УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Дем'яносова М.В.,

суддів: Коротуна В.М., Попович О.В.,

Парінової І.К., Ступак О.В.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до Новосанжарського РВ УМВС України у Полтавській області, Управління Державної казначейської служби України в Новосанжарському районі Полтавської області, Головного управління Державної казначейської служби України в Полтавській області, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, завданої бездіяльністю і неправомірними діями працівників Новосанжарського РВ УМВС України у Полтавській області, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення апеляційного суду Полтавської області від 10 червня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2014 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом, у якому просила стягнути з Головного управління Державної казначейської служби України в Полтавській області 5 тис. грн на відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями та бездіяльністю Новосанжарського РВ УМВС України в Полтавській області при перевірці матеріалів розслідування кримінальної справи щодо ОСОБА_4 за ст. 382 КК України за невиконання судового рішення, ухваленого на її користь.

Справа розглядалася судами неодноразово.

Рішенням Новосанжарського районного суду Полтавської області від 06 травня 2015 року позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто з Державного бюджету України за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунка на користь ОСОБА_3 на відшкодування моральної шкоди 1 218 грн.

Вирішено питання про судові витрати у справі.

Рішенням апеляційного суду Полтавської області від 10 червня 2015 року рішення Новосанжарського районного суду Полтавської області від 06 травня 2015 року скасовано, ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати рішення апеляційного суду, мотивуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права й неправильним застосуванням норм матеріального права, та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали цивільної справи та дослідивши доводи касаційної скарги, вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно із п. 9 ч. 2 ст. 16 та ч. ч. 2, 3 ст. 23 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із протиправною поведінкою щодо неї самої та у зв'язку із приниженням її честі, гідності, а також ділової репутації; моральна шкода відшкодовується грішми, а розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом з урахуванням вимог розумності і справедливості.

Відповідно до ч. 6 ст. 1176 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок іншої незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, відшкодовується на загальних підставах (ст. ст. 1166, 1167 ЦК України).

Згідно із ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно з ч. 1 ст. 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній особі незаконними рішеннями чи дією органу державної влади, відшкодовується Державою незалежно від вини цього органу.

Установлено, що на виконанні у відділі державної виконавчої служби Новосанжарського районного управління юстиції знаходиться виконавчий лист від 15 березня 2011 року, виданий у справі № 2-143 Новосанжарським районним судом про зобов'язання ОСОБА_4 передати ОСОБА_3 приміщення автопарку № 12, 14, приміщення гаража АДРЕСА_1 відповідно до плану-схеми, та повернення 59 голів свиней, переданих йому на виконання ухвали суду від 15 липня 2010 року про забезпечення позову.

18 березня 2011 року відкрито виконавче провадження та зобов'язано ОСОБА_4 виконати судове рішення у термін до 25 березня 2011 року, рішення не виконано.

11 квітня 2011 року до прокуратури Новосанжарського району надійшло подання Новосанжарського РУЮ про порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_4 за фактом невиконання рішення суду від 10 січня 2011 року за ознаками злочину, передбаченого ст. 382 КК України (а. с. 49).

Із 11 січня 2013 року у провадженні слідчого Новосанжарського РВ УМВС України в Полтавській області Ільченка О.В. перебуває кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України (умисне невиконання вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили, або перешкоджання їх виконанню), стосовно ОСОБА_4

Слідчим виносилися постанови про закриття кримінального провадження, які скасовувалися прокурором та ухвалами слідчого судді від 09 вересня, від 28 листопада, від 16 грудня 2013 року, оскільки були прийняті з відповідними порушеннями (а. с. 23‒ 28).

ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом, в якому просила з підстав, передбачених ст. ст. 16, 23, 1167, 1173 ЦК України, задовольнити її вимоги щодо відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями та бездіяльністю органу досудового розслідування.

За таких обставин, скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3, апеляційний суд обґрунтовано вказував на те, що судом безпідставно покладено відповідальність щодо відшкодування моральної шкоди на державу, а не на рахунок винної особи, оскільки позивач указувала на те, що шкода завдана їй бездіяльністю та неправомірними діями працівників Новосанжарського РВ УМВС України у Полтавській області, які не належать до суб'єктів відповідальності за завдану шкоду, спричинену органами державної влади. Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені ч. 1 ст. 1167 ЦК України, однак жодним судовим рішенням або постановою прокурора не встановлено бездіяльності та неправомірних дій працівників Новосанжарського РВ УМВС України в Полтавській області. Скасування рішення органу досудового розслідування, з яким не погодилася ОСОБА_3, та як наслідок такої незгоди - оскаржила їх у визначеному кримінальним процесуальним законом порядку до суду та прокуратури, не створює безумовних підстав для цивільної відповідальності органу досудового розслідування. Крім цього, наявність моральної шкоди не підтверджено відповідними доказами.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції в межах касаційної скарги перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Обставини справи досліджено повно, зібраним доказам надана оцінка.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права і порушення норм процесуального права при його ухваленні, які передбачені ст. ст. 338-341 ЦПК України як підстави для скасування судових рішень, та в основному зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновком суду по їх оцінці.

Керуючись ст. ст. 334, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення апеляційного суду Полтавської області від 10 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.В. Дем'яносов

Судді: В.М. Коротун

І.К. Парінова

О.В. Попович

О.В. Ступак