АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/8937/15 Головуючий 1 інст. Токмакова А.П.
Справа № 615/1395/15-ц
Категорія : відшкодування шкоди Доповідач - Черкасов В.В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого судді - Черкасова В.В.

суддів - Бобровського В.В., Кокоші В.В,

за участю секретаря Лашаковій Д.І.

заслухавши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди та зобовязання вчинити певні дії за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Валківського районного суду Харківської області від 18 листопада 2015 року, -

в с т а н о в и л а:

У серпні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди та зобовязання вчинити певні дії.

В обгрунтування позовних вимог ОСОБА_1 вказувала, що відповідачка вичинила щодо неї кримінальне правопорушення, а саме ОСОБА_2 спричинила їй легкі тілесні ушкодження, в результаті яких вона перебувала на лікуванні у лікаря офтальмолога, сімейного терапевта, а її дитина, на очах якої відбулася бійка, - дитячого психотерапевта. Неправомірні дії відповідачки крім фізичного болю та страждань, завдали їй також і матеріальної шкоди. Добровільно відшкодувати завдану шкоду ОСОБА_2 відмовляється.

Тому, ОСОБА_1 просила суд стягнути з відповідачки на її користь завдану майнову шкоду, вчиненням кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, в розмірі 407 грн., яка складає загальну вартість придбання лікарських засобів, препаратів та матеріалів медичного призначення. Стягнути з ОСОБА_2 на її користь завдану моральну шкоду, вчиненням кримінального правопорушення в розмірі 15 000 грн. А також просила суд заборонити відповідачці наближатися до неї та її сина, їх будинку на відстань, що допускає фізичний та моральний вплив, заборонити відповідачці телефонувати їй, відправляти смс-повідомлення і користуватися іншими засобами звязку.

У судовому засіданні відповідачка ОСОБА_2 позовні вимоги в частині стягнення матеріальної шкоди визнала повністю, а в частині стягнення моральної шкоди частково. Не заперечувала обставин, на які посилається ОСОБА_1, але вважає, що заявлений розмір моральної шкоди є завеликим. Просила задовольнити моральну шкоду в розмірі 1 500 грн., посилаючись на неспроможність сплати заявленої суми.

Рішенням Валківського районного суду Харківської області від 18 листопада 2015 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в сумі 407 грн., моральну шкоду в сумі 15 000 грн. В задоволенні позову про заборону відповідачці вчиняти дії фізичного та психологічного характеру відносно позивачки та членів її сімї відмовлено.

Додатковим рішенням Валківського районного суду Харківської області від 30 листопада 2015 року стягнуто з відповідачки судовий збір у розмірі 243,60 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставить питання про зміну рішення суду першої інстанції з ухваленням нового рішення, яким стягнути з неї на користь позивачки суму моральної шкоди в розмірі 1 500 грн.

В обгрунтування доводів апеляційної скарги заявник посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вказує, що частково визнає позовні вимоги, проте не вважає доведеним завдання моральної шкоди позивачці аж на 15 000 грн. Крім того, матеріальної змоги на сплату такої великої суми вона не має через її скрутне матеріальне становище, бо отримує мінімальну заробітну плату та утримує двох неповнолітніх дітей, батько яких помер. Під час кримінального розслідування вони з ОСОБА_1 уклали угоду про примирення, в якій нічого не було зазначено стосовно стягнення шкоди. Проте, вона добровільно погоджується відшкодувати лише 1 500 грн. моральної шкоди.

В іншій частині рішення суду першої інстанції сторонами не оскаржується та судом апеляційної інстанції не переглядається.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення осіб, які приймали участь у справі, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення районного суду у відповідності до ст. 303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, знаходить апеляційну скаргу підлягаючою задоволенню частково.

При цьому колегія суддів виходить з наступного.

Задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інстанції виходив з доведеності того, що позивачці неправомірними діями відповідачки завдано як матеріальної, так і моральної шкоди, яка підлягає стягненню.

Проте повністю з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може.

Частиною 1 ст. 303 ЦПК України визначено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У випадках, зазначених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси.

Згідно з положеннями ст. 15 ЦК України передбачає, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу та передбачає способи захисту цивільних прав та інтересів.

Судом встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що 03 травня 2015 року ОСОБА_2, перебуваючи у домоволодінні, яке належить ОСОБА_3 та розташоване за адресою: вул.. Радянська, 51 у с. Газове Валківського району Харківської області, вчинила сварку з ОСОБА_1

В ході виниклої сварки ОСОБА_2 спричинила позивачці легкі тілесні ушкодження.

Вироком Валківського районного суду Харківської області від 06 липня 2015 року затверджена угода про примирення між обвинуваченою ОСОБА_2 та потерпілою ОСОБА_1 ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, призначено останній узгоджене сторонами покарання у вигляді штрафу 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 850 грн. (а.с.12-13).

Відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у кримінальній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Так, матеріали справи свідчать, що в результаті неправомірних дій ОСОБА_2 ОСОБА_1 зверталася до лікаря офтальмолога поліклічного відділення КЗОЗ «Валківська ЦРЛ» 05 травня 2015 року. Діагноз: гематома повік правого ока, субконьюктивальний крововилив правого ока. Відповідно до запису в амбулаторній картці ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який є сином позивачки 06 травня 2015 року ОСОБА_4 був оглянутий лікарем неврологом дитячим, останній перебуває на амбулаторному лікуванні у лікаря невролога дитячого. Діагноз: астеноневротичний синдром, дитячий невроз (а.с.8).

Відповідно статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншими ушкодженнями здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку зі знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Частиною 3 ст. 23 ЦК України встановлено, що моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості.

Визначаючи розмір моральної шкоди та покладаючи обов'язок по його відшкодуванню у розмірі 15 000 грн. на відповідача, суд першої інстанції не достатньо врахував роз'яснення Пленуму Верховного Суду України, даних у п.9 постанови „ Про судову практику в справах про відшкодування моральної / немайнової / шкоди", згідно з якими розмір відшкодування моральної шкоди визначається в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеню вини відповідача та інших обставин.

Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров'я потерпілого, тяжкість завданої травми, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 10 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з вимогами ст.ст. 57-60 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Зваживши на наведене, та враховуючи характер завданих моральних страждань, судова колегія вважає , що розмір моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 слід визначити у розмірі 10 000 грн.

Доводи апеляційної скарги частково підтверджуються матеріалами справи та вимогами чинного законодавства.

Посилання заявника не тяжке матеріальне становище, як на підставу для зменшення суми стягнення моральної шкоди не приймається колегією суддів до уваги.

А тому, рішення суду в частині позовних вимог про стягнення моральної шкоди підлягає зміні, з урахуванням зменшення стягнутої суми моральної шкоди з 15 000 грн. до 10 000 грн. з урахуванням вимог розумності та справедливості.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.3ч.1ст.307, ст..ст.308,313,314,316,317,319,324 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Валківського районного суду Харківської області від 18 листопада 2015 року змінити.

Зменшити суму стягнення моральної шкоди з ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, /ідентифікаційний номер /, з 15 000(пятнадцяти тисяч) грн. до 10 000(десяти тисяч) грн..

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий - В.В. Черкасов

Судді: В.В. Бобровський

ОСОБА_5