Справа № 529/52/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2015 року Диканський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Щабельської І. В.

при секретарі Іванченко В. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Диканька цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Диканської селищної ради Диканського району Полтавської області про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

Вказуючи на те, після смерті матері ОСОБА_2 вона, як спадкоємець за законом, прийняла спадщину, що складається з двох земельних ділянок площею 2,49 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та площею 0,33 га для ведення особистого підсобного господарства, які розташовані на території Диканської селищної ради Диканського району Полтавської області /далі - Диканська селищна рада/, однак через відсутність відомостей про цю землю в Державному земельному кадастрі їй нотаріусом було відмовлено у оформленні спадкових прав, позивач звернулась з позовом до суду про визнання права власності на спадкове майно.

Позивач подала суду заяву про підтримання позову та розгляд справи у її відсутність.

Від відповідача - Диканської селищної ради - надійшов лист про визнання позову та розгляд справи у відсутність його представника.

Треті особи - приватний нотаріус Диканського районного нотаріального округу Полтавської області ОСОБА_3 /далі - приватний нотаріус ОСОБА_3./ та ОСОБА_4 - заперечень проти позову не подали, подали клопотання про розгляд справи у їхню відсутність.

За вказаних обставин розгляд справи був проведений без участі позивача, представника відповідача та третіх осіб.

Відповідно до ч. 1 та ч. 4 ст. 174 ЦПК України відповідач має право визнати позов протягом усього часу судового розгляду справи, зробивши усну заяву. Якщо визнання позову відповідачем викладене в адресованій суду письмовій заяві, ця заява приєднується до справи. У разі визнання позову відповідачем суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Дослідивши документи справи та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, ІНФОРМАЦІЯ_2 року в смт. Диканьці Диканського району Полтавської області померла ОСОБА_2, що підтверджено свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Диканського районного управління юстиції у Полтавській області. За життя нині померлій ОСОБА_2 на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії Р2 № 616337, виданого 28 лютого 2003 року Диканською селищною радою народних депутатів

належала земельна ділянка площею 2,49 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Диканської селищної ради. На підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії І-ПЛ № 034463, виданого 13 вересня 1996 року Диканською селищною радою народних депутатів, нині померлій ОСОБА_2 також належала земельна ділянка площею 0,33 га для ведення особистого підсобного господарства, яка розташована на території смт. Диканька Диканського району Полтавської області. Державні акти були видані у визначеному на той час порядку і зареєстровані у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю. Належність вказаної землі померлій ОСОБА_2 також підтверджується витягами про нормативну грошову оцінку земельних ділянок, виданих відділом Держземагенства у Диканському районі Полтавської області 04.11.2014 року.

Відповідно до положень ст. 23 ЗК України право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами. Положенням ст. 125 ЗК України визначено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування виникають з моменту реєстрації цих прав. Однак зміст ст. 125 ЗК України та порядок реєстрації земельних ділянок був змінений у 2009 році, а Закон України "Про Державний земельний кадастр" почав діяти лише з 01.01.2013 року, тобто після видачі ОСОБА_2 державних актів.

За таких обставин суд приходить до висновку, що вказані вище земельні ділянки належали ОСОБА_2 на законних підставах, хоча в подальшому після зміни земельного законодавства і не були внесені до Державного земельного кадастру, а тому є спадковим майном.

Відповідно до ст.ст. 1218, 1220 ч. 2, 1261, 1268, 1270 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися після його смерті. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя який його пережив, та батьки. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину чи не прийняти її. Якщо спадкоємець не проживав разом із спадкодавцем на момент смерті останнього, то для прийняття спадщини встановлюється шестимісячний строк з моменту її відкриття.

З довідки приватного нотаріуса ОСОБА_3 вбачається, що після смерті ОСОБА_2 на підставі заяви позивача, яка є дочкою померлої, про прийняття спадщини 23 грудня 2013 року була заведена спадкова справа. Інші особи з заявами про прийняття спадщини до нотаріуса не звертались. Однак позивачу нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спірні земельні ділянки через відсутність в даний час реєстрації відповідних даних про них у Державному земельному кадастрі.

Враховуючи, що спірні земельні ділянки є спадковим майном, належали померлій ОСОБА_2 на законних підставах, позивач, як спадкоємець за законом, прийняла спадщину після смерті матері, інші особи з заявами про прийняття спадщини до нотаріуса не звертались, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову та визнання за позивачем права власності на вказане спадкове майно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1216-1218, 1220-1223, 1225, 1258, 1261, 1268-1270, 1272 ЦК України, ст.ст. 78-81 ЗК України, ст. ст. 10, 11, 60, 208-209, 212 - 215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку площею 0,33 га для ведення особистого підсобного господарства, яка розташована в смт. Диканька Диканського району Полтавської області та належала померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_2 на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії І-ПЛ № 034463, виданого Диканською селищною радою народних депутатів Диканського району Полтавської області 13 вересня 1996 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 307.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку площею 2,49 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Диканської селищної Диканського району Полтавської області та належала померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_2 на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії Р2 № 616337, виданого Диканською селищною радою народних депутатів Диканського району Полтавської області 28 лютого 2003 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 122.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Полтавської області шляхом подачі через Диканський районний суд апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: