Справа № 462/2137/14 Головуючий у 1 інстанції: Колодяжний С.Ю.
Провадження № 22-ц/783/3271/15 Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2015 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого: Крайник Н. П.

суддів: Штефаніци Ю. Г., Мельничук О. Я.

при секретарі Бадівській О. О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на рішення Залізничного районного суду м. Львова від 17 березня 2015 року у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Львівський локотиворемонтний завод» до ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, Львівське обласне комунальне підприємство «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» та Залізнична районна адміністрація Львівської міської ради про приведення до попереднього стану самовільно переобладнаного житлового приміщення, -

в с т а н о в и л а:

23.03.2014 р. ПрАТ «Львівський локомотиворемонтний завод» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, Львівське обласне підприємство «БТІ та ЕО» , Залізнична районна адміністрація Львівської міської ради, в якому просило зобов»язати ОСОБА_3 привести житлове приміщення АДРЕСА_1 до попереднього стану відповідно до первинного технічного паспорта, згідно якого воно складається із трьох палат - дві палати по 14,4 кв.м кожна, а третя - 11,5 кв.м, дві душові по 1,7 кв.м, два туалети по 1,2 кв.м, дві кладові - одна 1,2 кв.м, а друга - 1,1 кв.м, два коридори, з яких один 21,5 кв.м, а другий 3,5 кв.м, загальною площею 75,5 кв.м.

Позовні вимоги обґрунтовувало тим, що вказаний будинок знаходиться на балансі ПрАТ "Львівський локомотиворемонтний завод». На підставі рішення конференції трудового колективу ПрАТ "Львівський локомотиворемонтний завод" від 03.04.2013 року ОСОБА_3 та членів його родини зобов'язано звільнити самовільно захоплену квартиру АДРЕСА_1, оскільки в добровільному порядку звільнити квартиру такі відмовляються. Крім того, відповідач самовільно переобладнав без без-будь-якого дозволу приміщення ізолятора, утворивши одну чотирикімнатну квартиру з комунальними вигодами, чим порушив технічну документацію на будинок. Перепланування відповідачем проведено без врахування будівельних норм і правил, може призвести до руйнації несучих конструкцій будинку та погіршення вимог протипожежної безпеки.

Оскаржуваним рішенням позов задоволено.

Зобов'язано ОСОБА_3 привести житлове приміщення АДРЕСА_1 до попереднього стану, відповідно до первинного технічного паспорту від 25.04.1991 року, згідно якого вона складається із трьох палат - дві палати по 14,4 кв.м кожна, а третя - 11,5 кв.м, дві душові по 1,7 кв.м, два туалети по 1,2 кв.м, дві кладові - одна 1,2 кв.м, а друга - 1,1 кв.м, два коридори, з яких один 21,5 кв.м, а другий 3,5 кв.м, загальною площею 75,5 кв.м.

Рішення суду оскаржили ОСОБА_3 та ОСОБА_2.

В апеляційній скарзі покликаються на те, що рішення суду є незаконним, необгрутованим та таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зокрема зазначають, що при вирішенні даного спору суд не врахував, що на даний час змінено статус будинку, який є предметом спору з гуртожитку на житловий будинок. За таких обставин, відновлення на першому поверсі житлового будинку ізолятора, тобто приміщення, яке призначено не для проживання людей, повинно супроводжуватися необхідною технічною документацією. Зокрема, має бути рішення відповідних органів про зміну статусу частини житлового будинку, а саме переведення цієї частини будинку в статус нежитлового. На влаштування в житловому будинку нежитлового приміщення необхідне погодження міжвідомчої комісії, однак позивач такого документа суду не представив. Крім того, покликання позивача на акт про самовільне переобладнання житлового приміщення під АДРЕСА_1 є безпідставним, оскільки підпис на акті від 19.03.2014 р. виконано не представником міжвідомчої комісії Залізничної райадміністрації ОСОБА_10, а з відповіді на їх звернення у Залізничну райадміністрацію Львівської міської ради вбачається, що «Львівський локомотиворемонтний завод» у рай адміністрацію з даним питанням взагалі не звертався.

Просять рішення суду скасувати та ухвалити у справі нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін та представника третьої особи, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що скарга не підлягає до задоволення з наступних мотивів.

Судом встановлено, що згідно даних Єдиного реєстру об'єктів державної власності житловий будинок (колишній гуртожиток) за адресою: АДРЕСА_1, є державною власністю і перебуває на балансі ПрАТ «Львівський локомотиворемонтний завод». Статус житлового будинку гуртожитку АДРЕСА_1 надано наказом Депатртаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради від 11.06.2008 р. № 271.

Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 02.04.2014 року ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_7, ОСОБА_15 виселено квартири АДРЕСА_1 як таких, що без відповідної правової підстави вселились у квартиру АДРЕСА_1.

Судом також встановлено, що ОСОБА_3 самовільно, без будь-яких дозволів,без погодження з власником та балансоутримувачем будинку та органом місцевого самоврядування, переобладнав зайняте ним із сім'єю приміщення колишнього ізолятора, що розташований на першому поверсі по АДРЕСА_1 в окрему чотирьохкімнатну квартиру, що стверджується актом комісії Товариства за участю представника міжвідомчої комісії Залізничної райадміністрації Львівської міської ради та даними технічного паспорта на будинок за 1991 рік.

Так, згідно первинного технічного паспорта на будинок від 25.04.1991 року (а.с. 4-7), приміщення ізолятора по АДРЕСА_1 до переобладнання складало із трьох палат - дві палати по 14,4 кв.м кожна, а третя - 11,5 кв.м, дві душові по 1,7 кв.м, два туалети по 1,2 кв.м, дві кладові - одна 1,2 кв.м, а друга - 1,1 кв.м, два коридори, з яких один 21,5 кв.м, а другий 3,5 кв.м, загальною площею 75,5 кв.м.

Як вбачається із копії технічного паспорта від 25.05.2009 року та експлікації внутрішніх площ на житловий будинок після самовільного перепланування приміщень ізолятора на першому поверсі по АДРЕСА_1 утворено одну чотирьохкімнатну квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 74,6 кв.м, житловою площею 45,3 кв.м, кухнею 9,2 кв.м, ванною 3,5 кв.м, туалетом 0,9 кв.м та коридором 15,5 кв.м. Зазначене підтверджується матеріалами інвентаризаційної справи.

Актом ПрАТ «Львівський локомотиворемонтний завод» від 19.03.2014 року встановлено, що роботи з перепланування приміщень ізолятора були виконані відповідачем без письмового дозволу ПрАТ «Львівський локомотиворемонтний завод» як балансоутримувача яке відповідає за його технічний стан, збереження та безпечну експлуатацію, тобто самовільно, без розробленої та належним чином оформленої проектно-кошторисної документації та з порушенням будівельних норм.

В суді апеляційної інстанції відповідач не заперечив, що саме він здійснив таке переобладнання і перепланування самовільно, без отримання на це відповідних дозвільних документів, яке завершив у 2009 році.

Відповідно до ст.100 ЖК України переобладнання і перепланування жилого будинку і жилого приміщення провадяться з метою підвищення їх благоустрою і перетворення комунальних квартир в окремі квартири на сім'ю. Переобладнання і перепланування жилого приміщення допускаються за згодою наймача, членів сім'ї, які проживають разом з ним, та наймодавця і з дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів. Особа, яка допустила самовільне перепланування (перебудування) жилого приміщення зобов'язана за власний рахунок привести приміщення в попередній стан.

Відповідно до п.19 Примірного положення про гуртожитки, затвердженого постановою РМ УРСР від 03.06.1986 року № 208 мешканцям гуртожитку забороняється провадити самовільно переобладнання й перепланування приміщень.

Згідно ст.179 ЖК України користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельнихкооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов'язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Зі змісту п.4 Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджені постановою КМУ від 24.01.2006 р. № 45 передбачено, що власники, наймачі (орендарі) приміщень житлових будинків мають право на переобладнання і перепланування житлових і підсобних приміщень, балконів і лоджій за відповідними проектами без обмеження інтересів інших громадян, які проживають у будинку, з дозволу власника будинку (квартири) та органу місцевого самоврядування, виданого в установленому порядку.

При цьому, згідно п.1.4 Правил утримання житлових будинків та прибудинкової території, затверджених наказом Держжитлокомунгоспу України від 17.05.2002 року №769 (що діяли на час переобладнання) передбачено, що переобладнання та перепланування жилих будинків, жилих і нежилих в будинках приміщень дозволяється робити після одержання дозволу виконавчого комітету місцевої ради народних депутатів відповідно до законодавства. Для одержання дозволу на переобладнання або перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень їх власник або уповноважена ним особа, наймач (орендар) приміщення за згодою його власника подають до органу місцевого самоврядування заяву про надання дозволу на переобладнання або перепланування. Виконання робіт по переплануванню, переобладнанню, реконструкції квартир і допоміжних приміщень без додержання дозволу, або проведення робіт не передбачених проектом, вважається самовільним. Власник, наймач (орендар) жилого чи нежилого в жилому будинку приміщення, що припустив самовільне переобладнання або перепланування, зобов'язаний за свій рахунок привести це приміщення до попереднього стану.

Виходячи із наведеного, колегія суддів вважає, що задовольняючи позов, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку,що перепланування приміщень ізолятора здійснене відповідачем без відповідних погоджень та дозвільних документів та підставно зобов»язав останнього привести жиле приміщення АДРЕСА_1 до попереднього стану, відповідно до первинного технічного паспорту на будинок від 25.04.1991 року, згідно якого воно складається із трьох палат - дві палати по 14,4 кв.м кожна, а третя - 11,5 кв.м, дві душові по 1,7 кв.м, два туалети по 1,2 кв.м, дві кладові - одна 1,2 кв.м, а друга - 1,1 кв.м, два коридори, з яких один 21,5 кв.м, а другий 3,5 кв.м, загальною площею 75,5 кв.м.

Доводи скарги правильних висновків суду не спростовують, підстав для скасування рішення колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. 303, п. 1 ч. 1 ст. 307, 313, п. 1 ч. 1 ст. 314, 315, 317, 319 ЦПК України колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Залізничного районного суду м. Львова від 17 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Крайник Н. П.

Судді: Штефаніца Ю. Г.

Мельничук О. Я.