Справа № 522/4277/15-ц
Провадження № 2/522/5004/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2015 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді Кравчук Т.С.,

при секретарі Антонецькому С.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості шляхом визнання права власності на предмет іпотеки,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ПАТ «УкрСоцбанк» звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до відповідачки, у якому просить стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованість за Договором кредиту № 08-693/031-302 від 08.04.2008 року, в розмірі 181 448,88 доларів США за офіційним курсом НБУ на день винесення рішення по справі, шляхом визнання права власності на предмет іпотеки, а саме: нежилі підвальні приміщення, що розташовані за адресою: місто Одеса, АДРЕСА_1, загальною площею 123,6 кв.м, за Публічним Акціонерним Товариством «Укрсоцбанк», ціну встановити на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом, стягнути з відповідачки на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» судовий збір в сумі З 654,00 гривень (три тисячі шістсот п'ятдесят чотири грн. 00 копійок).

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та наполягав на задоволенні у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав, зазначив, що Приморським районним судом м. Одеси раніше розглядалась справа про стягнення боргу за тим же кредитним договором, рішенням суду позов ПАТ «УкрСоцбанк» було задоволено. Враховуючи, що рішення Приморського районного суду м. Одеси про стягнення коштів з ОСОБА_1 було проголошено у 2010 році представник відповідачки просить у задоволенні позову відмовити, так як позивачем пропущений строк позовної давності.

Суд, вивчив матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, вважає позов необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав

У судовому засіданні встановлено, що 08.04.2008 року між АКБ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 укладено Договір про надання не відновлювальної кредитної лінії № 08-693/031-302 (далі- Договір кредиту), відповідно до якого ПАТ «Укрсоцбанк» надав ОСОБА_1 у тимчасове користування грошові кошти на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання у сумі 95 000,00 доларів США за курсом НБУ на дату видачі, з порядком повернення заборгованості відповідно до п. 1.1. Договору кредиту, та кінцевим терміном повернення всієї заборгованості за Договором кредиту до 07 квітня 2018 року, зі сплатою 13,50 відсотків річних.

В якості забезпечення виконання зобов'язань за Договором кредиту, між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 08.04.2008 року було укладено Іпотечний договір (нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Гашовою В.В. за реєстровим № 3227 (надалі - Іпотечний договір), згідно з яким іпотекодавець передавла Банку в іпотеку нерухоме майно: нежилі підвальні приміщення, що розташовані за адресою: місто Одеса, АДРЕСА_1, загальною площею 123,6 кв.м.

Свої зобов'язання, визначені п. 3.1.1. Договору кредиту, Позивачем виконано належним чином в повному обсязі: Позичальнику відкрито позичковий рахунок в Одеській обласній філії ООФ АКБ «Укрсоцбанк» та перераховано суму коштів за Договором кредиту на рахунок Позичальника.

Пунктами 3.3.5., 3.3.6. Договору кредиту встановлено, що Позичальник зобов'язаний погашати Кредитору Кредит відповідно до п.п. 1.1., 3.3.15. цього Договору, сплачувати Кредитору проценти та комісії в строки, встановлені п.п. 2.4., 2.5. цього Договору.

Позичальником не виконуються умови Договору кредиту - порушуються строки повернення кредиту та сплати процентів.

Згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Неналежне виконання взятих на себе зобов'язань Позичальником призвело до виникнення простроченої заборгованості, яка станом на 24.02.2015 року згідно з розрахунком заборгованості становить 181 448,88 доларів США.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 01.10.2010 року по цивільній справі № 2-7282/10 за позовом ПАТ «УкрСоцбанк» в особі Одеської обласної філії АТ «УкрСоцбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості, позов ПАТ «УкрСоцбанк» в особі Одеської обласної філії АТ «УкрСоцбанк» задоволено, стягнуто заборгованість у розмірі 645 964,78 гривень та судовий збір.

Рішенням Апеляційного суду Одеської області від 06.03.2012 року рішення Приморського районного суду м. Одеси від 01.10.2010 року скасовано в частині стягнення солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 на користь ПАТ «УкрСоцбанк» заборгованості у розмірі 645 964,78 гривень та судових витрат у розмірі 1 143,06 грн. та в цій частині позову відмовлено. В іншій частині рішення залишено без змін.

Разом з цим, відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина 4 статті 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (статті 257 ЦК України).

Враховуючи, що рішення Приморського районного суду м. Одеси від 01.10.2010 року набуло чинності 06.03.2012 року, а позивач звернувся до суду з позовом 03.03.2015 року, то ним строк загальної позовної давності у три роки порушено не було, а тому клопотання представника відповідача про застосування строків позовної давності задоволенню не підлягає.

Відповідно до умов іпотечного договору від 08.04.2008 року п. 4.6. Іпотекодержатель за своїм вибором звертає стягнення на Предмет іпотеки в один із наступних способів:

4.6.1. на підставі рішення суду; або

4.6.2. на підставі виконавчого напису нотаріуса; або

4.6.3. шляхом передачі Іпотекодержателю права власності на Предает іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобов'язань в порядку, встановленому статтею 37 Закону України «Про іпотеку»; або

4.6.4. шляхом продажу Предмета іпотеки Іпотекодержателем від свого імені будь-якій особі-покупцеві на підставі договору купівлі-продажу в порядку, встановленому статтею 38 Закону України «Про іпотеку»; або

4.6.5. шляхом організації Іпотекодержателем продажу Предмета іпотеки через укладення договору купівлі-продажу Предмета іпотеки між Іпотекодавцем та відповідним покупцем в порядку, встановленому статтею 6 Закону України «Про іпотечне кредитування, операції з консолідованим іпотечним боргом та іпотечні сертифікати».

4.7. У разі звернення стягнення на Предмет іпотеки на підставі рішення суду, реалізація Предмета іпотеки здійснюються у спосіб, зазначений у відповідному рішенні суду, а саме;

4.7.1. шляхом продажу Предмета іпотеки Іпотекодержателем від свого імені будь-якій особі-покупцеві на підставі договору купівлі-продажу в порядку, встановленому статтею 38 Закону України «Про іпотеку»; або

4.7.2. або шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження.

Таким чином, сторонами на момент укладення договору іпотеки було встановлено порядок звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до ч. 1 статті 37 Закону України «Про іпотеку» Іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання.

При вивченні договору іпотеки від 08.04.2008 року судом встановлено, що сторонами не була передбачена процедура звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності за позивачем, а тому підстав для задоволення позову ПАТ «Укрсоцбанк» у суду не має.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості шляхом визнання права власності на предмет іпотеки - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня проголошення рішення суду.

Суддя: 27.10.2015