Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/968/15 Головуючий у суді І-ї інстанції Крімченко С. А.
Доповідач Кривохижа В. І.
УХВАЛА

Іменем України

13.05.2015 колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

Головуючої: Кривохижі В.І.

Суддів: Бубличенко В.П. Сукач Т.О.

при секретарі Савченко Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за позовом ПАТ «Кіровоградобленерго» до ОСОБА_2 про стягнення збитків, за апеляційною скаргою ОСОБА_3, який представляє інтереси ОСОБА_2, на рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 19 лютого 2015 року,-

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2014 року ПАТ «Кіровоградобленерго» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення збитків.

Позивач зазначав, що 24 травня 2011 року в приміщенні, де проживає відповідачка по АДРЕСА_1, було виявлено безоблікове споживання електроенергії шляхом монтажу відпайки від ввідного кабелю до приладу обліку та складений акт про порушення №000418.

Відповідно до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою НКРЕ від 4 травня 2006 року №562, була визначена кількість недорахованої безобліково спожитої електроенергії і її вартість: згідно акту № 000418 - 43361 квт/год за період з 25 травня 2008 року по 24 травня 2011 року на суму 10 992 грн. 85 коп. Тому позивач і просив стягнути на його користь з ОСОБА_2 зазначені збитки, заподіяні внаслідок безоблікового споживання електроенергії.

Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 19 лютого 2015 року позовні вимоги задоволено.

В апеляційній скарзі представником відповідача ставиться питання про скасування рішення суду через порушення норм матеріального і процесуального права з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог. Зазначається, зокрема, що працівники позивача не були наділені належними повноваженнями по складанню акта про порушення, який неправильно заповнений, ними не складена реальна графічна схема, яка описана у акті, що не відповідає вимогам Методики, а отже нарахування на підставі цього акту не повинні були проводиться. При цьому складений протокол про розгляд акту не відповідає вимогам Правил користування електричною енергією для населення.

У письмових запереченнях проти доводів апеляційної скарги позивач посилався, зокрема, на те, що належними доказами підтверджено порушення відповідачем правил користування електричною енергією, а саме: безоблікове її споживання шляхом монтажу відпайки від ввідного кабелю до приладу обліку, чого не заперечувала і відповідач, яка є власником будинку, власноручно підписавши складений на місці виявлення порушення акт та підтвердивши у судовому засіданні. При цьому дії працівників та рішення позивача відповідачем не оскаржувалися, а відомостями електронної бази підтверджується збільшення споживання електричної енергії після встановлення порушення.

Позивач належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення. Колегія суддів не вбачає поважних причин для відкладення розгляду справи за клопотанням позивача через хворобу представника, що відповідно до ч.2 ст.305 ЦПК України не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши доповідача, пояснення представника відповідача, який підтримував доводи скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах, визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Відповідно до ст.26 Закону України "Про електроенергетику" споживач електричної енергії несе відповідальність згідно із законодавством за порушення умов договору та Правил.

Згідно ст.27 цього Закону правопорушеннями в електроенергетиці є, зокрема, крадіжка електричної і теплової енергії, самовільне підключення до об'єктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку.

Пунктом 48 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року №1357 із змінами (далі - Правила) передбачено, що споживач несе відповідальність згідно із законодавством за розкрадання електроенергії у разі самовільного підключення до електромереж і споживання електричної енергії без приладів обліку.

У разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем. Один примірник акту вручається споживачу, другий залишається у енергопостачальника. Споживач має право внести до акту свої зауваження.

У разі відмови споживача від підпису в акті робиться позначка про відмову. Акт вважається дійсним, якщо його підписали три представники енергопостачальника (п.53 Правил).

Судом встановлено і матеріалами справи підтверджується, що 11 жовтня 2004 року між ОСОБА_2, яка проживає по АДРЕСА_1, як споживачем, та ВАТ «Кіровоградобленерго» був укладений договір №1813032 про користування електричною енергією (а.с.86-88).

Також встановлено і не заперечується сторонами, що 24 травня 2011 року працівниками Олександрійського РЕМ ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 було складено акт №000418 про порушення споживачем ОСОБА_2 Правил користування електричною енергією для населення, а саме безоблікове споживання електроенергії шляхом монтажу відпайки від ввідного кабелю до приладу обліку, який споживач підписала, зазначивши у ньому, що про провід не знала (а.с.4,5).

У судовому засіданні ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 підтвердили безоблікове споживання електричної енергії відповідачем, пояснивши, що порушення було невидиме і тому його не можна було виявити при контрольних обходах контролером при знятті показань з лічильника (а.с.97-99).

Посилання у скарзі щодо відсутності повноважень працівників позивача є безпідставним, не грунтується на доказах, до того ж відповідно до п.53 Правил акт про порушення є дійсним при підписанні його одним представником енергопостачальника при наявності підпису споживача та трьома представниками енергопостачальника при наявності позначки про відмову споживача від підпису.

Матеріалами справи також підтверджується, що відповідно до вимог п.53 Правил комісією з розгляду актів у складі чотирьох осіб, на якому була присутня ОСОБА_2, складено протокол розгляду акту від 1 червня 2011 року, яким згідно п.п.3.1.5, 3.3а, 3.5 Методики обсяг недоврахованої електроенергії визначено за три роки, починаючи з 25 травня 2008 року, у якому сама ОСОБА_2 поставила підпис, що оплатити таку суму не може (а.с.9).

Згідно схеми підключення електроустановки, в якій виявлено порушення, до акту №000418 від 24 травня 2011 року, також роз»яснено схематично, що монтаж відпайки від ввідного кабелю відбувся до приладу обліку (а.с.7).

Дані факти також підтверджуються фото- та відеозйомкою, чого у судовому засіданні не заперечувала сама ОСОБА_2 (а.с. 10-12,69-72, 122,123).

На підставі складеного акту №000418 споживачу ОСОБА_2 відповідно до п.53 Правил розрахунковим шляхом відповідно до п.п.3.1.5, 3.3а, 3.5 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженою постановою НКРЕ від 4 травня 2006 року №562 (далі - Методика), визначено кількість недорахованої безобліково спожитої електроенергії та вартість за період з 25 травня 2008 року по 24 травня 2011 року, що складає 10 992,85 грн. (а.с.6).

Доводи відповідача та його представника щодо застосування строку позовної давності та неправильного розрахунку не ґрунтуються на законі та є безпідставними.

Відносно розрахунку вартості необлікованої електричної енергії пунктом 3.3 вищезазначеної Методики встановлено, що якщо споживач установив пристрій, що занижує покази приладу обліку, вчинив інші дії, що призвели до споживання необлікованої електричної енергії, виявити які представники постачальника електричної енергії під час проведення контрольного огляду приладу обліку не мали можливості, споживачу робиться перерахунок за спожиту електричну енергію з дати останньої технічної перевірки або допуску електроустановки споживача в експлуатацію чи набуття прав власності на об'єкт (приміщення), але не більше ніж за три роки.

Також відповідно до п.5 Методики обчислення розміру відшкодування збитків, завданих енергопостачальнику внаслідок порушення споживачем Правил користування електричною енергією для населення, затвердженої постановою НКРЕ від 22 листопада 1999 року №1416, у разі виявлення прихованої електропроводки, пристрою, що занижує покази приладу обліку, кількість днів обчислюється з дня останньої технічної перевірки і до дня усунення порушення, але не більше терміну позовної давності.

Матеріалами справи підтверджується, що згідно довідки Олександрійського РЕМ та витягу з електронної бази «Побут» датою проведення технічної перевірки є дата заміни електролічильника 18 грудня 2003 року (а.с.111).

Тому правильним є висновок суду першої інстанції щодо нарахування суми збитків 10 992 грн. 85 коп. в межах строку позовної давності та звернення до суду з вимогою про її стягнення (у січні 2014 року) в межах строку позовної давності, обґрунтовано відмовивши у задоволенні клопотання про застосування строку позовної давності.

Будь-яких переконливих і безспірних доказів на спростування доводів позивача та підтвердження своїх заперечень відповідач та його представник не надали і матеріали справи не містять, а обставини, на які посилались, не можуть бути достатніми для висновку про відсутність підстав для стягнення збитків.

Суд першої інстанції належним чином встановив обставини справи, дав правильну оцінку наданим доказам і відповідно до ст.ст.24-27 Закону України «Про електроенергетику», ст.ст. 526, 611, 714 ЦК України, п.п. 48,53 Правил користування електричною енергією для населення, дійшов обґрунтованого висновку про те, що внаслідок безоблікового споживання відповідачем електричної енергії позивачу заподіяні збитки в сумі 10 992 грн. 85 коп. Його висновки сумніву не викликають.

Тому не грунтуються на законі та є безпідставними доводи скарги, які не є істотними та не містять посилань на докази, які б спростовували висновки суду першої інстанції, вони були предметом розгляду в судовому засіданні і їм дана належна оцінка. Надані сторонами докази оцінені судом відповідно до вимог ст.ст.10,58, 59, 60, 212 ЦПК України.

Рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, вимоги матеріального і процесуального права при розгляді справи додержано. В межах доводів апеляційної скарги підстав для його скасування або зміни не встановлено (стаття 308 ЦПК).

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 315 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, який представляє інтереси ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 19 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуюча:

Судді: