Справа № 456/3919/15-ц
Провадження № 2/456/1737/2015
РІШЕННЯ

іменем України

20 жовтня 2015 року

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Бораковського В. М. ,

за участю секретаря Проців І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Стрию справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_1 про стягнення суми заборгованості, -

встановив:

В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що 04 жовтня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «Кредобанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №1666.19.00.2102. Боржник частково виконав зобов'язання за укладеним Кредитним Договором. Проте, з 02 вересня 2014 року перестав сплачувати кредит та проценти за його користування. Позичальник у строки, передбачені Кредитним Договором, кошти Банку не повернув. Таким чином, станом на 24.07.2015 року розмір заборгованості за Кредитним Договором складає 61748,59 грн., з яких: 46578,86 - неповернута сума кредиту; 11359,78 - прострочені відсотки; нарахована пеня 3809,95. У зв'язку із невиконанням Відповідачем зобов'язань за Кредитним Договором Позивач набув право на звернення до суду про стягнення заборгованості, яка виникла за Кредитним Договором.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, однак скерував до суду заяву, в якій просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задоволити. Не заперечує проти заочного розгляду справи.

В судовому засіданні відповідач проти задоволення позовних вимог заперечив суду пояснивши, що він отримав кредит в ПАТ «Кредобанк», однак на даний час грошей для його погашення у нього немає.

Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши наявні у справі докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з кредитного договору №1666.19.00.2102 від 04.10.2013р., ПАТ «Кредобанк» зобов'язується надати у власність ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 50248,82 грн. та на умовах, обумовлених цим договором, а ОСОБА_1 зобов'язується повернути кредит і сплатити проценти за користування ними і комісії. Кредит видається для здійснення оплати договору купівлі-продажу транспортного засобу та оплати страхування від нещасних випадків. Строк дії договору до 01.10.2020р.

Пунктом 4.2. Кредитного Договору передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути Банку Кредит у повному обсязі в порядку і терміни, передбачені цим Договором та/або додатками до нього. Повернення суми кредиту здійснюється щомісячно разом з нарахованими процентами рівними сумами по 918,00 грн. протягом усього строку кредитування.

З вимоги про дострокове повернення кредиту від 04.03.2015р. №04/03-15 вбачається, що ПАТ «Кредобанк» вимагав у ОСОБА_1 дострокового повернення кредиту у зв'язку з заборгованістю по його сплаті станом на 23.02.2015р. в сумі 53455,75 грн.

Згідно розрахунку заборгованості по кредитному договору №1666.19.00.2102 від 04.10.2013р., заборгованість ОСОБА_1 перед ПАТ «Кредобанк» станом на 24.07.2015р. складає 57938,64 грн. Пеня по простроченій заборгованості складає 3809,95 грн.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони певну дію (сплатити гроші).

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч.1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Правовим висновком Верховного суду України, зробленим 29.01.2014р. в постанові по справі №6-155цс13, встановлено, що відповідно до вимог частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 ЦК України у разі, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Як вбачається з п. 29 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», при вирішенні спорів про дострокове повернення кредиту суд має враховувати положення статей 1050, 1054 ЦК і виходити з того, що якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути кредит частинами (із розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів, належних йому від суми кредиту. Передбачене статтею 1050 ЦК право кредитодавця вимагати від позичальника дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, є самостійним. Реалізація такого права жодним чином не залежить від пред'явлення кредитодавцем вимог про розірвання кредитного договору відповідно до положення статті 651 ЦК.

Таким чином, дослідженими у судовому засіданні обставинами справи встановлено, що у зв'язку з укладеним кредитним договором між ПАТ «Кредобанк» та ОСОБА_1 виникли договірні відносини, спрямовані на набуття цивільних прав та обов'язків.

Позичальник ОСОБА_1 порушив умови кредитного договору, належним чином не виконуючи взяті на себе зобов'язання, чим самим допустив заборгованість перед кредитодавцем станом на 24.07.2015р. на загальну суму 61748,59 грн.

Враховуючи, що заборгованість по даний час залишається не погашеною, тому позовні вимоги підлягають до задоволення.

Сплачений позивачем та документально підтверджений судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача відповідно до вимог ч.1 ст. 88 ЦПК України.

Недоплачена сума судового збору підлягає стягненню з відповідача в дохід держави відповідно до вимог ч.3 ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 6, 11, 16, 525, 526, 530, 536, 541, 543, 553-555, 610-612, 1048, 1050 ЦК України, суд -

вирішив:

Позовні вимоги задоволити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1., і.н.НОМЕР_1, на користь Публічного акціонерного товариства «Кредобанк» заборгованість за кредитним договором №1666.19.00.2102 від 04.10.2013р. у розмірі 61748,59 грн., сплачений судовий збір в розмірі 617,49 грн., а всього 62366 (шістдесят дві тисячі триста шістдесят шість) грн. 08 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 308 (триста вісім) грн. 74 коп. недоплаченого судового збору в дохід держави.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з дня його проголошення через Стрийський міськрайонний суд Львівської області.

Рішення виготовлене в одному примірнику і має силу оригіналу.

Головуючий-суддя В. М. Бораковський