Справа № 638/5699/15-ц
Провадження № 2/638/3656/15
23 вересня 2015 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого: судді Лазюка С.В.,
при секретарі Гребінник А.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про розірвання договору та стягнення грошових коштів, -
В обґрунтування позову позивачка зазначила, що 08 жовтня 2013р. між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір купівлі продажу квартири № 34, що розташована в будинку № 21А по пр. Леніна у м. Харкові, що посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4 та зареєстрований в реєстрі за № 2010.
Згідно умов вказаного договору купівлі - продажу ОСОБА_1 передає у власність, а ОСОБА_2 приймає у власність квартиру № 34, що розташована в будинку № 21А по пр. Леніна у м. Харкові та зобовязується сплатити за неї 257 470,00 грн.
Від імені позивачки та за довіреністю, посвідченою приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_5 05.10.2013р., реєстровий № 852, наведений вище договір купівлі - продажу квартири № 34, що розташована в будинку № 21А по пр. Леніна у м. Харкові укладала ОСОБА_3.
У позові позивачка зазначає, що не отримувала грошових коштів за продаж квартири ані від покупця ОСОБА_2, ані від повіреної - ОСОБА_3, в тому числі на виконання ст. 1006 ЦК України, позивачка не отримала від повіреної - ОСОБА_3 звіт про виконання доручення, виправдні документи, а також все одержане у зв'язку з виконанням доручення.
У звязку із відсутністю звіту повіреної ОСОБА_6, позивачці невідомо, чи було виконано належним чином зобовязання Покупця - ОСОБА_2 по сплаті вартості квартири у безготівковій формі, у сумі 257 470 грн.
Позивач стверджує, що у неї відсутні належні докази виконання відповідачем ОСОБА_2 грошових зобовязань зі сплаті вартості квартири у безготівковій формі, у сумі 257 470 грн., чим на її думку, допущено істотне порушення договору купівлі-продажу квартири від 08.10.2013р. наслідком чого є обраний позивачем спосіб захисту свого цивільного права про розірвання договору купівлі - продажу.
Одночасно позивачка зазначає, що формально, зміст п. 4 договору купівлі продажу квартири, свідчить про те, що грошові кошти у сумі 257 470грн. ОСОБА_2 сплатила повіреній - ОСОБА_3 у безготівковій формі, ще до підписання договору, а тому у випадку підтвердження цієї фінансової операції належними та допустимими доказами щодо здійснення розрахунків у безготівковій формі через банківську установу, ОСОБА_2 буде вважатися такою, що не порушила зобовязань, та навпаки ОСОБА_3 такою, що порушила вимоги ст. 1006 ЦК України, в частині де йдеться про її обовязок передати довірителеві все одержане у зв'язку з виконанням доручення. Тому, щодо ОСОБА_6 позивачкою обраний такий спосіб захисту свого цивільного права як стягнення грошових коштів отриманих останньою як повіреною за продаж квартири № 34, яка розташована в будинку № 21А по пр. Леніна у м. Харкові від 08.10.2013року.
Представник позивача ОСОБА_7, який діє на підставі довіреності, у судове засідання зявився, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив ухвалити по справі заочне рішення.
В судове засідання відповідачка ОСОБА_2 та її представник не зявилися, про дату, час і місце слухання справи були повідомленні належним чином. До суду, представник відповідачки ОСОБА_8 надав заяву про слухання справи за його відсутністю, у звязку із необхідністю бути присутнім того ж дня в іншому судовому засіданні в Апеляційному суді Харківської області, яке призначене об 11 год. 20 хв.
В судове засідання 23.09.2015року відповідачка ОСОБА_9 не зявилась, правом надати письмові пояснення та заперечення на позов не скористалась про дату, час і місце слухання справи була повідомлена належним чином, шляхом розміщення оголошення в газеті «Урядовий Курєр», оригінал якої знаходиться в матеріалах справи.
Згідно ч.3 ст.27 ЦПК України відповідач зобовязаний добросовісно здійснювати процесуальні права і виконувати процесуальні обовязки , що відповідно до принципу юридичної визначеності, як складової частини конституційного принципу верховенства права, зобовязує відповідача самостійно цікавитися перебігом розгляду судом предявленого до нього позову. Тривала відсутність такого інтересу з боку відповідача свідчить про її небажання захищати свої процесуальні права.
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, проти чого не заперечує позивач, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає частковому задоволенню, виходячи із наступного.
Судом встановлено, що 08.10.2013р. між ОСОБА_1, від імені якої діяла ОСОБА_10 на підставі довіреності від 05.10.2013року посвідченою приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_5 за реєстровим № 852 та ОСОБА_2 було укладено договір купівлі продажу квартири № 34, яка розташована в будинку № 21А по пр. Леніна у м. Харкові, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4 та зареєстрований в реєстрі за № 2010.
Згідно умов п. 1 договору купівлі - продажу продавець передає у власність, а покупець приймає у власність квартиру № 34, що розташована в будинку № 21А по пр. Леніна у м. Харкові та зобовязується сплатити за неї обумовлену таким договором грошову суму. Пунктом 4 договору купівлі-продажу сторони визначили вартість квартири у 257 470грн
І змісту п. 4 договору купівлі продажу квартири № 34, яка розташована в будинку № 21А по пр. Леніна у м. Харкові, вбачається, що грошові кошти у сумі 257 470грн. ОСОБА_2 сплатила повіреній - ОСОБА_3 у безготівковій формі, ще до підписання договору.
Матеріали справи містить платіжне доручення №1 від 08.10.2013року, яке засвідчує факт здійснення безготівкового розрахунку між платником ОСОБА_2 та отримувачем ОСОБА_3 на суму 257 470 грн., з призначенням платежу: повний розрахунок за майбутнім договором купівлі продажу квартири за адресою: АДРЕСА_3.
Згідно п.3 ст. 244 ЦК довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі.
Нормами статті 237 ЦК України передбачено, що представництвом є правовідношення в якому одна сторона зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє.
Відповідно до приписів ст. 1006 ЦК України, повірений зобов'язаний: 1) повідомляти довірителеві на його вимогу всі відомості про хід виконання його доручення; 2) після виконання доручення або в разі припинення договору доручення до його виконання негайно повернути довірителеві довіреність, строк якої не закінчився, і надати звіт про виконання доручення та виправдні документи, якщо це вимагається за умовами договору та характером доручення; 3) негайно передати довірителеві все одержане у зв'язку з виконанням доручення.
Проте доказів того, що повірена - ОСОБА_3, на виконання ст. 1006 ЦК України, надавала звіт про виконання доручення, виправдні документи, а також повернула позивачці все одержане у зв'язку з виконанням доручення, матеріали справи не містять.
Отже, вимоги позивачки про передачу повіреною - ОСОБА_6 одержаних нею у звязку із виконанням доручення грошових коштів за продаж квартири у сумі 257 470 грн. є обґрунтованими та мають під собою відповідну правову підставу.
Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Судом встановлено, що грошові кошти ОСОБА_6 отримала 08.10.2013року, у звязку з чим за приписами п. 3 ст. 1006ЦК України мала негайно передати їх позивачці.
Тому саме з 08.10.2013року ОСОБА_6 вважається такою, що прострочила виконання грошового зобовязання на суму 257 470 грн., а тому відповідно до ст. 625 ЦК України має сплатити позивачці суму боргу, з урахуванням індексу інфляції та 3% річних.
З жовтня 2013року по кінець березня 2015року індекс інфляції складає 44,1 %, а тому сума грошових зобовязань з урахування індексу інфляції, що підлягає сплаті ОСОБА_6 на користь позивачки, складає: 257 470 грн. + (257 470 х 44,1%) = 371 014 грн. 27коп.
Статтею 509 ЦК України встановлено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Згідно зі ч. 1 ст. 526 зазначеного Кодексу, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
У відповідності до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Стосовно вимог позивачки до ОСОБА_2 про розірвання договору купівлі продажу квартири № 34, яка розташована в будинку № 21А по пр. Леніна у м. Харкові, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 08 жовтня 2013р., посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4 та зареєстрований в реєстрі за № 2010, суд зазначає наступне.
Матеріалами справи спростовуються доводи позивачки відносно того, що відповідачем ОСОБА_2 не були виконані власні зобовязання з виконання умов п.п. 1, 4 договору купівлі продажу, в частині сплати вартості квартири у сумі 257 470грн.
Так, судом було досліджено платіжне доручення №1 від 08.10.2013року, яке засвідчує факт здійснення безготівкового розрахунку між платником ОСОБА_2 та отримувачем ОСОБА_3 на суму 257 470 грн., з призначенням платежу: повний розрахунок за майбутнім договором купівлі продажу квартири за адресою: АДРЕСА_3.
У звязку з тим, що ОСОБА_3 діяла в цей момент на підставі нотаріально посвідченої довіреності від імя та в інтересах позивачки, то такий доказ розрахунку між сторонами є належним і свідчить про належне виконання ОСОБА_2 своїх зобовязань з оплати вартості квартири за договором купівлі продажу.
Відповідно до ст. 651 ЦК України - зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.
Судом не встановлено істотного порушення умов договору купівлі продажу від 08 жовтня 2013р., посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4 та зареєстрований в реєстрі за № 2010, з боку покупця ОСОБА_2 Тому позовні вимоги, в частині розірвання договору купівлі продажу від 08 жовтня 2013р., посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4 та зареєстрований в реєстрі за № 2010 не знайшли свого підтвердження матеріалами справи, через що суд відмовляє в ї задоволенні.
Позивачем при предявленні позову до суду був сплачений судовий збір у розмірі 3562,87 гривень.
Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 11, 509, 525,526, 625, 629, 1006 ЦК України, ст.ст. 11, 60, 209, 212-215, 218, 224, 226 ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про розірвання договору та стягнення грошових коштів - задовольнити частково.
В частині позовних вимог відносно ОСОБА_2 та в розірванні договору купівлі продажу квартири № 34, яка розташована в будинку № 21А по пр. Леніна у м. Харкові, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 08 жовтня 2013р. та посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4 та зареєстрований в реєстрі за № 2010 - відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10-ти днів з дня його проголошення. Особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10-ти днів з дня отримання копії цього рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Рішення постановлено і надруковано власноруч суддею Лазюк С.В. у нарадчій кімнаті.

Головуючий: суддя С.В. Лазюк