Справа№592/3916/15-ц
Провадження №2/592/1410/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2015 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в складі: головуючого - судді Котенко О.А., при секретарі - Чайка Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання ім. М.В. Фрунзе» про відшкодування моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом і свої вимоги обґрунтовує тим, що з 18.08.1983 року по 08.05.2014 року він перебував у трудових відносинах з Публічним акціонерним товариством «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання ім. М.В. Фрунзе», було звільнено за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію. Згідно до акту розслідування хронічного професійного захворювання №16 від 16.02.2015 року йому були встановлені такі професійні захворювання: «ХОЗЛ токсико-пилової етіології ІІ ст. в фазі нестійкої ремісії. Емфізема легень II ст. Легенева недостатність ІІ ст. Захворювання професійне. Хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість з помірним ступенем зниження слуху 3 ст. Захворювання професійне від тривалого впливу виробничого шуму». Основний діагноз. У п.16 вище вказаного акту зазначено, що професійне захворювання виникло через недосконалість технологій, неефективне використання засобів індивідуального захисту, тривала робота у шкідливих умовах праці. У п.17 Акту зазначено, що позивач здійснював проведення робіт в умовах підвищеного рівня виробничого шуму, запиленості, загазованості, що свідчить про те, що роботодавець не забезпечив виконання вимог щодо здорових та безпечних умов праці, як того вимагала ст.6, 7, 13 Закону України «Про охорону праці», що підтверджує наявність вини відповідача у настанні шкідливих наслідків для здоров'я позивача. Відповідно до довідки, виданої Спеціалізованою МСЕК м. Суми від 25.03.2015 року, ступінь втрати працездатності склав 40% первинно. Отримані ним професійні захворювання потягли за собою спричинення як фізичних так і моральних страждань. У зв'язку з профзахворюванням протягом тривалого часу позивач страждає через постійні сердечні та легеневі болі, що заподіює йому значні моральні страждання, переживання. Позивач не може тривалий час знаходитися в погано провітрюваних приміщеннях, у зв'язку з чим, виникають проблеми при переїзді в транспорті та інше. Вищевказані причини не дозволяють йому нормально користуватися послугами громадського транспорту, відвідувати місця великого скупчення людей через постійний страх знепритомніти. У зв'язку з профзахворюванням він постійно зазнає фізичного болю у зв'язку із нападами утрудненого дихання два-три рази на добу, постійна задишка, важкість та хрипи у грудях та між лопатковій ділянці, головний біль, відчуває підвищену втому, зниження слуху, шум у вухах та голові. Він постійно страждає нападоподібним кашлем, задишкою, періодично відзначаються приступи задухи. Позивач оцінює спричинену моральну шкоду в сумі 40000грн., кожен відсоток стійкої втрати його працездатності в 1000грн. Позивач просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача 40000грн. в відшкодування моральної шкоди спричиненої ушкодженням здоров`я.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримала з зазначених підстав.

В судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги не визнала, пояснивши, що відсутні підстави для відшкодування моральної шкоди позивачу, оскільки відповідно до п. 19 акту розслідування професійногозахворювання №16 від 16.02.2015 року Товариство не порушувало вимог законодавства про охорону праці, а отже відсутні порушення законних прав позивача. Відповідно до ч.1 ст.237-1 КЗпП України, - відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Товариство не порушувало законних прав позивача, оскільки в п. 19 акту розслідування професійного захворювання № 16 від 16.02.2015 року, складеного комісією з розслідування професійного захворювання відносно позивача, не встановлено порушень Товариством нормативних актів про охорону праці та не визначено особи Товариства, які допустили такі порушення. Відсутні підстави для задоволення позову.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню частково, виходячи з наступних підстав:

Судом встановлено, що позивач з 18.08.1983 року по 08.05.2014 року перебував у трудових відносинах з Публічним акціонерним товариством «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання ім. М.В. Фрунзе». 08.05.2014 року його було звільнено за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію за віком на пільгових умовах.

Викладені обставини підтверджуються копією трудової книжки позивача (а.с.5-6).

Згідно до акту розслідування хронічного професійного захворювання №16 від 16.02.2015 року ОСОБА_1 були встановлені такі професійні захворювання: «ХОЗЛ токсико-пилової етіології ІІ ст. в фазі нестійкої ремісії. Емфізема легень II ст. Легенева недостатність ІІ ст. Захворювання професійне. Хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість з помірним ступенем зниження слуху 3 ст. Захворювання професійне від тривалого впливу виробничого шуму». Основний діагноз (а.с.7).

В п.16 Акту зазначено, що професійні захворювання у позивача виникли у зв'язку з недосконалістю технологій, неефективним використанням засобів індивідуального захисту, тривалою роботою в шкідливих умовах праці. Причина професійного захворювання згідно п.17 Акту - проведення робіт в умовах підвищених рівнів виробничого шуму, пилу та загазованості.

25.03.2015 року позивачу на МСЕК встановлено 40% стійкої втрати професійної працездатності первинно (а.с.8).

Згідно з ч.2 ст.153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Відповідно до ст.237-1 КЗпП України передбачається відшкодування власником або уповноваженим ним органом працівникові моральної шкоди. Відшкодування такої шкоди проводиться тоді, коли порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Моральна шкода відшкодовується працівникові безпосередньо роботодавцем за таких умов: наявності факту порушення роботодавцем законних прав працівника; у разі виникнення у працівника моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків або виникнення необхідності для працівника додаткових зусиль для організації свого життя, за наявності причинного зв'язку.

Саме роботодавець зобов'язаний забезпечити безпечні та нешкідливі умови праці. Робота ОСОБА_1 в ПАТ «Сумське НВО ім.М.В.Фрунзе» в умовах підвищеного рівня виробничого шуму, пилу та загазованості призвела до виникнення у ОСОБА_1 професійного захворювання.

В зв'язку з професійними захворюваннями ОСОБА_1 зазнає фізичних і моральних страждань, які полягають у погіршенні стану його здоров'я, і як наслідок, необхідність тривалого лікування. Позивач має значні обмеження в життєдіяльності, звичках, бажаннях. Позивач змушений докладати додаткових зусиль для організації свого життя.

З матеріалів справи вбачається і підтверджується належними письмовими доказами (актом розслідування хронічного професійного захворювання № 16 від 16.02.2015 року - а.с.7; випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 08-06/03 від 29.01.2015 року - а.с.9, актом огляду МСЕК № 253 від 25.03.2015 року), що внаслідок неправомірного виконання відповідачем обов'язків з питань охорони праці, порушено права ОСОБА_1, йому заподіяно моральну шкоду, яка полягає у стражданнях, яких позивач зазнав у зв'язку з хворобою, втратою професійної працездатності на 40%.

Згідно з ч.1, п.1 ч.2 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачу внаслідок професійного захворювання було заподіяно моральну шкоду, яка не відшкодована, тобто право позивача є порушеним і підлягає захисту.

Враховуючи характер, обсяг та тривалість моральних та фізичних страждань позивача ОСОБА_1, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд визначає розмір в відшкодування моральної шкоди позивачу в сумі 6000грн., яка підлягає стягненню з Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання ім. М.В.Фрунзе» на користь ОСОБА_1

Крім того, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 243грн. 60коп.

Керуючись ч.2 ст.153, ст. 237-1 КЗпП України, ст.ст. 23, 268 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 57-60, 88, 209, 213-215 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання ім. М.В. Фрунзе» на користь ОСОБА_1 6000грн. в відшкодування моральної шкоди.

В іншій частині позову відмовити за необґрунтованістю.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання ім. М.В. Фрунзе» на користь держави 243грн. 60коп. судового збору.

На рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Сумської області через Ковпаківський районний суд м. Суми. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під чає проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя О.А. Котенко