АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження: № 22ц/790/5550/15 Головуючий 1-ої інстанції - Глібко О.В.
Справа: № 644/3028/15-ц Доповідач - Івах А.П.
Категорія: договірні
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Івах А.П.,

суддів - Черкасова В.В., Пономаренко Ю.А.,

при секретарі - Каплоух Н.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Харківської обласної філії на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 03 червня 2015 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Харківської обласної філії до ОСОБА_2 про стягнення коштів,-

в с т а н о в и л а:

У березні 2015 року Публічне акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль» звернулося до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_2 грошових коштів у розмірі 12280,00 грн. шляхом списання з карткового рахунку НОМЕР_1.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що між ОСОБА_2 та АППБ «АВАЛЬ», що є правонаступником з усіма правами та обов'язками якого є Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», 23 вересня 200 року було укладено кредитний договір №014/02-1/1957-05.

Відповідно до умов даного кредитного договору, Банк зобов'язувався відкрити ОСОБА_2 кредитну лінію в розмірі 5278,00грн. на строк 36 місяців з 23.09.2005 р. по 23.09.2008 р.

Відповідно до п.3.3 кредитного договору та п. 1. додаткової угоди № 1 від 23.09.2005 р. остання уповноважила банк самостійно списувати суми чергових платежів за кредитом та плату за використання кредитних коштів зі свого карткового рахунку.

Відповідно до п. 3.3 кредитного договору банк самостійно повинен був списувати грошові кошти з зарплатного рахунку ОСОБА_2 на кредитний рахунок в погашення заборгованості за кредитом та відсотками за користування кредитом, виходячи з їх фактичного нарахування. Умови договору виконувалися обома сторонами до кінця квітня 2007 року.

З травня 2007 року грошові кошти з зарплатного рахунку припинили надходити на кредитний рахунок, проте почали повертатися знов на зарплатний. Як з'ясувалось в наступному, помилка відбулась з вини одного з працівників банку, який вводив в базу даних банку номери вхідного (зарплатного) рахунку та рахунку, на який мали надходити грошові кошти для-погашення кредиту. Таким чином, вбачається, що замість того щоб грошові кошти спрямовувалися на погашення кредитної заборгованості вони акумулювались на зарплатному рахунку.

Надходження грошей із зарплатної картки на кредитну карту в погашення заборгованості за кредитним договором відновилось лише 26.03.2009 р. після чого 49-тьма платежами до 01.04.2013 року включно банком була списана із зарплатного рахунку ОСОБА_2 і отримана в погашення заборгованості за кредитним договором сума в розмірі19250,00грн. Отже, необґрунтовано списана сума з зарплатного рахунку позивача на погашення кредитної заборгованості, з урахуванням внесених нею окремо грошових коштів та наявною заборгованістю за кредитним договором становила 12414, 15 грн..

14 травня 2014 року Орджонікідзевським районним судом м. Харкова задоволено позовну заяву ОСОБА_2 до ПАТ «Райффайзен банк Аваль» про розірвання кредитного договору № 014/02- 1/1957-05 від 23.09.2005 року. Стягнуто з АТ «Райффайзен Банк Аваль» на корись ОСОБА_2 відшкодування збитків 12280,00 грн., у відшкодування моральної шкоди 10000,00 грн., витрати за правову допомогу 2500,00 грн., а всього стягнуто 24 780,00грн. Стягнуто з АТ «Райффайзен банк Аваль» судові витрати в дохід держави в сумі 487,20 грн.

16.09.2014року апеляційним судом Харківської області апеляційну скаргу ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» задоволено частково. Рішення Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 15.05.2014р. змінено, ОСОБА_2 відмовлено у розірванні кредитного договору та відшкодуванні моральної шкоди у сумі 10000,00грн. В іншій частині рішення суду залишено без змін.

Таким чином, на виконання постанови Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві, яка винесена 15.01.2015 р. про відкриття виконавчого провадження по примусовому виконанню виконавчого листа № 2/644/1077/14, який видано 05.11.2014р. Орджонікідзевським районним судом м. Харкова про стягнення з АТ «Райффайзен Банк Аваль» на користь ОСОБА_2, банком відповідно до меморіальних ордерів №№ 35,340 з власних коштів, а саме з рахунку 28096284 було перераховано суму в розмірі 12 280,00грн. як відшкодування збитків та суму в розмірі 2 500,00грн. відшкодування витрат на правову допомогу в той час, коли сума в розмірі 12 280,00грн. знаходилась на відкритому рахунку ОСОБА_2, позовні вимоги.

На теперішній час на рахунку ОСОБА_2, (картковий рахунок НОМЕР_1, розрахунковий рахунок НОМЕР_2, ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», МФО 350589, ), відкритому у ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» обліковується сума в розмірі 12280,00 грн., яка як уже було зазначено, списувалась відповідно до умов кредитного договору № 014/02- 1/1957-05 від 23.09.2005р.але не надходила на погашення кредитної заборгованості, а поверталась на рахунок ОСОБА_2, позивач просив задовольнити позов, оскільки самостійно Банк позбавлений можливості списати спірну суму.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 03 червня 2015 року в задоволенні позову ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує на те, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права, а також посилається на ті доводи, що викладені в позовній заяві.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, що з'явилися в судове засідання, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, що були заявлені сторонами у суді першої інстанції, дослідивши матеріали справи, судова колегія приходить до наступного:

Розглядаючи спір, суд першої інстанції повно та всебічно з'ясував та встановив дійсні обставини справи, правильно визначився з правами і обов'язками сторін у правовідносинах, на які позивач посилається, обґрунтовано дійшов висновку, що ОСОБА_2 є неналежним відповідачем у справі, оскільки в жодних договірних відносинах з ПАТ «Райфайзен Банк Аваль» в особі Харківської обласної філії вона не перебуває, тому як кредитний ліміт по кредитному договору №014/02-1/1957 від 23 вересня 2005 року знятий, а власником закритого рахунку є банк.

Судова колегія з висновком суду першої інстанції погоджується, находить його таким, що ґрунтується на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, підтверджених доказами, яким суд надав належну правову оцінку. Помилка була допущена працівником позивача, який вводив в базу даних банку номери вхідного (зарплатного) рахунку та рахунку, на який мали надходити грошові кошти для погашення кредиту, в результаті чого замість того, щоб грошові кошти спрямовувалися на погашення кредитної заборгованості, вони акумулювалися на зарплатному рахунку.

Виконавши вимоги цивільного судочинства, суд першої інстанції ухвалив рішення таке, що відповідає вимогам ст.. ст 213-215 ЦПК України, привів у ньому мотиви, з яких вважав встановленою відсутність фактів, як б давали підставу для задоволення позову, правильно застосував зазначені в рішенні нормативно-правові акти.

Відповідно до положень ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухваленні рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

На виконання вимог вказаного процесуального закону позивач не довів, що між сторонами на цей час існують будь-які правовідносини, а також той факт, що саме з вини відповідача кошти помилково були зараховані на її рахунок, який закритий, не надав належних та допустимих, у розумінні ст.. ст. 57-59 ЦПК України, доказів на підтвердження обґрунтованості застосування положень ст.. ст. 388,1662,1071 ЦК України.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування чи зміни рішення суду судова колегія не вбачає.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» відхилити.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 03 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий -

Судді -