Справа № 405/6114/15-ц
УХВАЛА

"26" серпня 2015 р. суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда І.М. Шевченко, розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И Л А:

25.08.2015 року представник позивача ОСОБА_2 ОСОБА_1 звернувся в суд із заявою про забезпечення позову мотивуючи її тим, що між позивачем та відповідачкою ОСОБА_3 26.09.1999 року укладено шлюб. Через декілька років відповідач фактично укладає договір дарування та отримує в дарунок житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами в м. Кіровограді по провулку Зарічному, 4, де проживає в даний час подружжя. За час подружнього життя зусиллями позивача будинок приведено до ладу (відремонтовано крівлю, збудовано паркан, здійснено капітальний ремонт всередині помешкання та подвір»я), добудовано кімнати загальною площею 48 кв.м. Шлюб розірвано за рішенням суду, але сторони продовжували спільно проживати в будинку.

Відносини між сторонами поступово почали погіршуватись, відповідач має фінансові проблеми в середині серпня 2015 року вирішила продати будинок, вигнала позивача.

Посилається на вимоги статей 60, 62, 69 Сімейного кодексу України, статтю 235 ЦК України та на підставі частин 2,3 ст. 153 ЦПК України просить задовольнити заяву про забезпечення позову до подання позовної заяви з метою захисту своїх прав та інтересів і накласти арешт на житловий будинок, що знаходиться в м. Кіровограді по провулку Зарічному, 4.

Вивчивши матеріали заяви та справи, суд прийшов до висновку, що заява про вжиття заходів забезпечення позову підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 151 ЦК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову, частина 3 вказаної статті визначає, що забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року № 9, особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої пава при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Відповідно до вимог ч.4 ст. 151 ЦПК України за заявою заінтересованої особи суд може забезпечити позов до подання позовної заяви з метою запобігання порушенню права інтелектуальної власності.

При зверненні в суд із заявою про вжиття заходів забезпечення позову, представником позивача не надано доказів несумлінних дій відповідача, який за час розгляду справи може приховати майно, продати, знищити чи знецінити будинок, тощо. Позовна заява в суд не подана, суду не відомі підстави та предмет позову. Представником зазначено лише обґрунтоване припущення, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Крім того, заява про забезпечення позову подана представником позивача, який надав до заяви договір про надання правової допомоги від 25.08.2015 року, підпунктом а) п. 2.2 якого визначені права адвоката. Із наданого договору не вбачається право адвоката на підписання заяв від імені замовника.

З урахуванням викладеного заява про вжиття заходів забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 151-153, 293, 294 ЦПК України,-

У Х В А Л И Л А:

В задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову відмовити в повному обсязі.

Ухвала може бути до апеляційного суду Кіровоградської області через Ленінський районний суд м. Кіровограда шляхом подачі в 5-денний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда І. М. Шевченко