним транспортним засобом. Страхова сума складає 220000,0 грн.

22.04.2014 року ОСОБА_2 письмово повідомив страховика про настання страхового випадку, у відповідності до умов договору страхування. Згідно з п.п. 6.19 договору, страхове відшкодування на ремонт пошкодженого транспортного засобу перераховується на рахунок СТО, що здійснюватиме відновлювальний ремонт автомобіля.

Відповідно до рахунку ТОВ «ОСОБА_3 ЛТД» №АМ 10491 від 22.04.2014 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля «Тойота Авенсіс», реєстраційний номер НОМЕР_3, склала 58168 грн. 62 коп.

22.05.2014 року ПрАТ «Страхова компанія «Юнівес» здійснило виплату частини страхового відшкодування в розмірі 43273 грн. 53 коп. на рахунок ТОВ «ОСОБА_3 ЛТД», без урахування позицій 10, 17, 32-36, 43, 44 зазначених в рахунку ТОВ «ОСОБА_3 ЛТД» №АМ 10491 від 22.04.2014 року.

Згідно з протоколом (актом) огляду транспортного засобу від 25.04.2014 року, складеного аварійним комісаром ОСОБА_4, який в момент огляду автомобіля був представником Страхової компанії, в переліку пошкоджень автомобіля зазначені пошкодження лівої передньої двері, лівого заднього крила, кришки багажника по лівій кромці над ліхтарем пошкодженого ЛКП, що відповідає ремонтним роботам та заміні деталей, визначених в позиціях 10, 17, 32-36, 43, 44 рахунку ТОВ «ОСОБА_3 ЛТД» від 22.05.2014 року.

З урахуванням викладеного, місцевий суд дійшов правильного висновку про те, що недоплачена сума страхового відшкодування в розмірі 14895 грн. 09 коп. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

В протоколі (акті) огляду транспортного засобу від 25.04.2014 року зазначено, що в процесі ремонту можливе виявлення окритих дефектів. В п.2 приміток протоколу (акту) від 25.04.2014 року також зазначено, якщо під час ремонту будуть виявлені приховані пошкодження, про це слід повідомити страхову компанію з метою складання додаткового протоколу.

В результаті проведення ремонтних робіт, було виявлено скритий дефект у вигляді пошкодження рульової тяги, про що було складено акт додаткового огляду автомобіля від 17.06.2014 року комісією у складі представника СТО, судового експерта ОСОБА_5 та ОСОБА_2 Як зазначено в акті, представник ПрАТ «СК «Юнівес» був повідомлений належним чином, але для огляду автомобіля не з'явився.

14.07.2014 року було складено додатковий рахунок ТОВ фірми «ОСОБА_3 ЛТД» №СФ рр-1220 на суму 15455 грн. 93 коп. та позивачем на адресу відповідача надіслано заяву про доплату страхового відшкодування у зазначеному розмірі.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що позивач дотримався всіх умов, визначених договором страхування, протоколу (акту) огляду транспортного засобу від 25.04.2014 року, своєчасно повідомив страхову компанію про виявлені пошкодження, що підтверджується копіями телеграм, надісланих на адресу відповідача, при ньому виявлений скритий дефект є пошкодженням, завданими в наслідок даної ДТП, тому з відповідача підлягає стягненню сума в розмірі 15455 грн. 93 коп., що відносться до страхового відшкодування.

Згідно ст. 3 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", з відповідними змінами та доповненнями, обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Статтею 6 вказаного Закону передбачено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.

Згідно ч. 9.1 ст. 9 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.

Відповідно до ч. 36.2 ст. 36 вказаного Закону, страховик (МТСБУ) протягом 15

днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування, зобов'язаний: у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) або здійснити виплату страхового відшкодування. Протягом трьох робочих днів з дня прийняття відповідного рішення страховик (МТСБУ) зобов'язаний направити заявнику письмове повідомлення про прийняте рішення.

Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року N4 «Про судову практику в спорах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», спори про відшкодування заподіяної фізичній особі моральної (немайнової) шкоди розглядаються, зокрема: коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції або випливає з її положень; у випадках, коли встановлена відповідальність за заподіяння моральної шкоди; при порушенні зобов'язань, які підпадають під дію ЗУ «Про захист прав споживачів» чи інших законів, що регулюють такі зобов'язання і передбачають відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

У відповідності до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.04.1996 року №5 «Про практику розгляду цивільних прав за позовами про захист прав споживачів», відносини, що виникли із даного договору страхування, регулюються Законом України «Про захист прав споживачів».

Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам у їх сукупності, місцевий суд дійшов правильного висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо стягнення з відповідача на користь позивача недоплаченого страхового відшкодування у розмірі 30351 грн. 02 коп. (14895 грн. 09 коп. + 15455 грн. 93 коп.).

Доводи апелянта про те, що 14895 грн. 09 коп. не підлягають стягненню на користь позивача є безпідставними; факт сплати позивачем на рахунок ТОВ фірми «ОСОБА_3 ЛТД» вказаної грошової суми за заміну маточини передньої лівої, маточини задньої лівої, розбирання та збирання кришки багажника, зняття та встановлення ліхтаря, заклейки визначень, фарбування заднього лівого крила, фарбування кришки багажника, оплати за дві маточини підтверджується рахунком ТОВ «ОСОБА_3 ЛТД» №АМ 10491 від 22.04.2014 року. Дані ремонтні роботи відповідають характеру пошкоджень, які зафіксовані у відповідному, зазначеному вище, протоколі огляду пошкодженого транспортного засобу після ДТП, що відбулась 19.04.2014 року. Факт оплати позивачем на користь ТОВ 14895 грн. 09 коп. визнано представником відповідача у судовому засіданні в суді апеляційної інстанції, що стверджується журналом та звукозаписом процесу.

Доводи апелянта про те, що 15455,93 грн. не підлягають стягненню на користь позивача через невстановлення причинного зв»язку між страховим випадком та пошкодженням лівої рульової тяги є безпідставними та спростовуються висновком №1542-15 судової транспортно-трасологічної експертизи від 17.06.2015 року, що призначена у даній справі ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 10.03.2015 року.

Відповідно до висновку вказаної експертизи пошкодження лівої рульової тяги автомобіля «Тойота Авенсіс», реєстраційний номер НОМЕР_3, та представлених на дослідження елементів ходової частини могли утворитись при обставинах ДТП, які згідно матеріалів справи сталися 19.04.2014 року (а.с. 204 216).

Згідно рахунку ТОВ фірми «ОСОБА_3 ЛТД» №СФ рр-1220 від 14.07.2014 року позивачем сплачено на рахунок вказаного ТОВ за рейку рульову, заміну кермової рейки, перевірку розвалу та сходження передніх і задніх коліс, витратні матеріали - 15455 грн. 93 коп.; даний факт визнано представником відповідача у судовому засіданні в суді апеляційної інстанції, що стверджується журналом та звукозаписом процесу.

У листі ПАТ АБ «Укргазбанк» від 09.10.2015 року №513/1304/2015 вигодонабувач зазначає, що станом на 09.10.2015 року заборгованість позивача за кредитним договором від 23.05.2012 року складає 24593,76 грн., а, відповідно до умов договору страхування, страхове відшкодування на ремонт пошкодженого транспортного засобу перераховується на рахунок СТО, що здійснюватиме відновлювальний ремонт автомобіля.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги встановлення факту оплати особисто позивачем на рахунок СТО 30351 грн. 02 коп. (14895 грн. 09 коп. + 15455 грн. 93 коп.) за відновлювальний ремонт автомобіля; враховуючи, що вигодонабувач не вимагає сплати страхового відшкодування на власну користь, - колегія погоджується з висновком місцевого суду про те, що недоплачене страхове відшкодування у розмірі 30351 грн. 02 коп. підлягає стягненню з відповідача саме на користь позивача.

Крім того, місцевий суд обгрунтовано відмовив позивачу у стягненні моральної шкоди за відсутністю правових підстав, враховуючи зміст договору страхування та Закону України «Про захист прав споживачів».

Отже, наведені в апеляційній скарзі доводи зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 212 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, колегія дійшла висновку, що оскаржуване судове рішення ухвалено у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, тому підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства Страхова компанія "Юнівес" - відхилити.

Рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, протягом двадцяти днів може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді