АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/4618/15 Головуючий 1 інстанції Бабенко Ю.П.
Категорія: договірні
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 серпня 2015 року судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області в складі :

Головуючого: - Коровіна С.Г.

Суддів : - Коваленко І.П., Довгаль А.П.,

При секретарі: - Огарьовій О.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 30 квітня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_5 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про зобов'язання видати кошти, про стягнення інфляційного збільшення суми боргу, пені, моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2014 року ОСОБА_5 звернулася до суду з позовом і просила суд зобов'язати Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» видати ОСОБА_5 готівкою через касу належні їй кошти за договором банківського вкладу №004-20440-090913 від 09.09.2013 року, які знаходяться на поточному рахунку НОМЕР_1 у валюті вкладу у розмірі 10000 доларів США. Також просять суд стягнути з Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на користь ОСОБА_5 розмір інфляційного збільшення суми боргу - 18889 грн.65 коп., а також 3% річних - 2142 грн.03 коп., пеню в розмірі 93357 грн.32 коп., а також моральну шкоду в розмірі 5000 грн. Свої вимоги обґрунтовують тим, що 15.09.2014 року ПАТ «Дельта Банк» в особі своїх працівників відмовився надати ОСОБА_5 кошти в сумі 10000 доларів США, після чого 02.10.2014 року вона подала до банку претензію, а вже 09.10.2014 року звернулася до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивачка посилається на акт від 25.02.2015 року, на заяву від 25.02.2015 року про видачу коштів, на показання свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, як на докази в обґрунтування її позовних вимог.

Представник відповідача проти позову заперечував посилаючись на те, що банк належним чином виконав умови договору банківського вкладу (депозиту), а також договору на відкриття поточного рахунку, по закінченню строку дії вказаного вище договору банківського вкладу перерахував суму вкладу - 10000 доларів США, як це було передбачено в п.1.10. вказаного договору банківського вкладу, на поточний рахунок вкладника. Вказані кошти в розмірі 10000 доларів США до цього часу знаходяться на вказаному вище поточному рахунку вкладника ОСОБА_5 Також посилається на те, що банк не встановлював інші, не передбачені договором або законом, обмеження права ОСОБА_5 розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд. Також представник банку зазначв, що позовні вимоги не підтверджені доказами по справі, що 25.02.2015 року позивачка у встановленому порядку не намагалася отримати кошти, не надала банку відповідне розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Також представник посилається на те, що з 03.03.2015 року в банку запроваджено Тимчасову адміністрацію, а тому під час тимчасової адміністрації не здійснюється, зокрема, задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду в задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати, та ухвалити нове про задоволення позовних вимог в повному обсязі. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що не користувалася платіжною карткою, а протягом дії договору банківського вкладу отримувала нараховані проценти готівкою через касу відділення банку, суд першої інстанції по суті не розібрався в тому, що в позивача, як, клієнта банка, є право отримувати свої грошові кошти всіма можливими варіантами, передбаченими Правилами банківського обслуговування фізичних осіб у Публічному акціонерному товаристві "Дельта Банк", в тому числі і через касу відділення банку за моїм усним зверненням, документами, які знаходяться в матеріалах справи та показами свідків, було доведено, що банк не повертає грошові кошти.

Заслухавши доповідача, сторони, перевіривши обставини справи, колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Судом першої інстанції встановлено, що 09 вересня 2013 року між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_5 було укладено договір банківського вкладу № 004-20440-090913. Відповідно до умов зазначеного договору ОСОБА_5 розмістила в банку іменний строковий вклад (депозит) на строк до 14.09.2014 року в загальній сумі - 10000 доларів США з виплатою 8,5 відсотків річних зі спливом кожного розрахункового періоду. ПАТ «Дельта Банк» відкрив вкладнику ОСОБА_5 депозитний рахунок НОМЕР_2. Пунктом 1.10 договору передбачено, що вклад виплачується по закінченню строку розміщення вкладу, зазначеного в п.1.3. даного договору, шляхом зарахування на поточний рахунок вкладника з використанням платіжної картки НОМЕР_1 відкритий в установі банку. 09 вересня 2013 року між банком та позивачкою було укладено договір №003-20440-090913 на відкриття поточного рахунку. Відповідно до договору було відкрито поточний рахунок НОМЕР_1 у доларах США та надано ОСОБА_5 платіжну картку.

Судом встановлено, що по закінченню строку дії зазначеного договору банківського вкладу ПРТ «ДельтаБанк» 15.09.2014 року перерахував суму вкладу - 10000 доларів США як це передбачалося умовами п.1.10. договору банківського вкладу. На поточний рахунок вкладника, відкритий в установі банку, з використанням платіжної картки НОМЕР_1. Судом також встановлено, що зазначені кошти на час розгляду справи знаходяться на вказаному поточному рахунку.

У відповідності до вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог судом першої інстанції враховано, що відповідач виконав умови договору і у відповідності до п.1.10. договору перерахував саме суму вкладу - 10000 доларів США на поточний рахунок вкладника. Таким чиним відповідач виконав свої зобов'язання у відповідності до умов договору, який погоджено з позивачкою і який вона не оспорювала. Встановлено, що ОСОБА_5 мала можливість користуватися належними їй коштами в сумі 10000 доларів США на власний розсуд.

Позивачем та її представником не надано переконливих доказів на підтвердження того, що відповідач будь яким чином обмежив її права по користуванню вкладом.

Крім того судом враховано,що відповідно до Постанови НБУ №540 від 29.08.2014 року «Про введення додаткових механізмів для стабілізації грошово-кредитного та валютного ринків України» було зобов'язано уповноважені банки обмежити видачу (отримання) готівкових коштів в іноземній валюті або банківських металів з поточних та депозитних рахунків клієнта через каси та банкомати в межах до 15000 грн. на добу на одного клієнта в еквіваленті за офіційним курсом Національного банку України. В пункті 13 постанови зазначено, що видача готівкових коштів у межах України за електронним платіжними засобами, що емітовані як резиденти, так і не резидентами, здійснюється виключно в гривнях. Не доведено позивачем і те, що за допомогою платіжної картки вона не змогла зняти готівку.

Судом також враховано, що вимоги щодо стягнення боргу з урахуванням інфляції передбачені ст.625 ЦК України не розповсюджуються на зобов'язання у іноземній валюті.

Не наведено позивачем і спричинення їй діями відповідача моральної шкоди.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №51 від 02.03.2015 року з 03 березня 2015 року розпочато виведення ПАТ «Дельта Банк» з ринку шляхом впровадження в ньому тимчасової адміністрації. Тимчасову адміністрацію запроваджено з 03.03.2015 року по 02.06.2015 року.

Відповідно до п.1ч.5 ст.36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється, зокрема, задоволення вимог вкладників та інших кредиторів. Відповідно до п.1ч.6 ст.36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Обмеження,встановлене пунктом1 частини п'ятої цієї статті,не поширюється на зобов'язання банку щодо виплати коштів виплати коштів за вкладами вкладників за договорами,строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом, в національній валюті України. Вклади в іноземній валюті перераховуються в національну валюту України за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком України до іноземних валют на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації відповідно до цієї статті.

Судом першої інстанції враховано наведене і відмовлено у задоволенні позову. Фактично відповідач виконав умови п.1.10. договору щодо зарахування депозитного вкладу на поточний рахунок вкладника. Зазначений договір в цілому і його окремі пункти незаконними не визнані.

Крім того Фондом гарантування вкладів фізичних осіб 25.06.2015 року виплачено позивачці загальну суму 200000 грн., що підтверджено копією витягу з електронної бази, наданої апеляційному суду.

При таких обставинах судова колегія не вбачає підстав до задоволення апеляційної скарги і скасування рішення суду першої інстанції

Колегія погоджується з рішенням суду і відхиляє апеляційну скаргу.

Керуючись ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України судова колегія ,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 30 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -