Справа № 286/1570/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2015 року м. Овруч

Овруцький районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Смиковська Л. О.

з секретарем Деменчук О. Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Овручі справу за позовом ОСОБА_1 до Великохайчанської сільської ради, треті особи: відділ Держземагенства в Овруцькому районі та Реєстраційна служба Овруцького районного управління юстиції про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та визнання права власності на спадкове майно , -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду із позовом до відповідача та просить встановити факт належності померлій ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_2 державних актів про право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 та серії НОМЕР_2 виданих на ім'я ОСОБА_2 23.12.2002 року на підставі розпорядження голови Овруцької райдержадміністрації № 322 від 11.11.2002 року на земельні ділянки площею 0,3333 га та 1.0522 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованих на території Великохайчанської сільської ради Овруцького району, зареєстрованих в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за № 138 та за № 139, кадастрові номери земельних ділянок НОМЕР_3 та НОМЕР_4. Визнати за нею право власності на земельні ділянки площею 1,0486 га та 0,3334 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованих на території Великохайчанської сільської ради Овруцького району, кадастрові номери земельних ділянок НОМЕР_5 та НОМЕР_6, що належали померлій ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_2 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_8, які вона успадкувала відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом ВВО № 793070 від 17.12.2004 року зареєстрованого в реєстрі за № 1-4818. Свої вимоги мотивує тим, що вона як спадкоємець за заповітом, прийняла спадщину, так як в 6-ти місячний строк подала заяву в Овруцьку ДНК про прийняття спадщини, але оформити не може у зв'язку з тим, що не встановлено факт належності державних актів померлій та, що державний акт не зареєстрований за життя спадкодавця.

В судове засідання позивач не з'явилась, але у заяві просить справу розглянути у її відсутність у зв'язку із дальністю проживання та поганим станом здоров'я.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, про розгляд справи у його відсутність не клопотав.

Представники третьої особи в судове засідання не з'явилися, про день та час слухання справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили, про розгляд справи у їх відсутність не клопотали.

Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Із свідоцтва про смерть серії НОМЕР_7 (а.с.10) вбачається, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, зокрема: державні акти на право власності на земельні ділянки серії НОМЕР_1, серії НОМЕР_2 та серії НОМЕР_8 (а.с. 7-9).

Згідно заповіту (а.с.5) ОСОБА_2 все своє майно, де б воно не було і з чого б не складалось і все те, що буде належати їй на день смерті і все на що вона за законом матиме право заповіла своїй дочці ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивач по справі ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, являється донькою нині покійної ОСОБА_2 Даний факт підтверджує свідоцтво про народження позивача та свідоцтво про одруження.

Із державних актів на право власності на земельні ділянки серії НОМЕР_1, серії НОМЕР_2 (а.с. 8-9) вбачається, що вони видані на ім'я «ОСОБА_2».

Своїм листом № 23/0-19/6-15 від 02.04.2015 року відділ Держземагенства в Овруцькому районі Житомирської області відмовив ОСОБА_1 щодо внесення виправлень до державних актів на право власності на земельні ділянки оскільки інструкції, які б регулювали питання по внесенню виправлень до державних актів втратили чинність. Крім того, із внесенням змін до норм земельного законодавства з 1 січня 2013 року ні у відділі Держземагенства в Овруцькому районі, ні в будь-яких інших установ немає повноважень по видачі державних актів на право власності на земельні ділянки, вони не виготовляються, ніким не видаються і не реєструються. (а.с.19).

Постановою Овруцької ДНК 530/02-31 від 31.03.2015 року (а.с.11) ОСОБА_1 відмовлено у вчиненні нотаріальних дій у зв'язку з тим, що не встановлено факт належності державних актів померлій.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Частиною 5 статті 1268 ЦК України визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця (ч.2 ст.1220 ЦК України).

З урахуванням наведеного, у суду немає підстав ставити під сумнів достовірність правдивості фактів викладених у заяві. Адже збігаються по документах прізвище, по-батькові та місце проживання померлого як у свідоцтві про смерть так і у державних актах. Окрім того, належність померлій даних державних актів також підтверджується наявністю їх у його спадкоємця - позивача по справі.

Дослідивши докази, що є у справі суд вважає встановленим той факт, що дійсно державні акти на право власності на земельні ділянки серії НОМЕР_1 та серії НОМЕР_2, які видані на ім'я « ОСОБА_2» належать нині покійній - ОСОБА_2, а відмінність у написанні «ОСОБА_2» та «ОСОБА_2» зумовлена технічною помилкою допущеною особою,що видавала державні акти.

Із п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України видно, що суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, якщо відповідні виправлення не має можливості внести до документу організація, яка видала документ.

Зважаючи на викладене суд приходить до висновку про обґрунтованість позову в даній частині і має підстави для задоволення вимог, оскільки встановлення факту належності правовстановлюючого документу має для позивача юридичне значення та необхідне для реалізації його права власності.

Стосовно вимог позивача про визнання права власності на земельні ділянки, суд зазначає наступне.

По факту прийняття спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_2 заведена спадкова справа № 394/2013 року у зв'язку з подачею заяви про прийняття спадщини за заповітом від дочки померлої ОСОБА_1, що підтверджується повідомленням ДНК № 691/01-16 від 27.04.2015 року та інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру. Інших спадкоємців у судовому засіданні не встановлено (а.с.38-39).

Постановою Овруцької ДНК 530/02-31 від 31.03.2015 року (а.с.11) ОСОБА_1 відмовлено у вчиненні нотаріальних дій ще й у зв'язку з тим, що державний акт серії НОМЕР_8 на земельну ділянку був виданий на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, після померлого 31.01.2002 року чоловіка - ОСОБА_3, але не зареєстрований в Овруцькому районному відділі земельних ресурсівЖитомирської області за життя ОСОБА_2.

Згідно пунктів 10 Постанови Пленуму ВС України від 30 травня 2008 року №7 „Про судову практику у справах про спадкування" роз'яснено, що відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

У відповідності до п.г ч.1 ст.81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

В силу ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації цих прав.

У відповідності до ст.24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» (чинної на час смерті ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_3 року) державна реєстрація земельної ділянки здійснюється при її формуванні шляхом відкриття Поземельної книги на таку ділянку.

Державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за місцем їх розташування відповідним Державним кадастровим реєстратором центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за заявою:

особи, якій за рішенням органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою, що є підставою для формування земельної ділянки при передачі її у власність чи користування із земель державної чи комунальної власності, або уповноваженої нею особи;

власника земельної ділянки, користувача земельної ділянки державної чи комунальної власності (у разі поділу чи об'єднання раніше сформованих земельних ділянок) або уповноваженої ними особи;

органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування (у разі формування земельних ділянок відповідно державної чи комунальної власності).

Таким чином внести до Державного земельного кадастру передбачені Законом України «Про Державний земельний кадастр» відомості про формування земельної ділянки та присвоїти їй кадастровий номер можливо лише за заявою власника. Проте, ОСОБА_2, яка стала власником вказаних земельних ділянок, внаслідок прийняття спадщини після смерті чоловіка, також померла, а тому здійснити таку державну реєстрацію земельної ділянки та отримати витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку не можливо.

Однак не зважаючи на те, що виданий на ім'я ОСОБА_2 державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_8, не зареєстрований в Овруцькому районному відділі земельних ресурсів Житомирської області, ОСОБА_2 була належним власником цих земельних ділянок, що також підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом (а.с.6), і її право приватної власності на землю є предметом спадкування.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Таким чином, повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 365,40 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212, 213, 214, 215, 224-226, 228, 256 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Великохайчанської сільської ради, треті особи: відділ Держземагенства в Овруцькому районі та Реєстраційна служба Овруцького районного управління юстиції про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та визнання права власності на спадкове майно задовольнити повністю.

Встановити факт належності померлій ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_2 правовстановлюючих документів, а саме: державного акту серії НОМЕР_1 зареєстрованого за № 138 в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на земельну ділянку кадастровий номер № НОМЕР_3 площею 0,3333 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Великохайчанської сільської ради та державного акту серії НОМЕР_2 зареєстрованого за № 139 в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на земельну ділянку кадастровий номер № НОМЕР_4 площею 1,0522 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Великохайчанської сільської ради, виданих 23 грудня 2002 року на підставі розпорядження голови Овруцької райдержадміністрації від 11.11.2002 року на підставі розпорядження голови Овруцької райдержадміністрації за №322 від 11.11.2002 року на ім'я «ОСОБА_2».

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельні ділянки площею 1,0486 га та 0,3334 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованих на території Великохайчанської сільської ради Овруцького району, кадастрові номери земельних ділянок НОМЕР_5 та НОМЕР_6, що належали померлій ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_2 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_8, які вона успадкувала відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом ВВО № 793070 від 17.12.2004 року зареєстрованого в реєстрі за № 1-4818.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана через Овруцький районний суд в апеляційний суд Житомирської області протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Л. О. Смиковська