Провадження №2/761/1544/2015
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(заочне)

15 травня 2015 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Макаренко І.О.

при секретарі Нечипорук А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Головне управління юстиції у м. Києві про розірвання договору довічного утримання, суд

в с т а н о в и в:

Позивачка звернулась до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 20 травня 2013 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений нотаріально посвідчений договір довічного утримання, згідно умов якого позивачка передала у власність відповідачу належну їй на праві приватної власності квартиру за адресою: АДРЕСА_1, а відповідачка зобов'язалася надавати позивачці довічно матеріальне забезпечення, а також усі види догляду (опікування), який включає в себе: забезпечення позивачки харчуванням, необхідним одягом, медикаментами та лікарськими засобами, надання медичної допомоги шляхом залучення кваліфікованих медичних працівників (лікарів, медичних сестер тощо), оплату за власний рахунок комунальних послуг, інших платежів, пов'язаних з проживанням в зазначеній квартирі відчужувача, надання будь-якої іншої допомоги, вчинення всіх необхідних дій щодо забезпечення її всіма засобами, предметами домашнього вжитку, речами, літературою тощо. Після укладення договору відповідачка почала ухилятися від виконання умов договору, у зв'язку з чим позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання договору довічного утримання.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги, викладені в заяві та просив їх задовольнити повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував.

Відповідачка у судове засідання не з'явилася, про причини неявки суд не повідомила, про день, час та місце розгляду справи повідомлена завчасно в установленому законом порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 20 травня 2013 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, укладений договір довічного утримання (догляду), посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Апатенко Мариною Анатоліївною та зареєстрований за реєстровим номером 1140 (а.с. 4-5).

Згідно п. 7 договору довічного утримання набувач зобов'язана надати ОСОБА_1 довічно матеріальне забезпечення, а також усі види догляду (опікування). Догляд (опікування) включає в себе: забезпечення ОСОБА_1 харчуванням, необхідним одягом, медикаментами та лікарськими засобами, надання медичної допомоги шляхом залучення кваліфікованих медичних працівників (лікарів, медичних сестер тощо), оплату за власний рахунок комунальних послуг, інших платежів, пов'язаних з проживанням в зазначеній квартирі ОСОБА_1, надання будь-якої іншої допомоги, вчинення всіх необхідних дій щодо забезпечення її всіма засобами, предметами домашнього вжитку, речами, літературою тощо. До обов'язків набувача також входить виконання додаткових доручень ОСОБА_1, необхідних для забезпечення останньої належним доглядом. Набувач зобов'язується безкоштовно забезпечувати ОСОБА_1 житлом у квартирі, яка їй передана за даним договором, довічно.

Відповідно до ст. 744 ЦК України за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов'язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно.

Згідно ст. 745 ЦК України договір довічного утримання укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню.

Відповідно до ст. 755 ЦК України договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду: на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов'язків, незалежно від його вини; на вимогу набувача.

Відповідно до ч. 1 ст. 756 ЦК України, у разі розірвання договору довічного утримання (догляду) у зв'язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов'язків за договором, відчужувач набуває право власності на майно, яке було ним передане, і має право вимагати його повернення.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Відповідно до п. 17 Договору довічного утримання договір може бути розірваний за рішенням суду на вимогу відчужувача або ОСОБА_1 у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов'язків, незалежно від його вини.

Згідно з положеннями ст. ст. 610, 614 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання); відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Особливості правової природи договору довічного утримання та положення ст.ст. 610, 614 ЦК України покладають на набувача обов'язок щодо доведення обставин належного виконання умов цієї угоди, при цьому не має правого значення наявність чи відсутність його вини у невиконанні договору, оскільки саме таке застереження містить ст.755 ЦК України, якою врегульовано підстави його припинення на вимогу відчужувача.

Позивач у позові обґрунтовує, що підставою для розірвання договору довічного утримання є невиконання відповідачем взятих на себе обов'язків, які передбачені договором довічного утримання.

Відповідач не виконав обов'язок щодо доведення обставин належного виконання умов договору довічного утримання (догляду), в судове засідання не з'явився, письмових пояснень та доказів, які б спростували твердження позивача не надав, що свідчить про наявність підстав, передбачених ч. 1 ст. 755 ЦК України для розірвання договору довічного утримання.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 60, 212-217 ЦПК України, ст.ст. 610, 614, 744, 745, 755, 756 ЦК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Головне управління юстиції у м. Києві про розірвання договору довічного утримання - задовольнити в повному обсязі.

Розірвати договір довічного утримання (догляду), укладений 20 травня 2013 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Апатенко Мариною Анатоліївною, зареєстрований за реєстровим номером 1140.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва протягом 10 днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: