Головуючий суду 1 інстанції - Фастовець В.М.
Доповідач - Карташов О.Ю.
Справа № 415/2979/15-ц
Провадження № 22ц/782/594/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2015 року «28» дня жовтня Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Луганської області в складі:

головуючий суддя Карташов О.Ю.

судді Дронська І.О., Борисов Є.А.

за участю секретаря Ткаченко Т.Н.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луганську

апеляційну скаргу

ОСОБА_2

на ухвалу

Лисичанського міського суду Луганської області від 3 липня 2015 року

по цивільній справі за позовом

ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_2 про визнання права власності на частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_2 про визнання права власності на частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами та з заявою про забезпечення позову в якій просив накласти арешт на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами розташований за адресом АДРЕСА_1.

Ухвалою Лисичанського міського суду Луганської області від 3 липня 2015 року заяву про забезпечення позову задоволено накладено арешт на нерухоме майно, а саме, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресом: АДРЕСА_1 та заборонено вчиняти будь-які дії відносно нерухомого майна на період слухання справи за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_2 про визнання права власності на частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати зазначену ухвалу суду, як постановлену з порушенням норм процесуального права.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Право на повагу до власності закріплено в ст. 1 Протоколу 1 до Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. При цьому дана стаття робить розмежування між позбавленням права власності (коли особа позбавляється права володіти, користуватися та розпоряджатися майном) та контролем за використанням власності (при обмеженні права користуватися чи розпоряджатися).

Згідно прецедентів Європейського Суду з прав людини, арешт майна є заходом по контрою за використанням власності, передбаченої в параграфі 2 ст. 1 Протоколу 1.

За ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Як роз'яснено в п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3, звертаючись до суду з даним позовом, ставить питання про визнання права власності на частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресом АДРЕСА_1, де він зареєстрований та мешкає, на підставі ст. 60 СК України.

Отже, ОСОБА_3 оспорює право власності на частину домоволодіння, яке зареєстровано за ОСОБА_4 та ОСОБА_2

Накладаючи арешт на квартиру, місцевий суд обґрунтовано виходив з того, що невжиття заходів забезпечення заявленого ОСОБА_3 позову, може утруднити або зробити неможливим виконання судового рішення.

Так, відповідачі мають намір продати спірне домоволодіння, про що зазначила в скарзі апелянт і також пояснив в судовому засіданні ОСОБА_4

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про відсутність підстав для забезпечення позову, оскільки оцінка зазначених доводів на стадії досудового розгляду є передчасною. Наявність чи відсутність підстав для визнання права власності на частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за позивачем, підлягає встановленню під час розгляду справи по суті на підставі усіх матеріалів справи та доказів, наданих сторонами.

Ухвала суду відповідає вимогам закону, а тому підстав для її скасування колегія суддів не вбачає.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги та залишення ухвали без змін.

Керуючись ст. 303, п. 1 ч. 2 ст. 307, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Луганської області,~

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 ~ відхилити.

Ухвалу Лисичанського міського суду Луганської області від 3 липня 2015 року ~ залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення. Касаційна скарга може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуючий

Судді: