Справа 206/22/15-ц
Провадження 2/206/193/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" січня 2015 р. Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Сухоруков А.О.,

при секретарі Кудрявцев Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про зменшення розміру аліментів,

в с т а н о в и в:

05 січня 2015 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру стягуваних аліментів.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що з 02 лютого 2002 року по 11 травня 2010 року перебував із відповідачем ОСОБА_2 в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають дитину - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження.

За рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 09 березня 2011 року були стягнуті з ОСОБА_1 аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/4 (однієї четвертої) частини від усіх видів заробітку та інших доходів щомісячно, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стягнення аліментів здійснювати із 09 лютого 2011 р. і до повноліття сина.

Проте у позивача є інша родина - дружина, ОСОБА_4 та малолітній син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3. В зв'язку з чим він змушений утримувати дружину ОСОБА_4, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку сина.

Його матеріальний стан не дає можливості сплачувати аліменти в розмірі встановленому рішенням суду, а саме 1/4 частина від доходу, оскільки на його утриманні дружина і дитина. Крім того змінився його матеріальний стан, оскільки він є приватним підприємцем і на даний час його дохід мінімальний, а також вимушений знімати квартиру, оскільки у належній йому квартирі мешкає відповідач.

На підставі викладеного позивач просить суд змінити розмір стягуваних із нього аліментів з 1/4 до 1/6 частки на місяць з усіх видів заробітку (доходу), але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с.2-3).

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, обґрунтовуючи їх з тих же підстав, що викладені в позовній заяві, просив суд задовольнити позов. Зазначив, що не відмовляється сплачувати аліменти, а зменшити оскільки народилася ще одна дитина і фінансовий стан погіршився. Сплачує аліменти, коли є змога, дитину бере до себе.

Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечувала, пояснила, що дитина хвора, аліменти він не сплачує і так.

Судом роз'яснено право заявити позови про стягнення додаткових витрат на дитину, визначення місця проживання дитини чи участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною.

Вислухавши доводи та пояснення позивача, відповідача дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовну заяву необхідно задовольнити з наступних підстав, встановлених в судовому засіданні.

Судом встановлено, що з 07 червня 2014 року позивач ОСОБА_1 перебуває в новому зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 (до шлюбу ОСОБА_4), що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_2 від 07.06.2014 року (а.с.12), від якого має дитину - сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 27 серпня 2014 року (а.с.13).

З 02 лютого 2002 року до 11 травня 2010 року позивач перебував із відповідачем ОСОБА_2 в зареєстрованому шлюбі (а.с.14).

Від шлюбу позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 мають спільну дитину - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

За рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 09 березня 2011 року стягнуто з ОСОБА_1 аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/4 (однієї четвертої) частини від усіх видів заробітку та інших доходів щомісячно, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стягнення аліментів здійснювати із 09 лютого 2011 р. і до повноліття сина (а.с.15).

20 квітня 2011 року рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська, яке набрало законної сили 24.06.2011 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розділ спільно набутого у шлюбі майна задоволено. Визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1, яка складається з: 1-кухня, 2, 3, 4 - житлові, ганок а1, сарай Г, погріб під Г, убиральня М, огорожі № 1, 6, 7, 9, 18, зливна яма 19, жилою площею 33,1 кв.м., загальною площею -40 кв.м., згідно договору купівлі-продажу (а.с.7-8).

З виписки з наказу № 200-КО від 24 жовтня 2014 року ВАТ "Руш" ОСОБА_4 перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років з 24.10.2014р. по 22.08.2017р. (а.с.9).

З розрахунку заборгованості по сплаті аліментів у розмірі 1/4 частина ОСОБА_1 станом на 01.01.2015р. має заборгованість 24830,74грн. (а.с.19).

З довідки Самарського відділу виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції від 13.01.2014р. № 12/1019 виданої ОСОБА_2 вона отримувала аліменти у період з 01.07.2013р. по 01.01.2014р.: липень 2013р. 400грн., вересень 2013р. 500грн., грудень 2013р. 500грн. (а.с.20).

З відомостей Лівобережної об'єднаної державної податкової інспекції м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області від 22.12.2014р. № 41286/6/04-64-17-01 ФОП ОСОБА_1 згідно довідково поданої декларації про майновий стан і доходи загальна сума доходу від підприємницької діяльності за період з 01.01.2014р. по 31.11.2014р. склала нуль грн. За 2012р. та 2013р. нуль грн. (а.с.5).

Аналізуючи спірні правовідносини, співвідношуючи їх встановленими в судовому засіданні фактичними обставинами справи та нормами матеріального і процесуального права, суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

В силу ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 181 СК України - способи виконання батьками обов'язку утримування дітей визначаються за домовленістю ними, а в разі відсутності такої домовленості кошти (аліменти) на утримання дітей стягуються за рішенням суду, вони присуджуються у частці від доходу матері, батька або у твердій грошовій сумі.

Згідно до ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менш, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Положеннями ст. 192 СК України врегульовано, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Розмір аліментів може бути зменшено, якщо дитина перебуває на утриманні держави, територіальної громади або юридичної особи, за заявою батьків, уповноваженого територіальної громади, юридичної особи, на утриманні якої перебуває дитина, та за згодою органу опіки і піклування.

Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

В судовому засіданні було підтверджено, що з 2009 року сторони не проживають однією сім'єю, шлюб було розірвано у 2010 році і позивач має нову дружину та дитину, тобто з часу прийняття рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 09 березня 2011 року фактично змінився сімейний стан позивача.

Заробіток відповідач має невеликий, на його утриманні дружина та дитина, стягнення із нього аліментів у розмірі 1/4 частки, не відповідають ані його матеріальному стану, ані інтересам нової сім'ї позивача та іншої дитини, яку позивач по закону зобов'язаний матеріально забезпечувати. Разом з тим наявність заборгованості по аліментам не є підставою для відмови у зменшенні їх на майбутннє.

За таких обставин, суд вважає за необхідне задовольнити позов і зменшити стягувані аліменти до 1/6 частки.

Обговорюючи питання про судові витрати, на підставі вимог ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп., оскільки у даній категорії справ вона не звільнена від їх сплати.

Керуючись ст.ст. 182, 192 Сімейного кодексу України, ст.ст.4-8, 10, 11, 18, 57-61, 131, 169, 208, 209, 212-215, 218, 224-225 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Змінити розмір аліментів, що стягуються за рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 09 березня 2011 року у цивільній справі № 2-826/11 із ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, (і.н. НОМЕР_1), на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, з 1/4 (однієї четвертої) частки на 1/6 (одну шосту) частку з усіх видів його заробітку (доходу), але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно.

Стягувати з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, (і.н. НОМЕР_1) аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/6 (одну шосту) частку з усіх видів його заробітку (доходу), але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно.

Стягнення аліментів у зміненому розмірі здійснювати з дня набрання рішенням суду законної сили і до повноліття ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, (і.н. НОМЕР_1) судовий збір в розмірі 243,60 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Самарський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час оголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя А.О. Сухоруков