Ухвала

іменем україни

24 грудня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Хопти С.Ф., ГулькаБ.І., Луспеника Д.Д.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» про визнання кредитного договору недійсним та застосування наслідків недійсності договору за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 20 серпня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 22 вересня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 25 травня 2013 року між ним та товариством з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» (далі - ТОВ «Перше Мобіліті») було укладено кредитний договір, за умовами якого він отримав кредит на придбання автомобіля марки «Фольксваген» у розмірі 139 828 грн 48 коп., строком на 60 місяців з відсотковою ставкою 9,90 % річних. Відповідно до погодженого ними графіку погашення кредиту було визначено щомісячний платіж в сумі 363,02 доларів США, який з розрахунку курсу долара США зазначеного в договорі складав 2 964 грн 06 коп. Також зазначав, що погоджена сума процентів за користування кредитом на рік становила 7 603 грн. Однак, посилаючись на те, що кредитний договір не містить графіку щомісячних платежів, визначених у валюті платежу - гривні, сплати процентів за користування кредитом, а також інших фінансових зобов'язань за кожним платіжним періодом та укладений із застосуванням нечесної підприємницької практики, позивач просив суд визнати вказаний кредитний договір недійсним та застосувати наслідки недійсності договору.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 20 серпня

2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 22 вересня 2015 року, у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права й порушення норм процесуального права, просить скасувати вказані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позов у повному обсязі.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції в межах касаційної скарги перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суди на підставі доказів, поданих сторонами, які належним чином оцінені (ст. 212 ЦПК України), правильно виходили з того, що умови кредитного договору, укладеного між сторонами, є такими, що відповідають вимогам закону та укладені за згодою сторін. Крім того, позичальнику було надано повну та вичерпну інформацію щодо кількості кредитних періодів, дат та сум платежів, залишку заборгованості, вартості послуг, пов'язаних з одержанням кредиту та укладенням кредитного договору, орієнтовної сукупної вартості кредиту з урахуванням відсоткової ставки за кредитом. Отже, підстав, передбачених ст. ст. 11, 18 Закону України «Про захист прав споживачів», ст. ст. 203, 215 ЦК України, для визнання правочину недійсним позивач не довів, що є його процесуальним обов'язком (ст. ст. 10, 60 ЦПК України).

Оскільки з матеріалів справи та змісту касаційної скарги не вбачається порушення судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 14 квітня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 16 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С.Ф. Хопта

Б.І.Гулько

Д.Д. Луспеник