АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2015 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Савчук М.В.

суддів: Бреславського О.Г., Половінкіної Н.Ю.

секретар Окармус О.М.

за участю представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, орган опіки та піклування Герцаївської райдержадміністрації Чернівецької області про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та участі у вихованні малолітньої дитини, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Герцаївського районного суду Чернівецької області від 06 жовтня 2015 року,

встановила:

В червні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, орган опіки та піклування Герцаївської райдержадміністрації Чернівецької області, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та участі у вихованні малолітньої дитини.

Посилався на те, що з 05 березня 2014 року перебуває з відповідачкою у шлюбі, від якого мають доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Дитина разом із відповідачкою проживають за місцем проживання батьків останньої с. Горбова Герцаївського району Чернівецької області, а сам він проживає окремо від них.

Так як відповідачка та її матір усіляко перешкоджають спілкуватися з дитиною, просив зобов'язати відповідачку не чинити йому перешкод у спілкуванні із малолітньою донькою ОСОБА_4, визначити дні побачень з дитиною двічі на тиждень у вихідні дні без присутності матері, при цьому, донька у присутності відповідача має прибути до АДРЕСА_1, де має відбутися зустрічі із дитиною у присутності членів його родини чи то друзів. Також, просив суд зобов'язати відповідачку узгоджувати час передачі йому дитини, про обставини неможливості передачі йому доньки

____________________________________________________________________

22ц-1546/2015 р. Головуючий у 1нстанції Єфтемій С.М.

Категорія 48 доповідач Савчук М.В.

за наявності таких, а також, у випадку захворювання дитини письмово повідомити його про стан її здоров'я, спосіб лікування дитини та медичний заклад, в якому остання перебуває.

Згідно заяви про збільшення позовних вимог від 23 липня 2015 року позивач просив встановити час зустрічей із донькою, зокрема, два тижня на місяць, тобто по одному тижню включно в кожного з батьків з інтервалом через тиждень.

Рішенням Герцаївського районного суду Чернівецької області від 06 жовтня 2015 року позов задоволено частково.

Зобов'язано ОСОБА_3 не чинити ОСОБА_1 перешкод у спілкуванні із малолітньою донькою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визначити час побачення ОСОБА_1 з малолітньою донькою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, за місцем її проживання - с. Горбово Герцаївського району Чернівецької області щонеділі з 11-ї до 14-ї години.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання щодо судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати на ухвалити нове рішення, яким збільшити час спілкування з дитиною.

________Посилається на невідповідність рішення суду першої інстанції нормам матеріального права та процесуального права, фактичним обставинам справи.

________Вказує, що рішенням суду погіршено його становище у можливості спілкування з дитиною, обмежило його законні права щодо участі у вихованні доньки. Суд не врахував змінений графік його роботи, відповідно до якого з 12 год. на місяць апелянт зможе бачитися з дитиною тільки 6 год.

Визначаючи побачення позивача з дитиною за місцем її проживання, судом не було враховано, що відповідач проживає разом з матір`ю, яка є конфліктною людиною, що може бути перешкодою для нормального спілкування з дитиною.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду - залишенню без змін з наступних підстав.

________Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що дитина ще маленька, їй не виповнився один рік та позивач без присутності матері не зможе самостійно доглянути дитину, забезпечити її відповідним харчуванням і дотриманням розпорядку дня, приймаючи до уваги віддаленість позивача від місця проживання дитини, часу зайнятого позивачем на роботі і часу, необхідного позивачу для відпочинку після роботи. Обумовивши побачення з дитиною щонеділі з 11-ї до 14-ї години за місцем проживання дитини, суд виходив з інтересів дитини, зваживши на постійні конфліктні ситуації, які виникли між сторонами та членами їх сімей.

Разом з тим, судом відмовлено у задоволенні позовних вимог позивача про зобов'язання відповідача у випадку захворювання дитини письмово повідомити його про стан її здоров'я, спосіб лікування дитини та медичний заклад, в якому остання перебуває з тих підстав, що позивач не зазначив, у який із передбачених чинним законодавством спосіб необхідно зобов'язати відповідача узгоджувати з ним питання медичного забезпечення дитини (стан її здоров'я, спосіб лікування дитини та медичний заклад, в якому остання перебуває) та не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження доказів того, що в цій частині відповідачкою порушуються його законні права та інтереси.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується колегія суддів апеляційного суду.

Судом першої інстанції установлено, що сторони 05 березня 2014 року уклали між собою шлюб, зареєструвавши його у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис № 275. Від спільного шлюбу у сторін ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася донька ОСОБА_4.

Згідно рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 07 липня 2015 року, за яким було стягнуто аліменти з ОСОБА_1 на користь відповідачки на утримання їх доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, було встановлено, що в сторін не склалося спільне життя, з жовтня 2014 року вони проживають окремо та донька проживає з матір'ю.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції ці обставини сторони не оспорювали та суду підтвердили, що й на час розгляду справи донька сторін продовжує проживати разом з відповідачкою в с. Горбова Герцаївського району Чернівецької області.

З акту обстеження умов проживання дитини ОСОБА_4 від 28 вересня 2015 року вбачається, що дитина проживає у будинку, який складається з чотирьох кімнат, в якому є ванна кімната, три спальні та вітальня. В кімнаті дитини наявні іграшки, дитяче ліжко, одяг, стіл для годування, ванночка, коляска, ходунки. До дитини відносяться з любов'ю.

За даними Чернівецького учбово-виробничого об'єднання УТОС, батько дитини, тобто позивач, проживає за адресою: АДРЕСА_1.

21 вересня 2015 року було складено акт обстеження житлово-побутових умов квартири позивача, з якого вбачається, що останній проживає разом з батьками та сестрою в однокімнатній квартирі площею 17,1 кв.м., обладнана водопроводом, каналізацією, центральним опаленням.

За висновком органу опіки та піклування Герцаївської РДА Чернівецької області запропоновано участь ОСОБА_1 у вихованні малолітньої доньки ОСОБА_4, визначивши час для спілкування батька з дитиною у формі систематичних побачень з дитиною, а саме 1 та 3 субота місяця з 15.00 год. до 17.00 год. та 2 і 4 неділя місяця з 12.00 год. до 14.00 год. обумовивши побачення батька з дитиною в присутності матері за місцем проживання малолітньої дитини, ураховуючи при цьому стан здоров'я дитини, її вік, житлові умови необхідні для проживання та розвитку дитини.

Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько дитини мають рівні права та обов'язки щодо дитини незалежно від того чи перебувають вони у шлюбі між собою.

Згідно із ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Відповідно до вимог ст. 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Відповідно до ст. 9 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1989 року (ратифікована 27.02.1991 року), держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється забезпеченню інтересів дитини.

У преамбулі Конвенції ООН про права дитини визначено, що дитині для повного і гармонійного розвитку її особи не обхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння. Зазначене положення також закріплено у винятком ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», якою сім'я визнається природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і яка несе відповідальність за створення належних умов для цього.

Відповідно до ст. 9 Конвенції про права дитини держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалися з батьками всупереч їх бажанню.

Статтями 11 та 14 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько та мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей.

Частинами 4, 5, 6 ст. 19 СК України встановлено, що при розгляді судом вказано спору, орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору та суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених випадків, статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Необґрунтованим є доводи апеляційної скарги про те, що рішення суду обмежено права позивача у праві спілкуватися з дитиною, оскільки відповідно до вимог законодавства з урахуванням віку дитина повинна мати постійне місце проживання, знаходитись з матір'ю.

Судом першої інстанції роз'яснено позивачу, що у разі зміни обставин, пов'язаних із віком дитини, при наявності спору між батьками, позивач не позбавлений можливості згідно вимог ст. 158 СК України звернутись до органу опіки та піклування для встановлення способів участі у вихованні дитини або згідно ст. 159 СК України знову звернутись до суду про визначення іншого способу його участі у вихованні дитини.

Не заслуговують на увагу також посилання апелянта на те, що суд не врахував його змінений графік роботи, відповідно до якого з 12 год. на місяць він зможе бачити доньку тільки 6 год., оскільки згідно трудового договору, укладеного 05 червня 2015 року між позивачем та підприємцем ОСОБА_6, позивачу надається вихідні дні субота та неділя (п.5 трудового договору). Наданий суду представником позивача графік обліку робочого часу позивача ОСОБА_1 охоплює лише період жовтня 2015 року, при цьому будь-яких змін чи то доповнень вищевказаний трудовий договір не містить.

Також необґрунтованими є доводи апеляційної скарги про те, що визначаючи побачення з донькою за місцем її проживання, судом не було враховано конфліктний характер матері його дружини та неприязні стосунки між ними, оскільки суд першої інстанції обґрунтовано враховано інтереси дитини та її необхідність з урахуванням віку знаходитись поруч із матір'ю та складністю переїзду.

Отже доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, розглядаючи спір, повно та всебічно з'ясував обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу для своїх вимог і заперечень, правильно застосував закон, що регулює спірні правовідносини, та дійшов правильного висновку про часткове задоволення позову. Таким чином, рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, передбачених законом підстав для його скасування при апеляційному розгляді не встановлено.

Доводи апелянта про невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм процесуального та матеріального права, на думку апеляційного суду, не знайшли свого підтвердження при розгляді справи, на правильність висновків суду не впливають та їх не спростовують.

Керуючись ст.ст. 307, 308 ЦПК України , колегія суддів ,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Герцаївського районного суду Чернівецької області від 06 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий /підпис/

Судді : /підписи/

З оригіналом згідно