Справа №592/9349/14 Головуючий у суді у 1 інстанції - Фоменко І.М.
Номер провадження 22-ц/788/162/15 Суддя-доповідач - Левченко Т. А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2015 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Левченко Т. А.,

суддів - Маслова В. О. , Собини О. І.

за участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Апеляційного суду Сумської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 17 грудня 2014 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа: ОСОБА_5 про стягнення грошової компенсації за майнові, організаційні і трудові витрати, понесені на незавершене будівництво садового будинку, -

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_3 звернулась до суду з вищезазначеним позовом, який мотивує тим, що 30 квітня 1993 року ОСОБА_3 та ОСОБА_5 уклали шлюб. Відповідачка ОСОБА_4 є матір'ю ОСОБА_5 та їй на праві власності належить земельна ділянка, розташована за адресою: м. Суми, селище Баранівка, Сумське громадське об'єднання садівників «Енергетик-2», на підставі Державного акту ІІ-СМ № 023179.

В 1996 році між подружжям ОСОБА_5 та відповідачкою була укладена усна угода про те, що на земельній ділянці відповідачки за кошти і силами подружжя ОСОБА_5 буде збудований садовий будинок, який згодом стане власністю подружжя шляхом дарування за життя відповідачки. Сторони домовилися, що відповідачка подарує земельну ділянку разом із новоствореним будинком. На виконання цієї угоди вона з чоловіком в червні 1996 року придбали необхідні матеріали та влаштували фундамент будинку. За продані акції ПАТ «СМНВО ім. М.В. Фрунзе» було придбано 12000 цегли у 1996 році. Чоловік наймав будівельника для зведення стін будинку, а кришу влаштував сам за допомогою родичів і друзів. Шифер і матеріали для криши надавав її покійний батько ОСОБА_6 і вони вивозилися з м. Буринь. Разом з чоловіком за спільні кошти вони збудували під будинком підвал та виклали його цеглою. Чоловік також придбав для будівлі будинку 5000 силікатної цегли білого кольору, а у 2005-2007 році вони разом придбали матеріали для будівлі мансарди і веранди, ними за власні кошти був забетонований двір, збудовані надвірні будівлі. Відповідачка ніколи не заперечувала цих фактів, але дарувати будинок відмовляється. Згідно інвентаризаційної оцінки, вказаної в технічному паспорті, вартість садового будинку, розташованого на земельній ділянці за адресою: м. Суми, селище Баранівка, Сумське громадське об'єднання садівників «Енергетик-2», становить 183172 грн. Позивачка вважає, що має всі законні підстави отримати грошову компенсацію за понесені витрати на будівництво будинку в розмірі 91586 грн., тому просить стягнути з ОСОБА_4 на її користь грошову компенсацію за майнові, організаційні і трудові витрати, понесені на незавершене будівництво садового будинку в сумі 91586 грн.

Рішенням суду від 17 грудня 2014 року в задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено за його необгрунтованістю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення по суті позовних вимог. В доводах апеляційної скарги зазначає, що суд дав невірну оцінку здобутим доказам і фактичним обставинам справи та відступив від принципів розумності і справедливості.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення ОСОБА_3 та її представника ОСОБА_7, ОСОБА_4 та її представника ОСОБА_8, ОСОБА_5, вивчивши матеріали справи і перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що з 30 квітня 1993 року ОСОБА_3 та ОСОБА_5 перебувають у зареєстрованому шлюбі. Відповідачка ОСОБА_4 є матір'ю ОСОБА_5 (а. с. 14).

На підставі Державного акту на право приватної власності на землю ІІ-СМ № 023179 від 30.09.1997 року ОСОБА_4 належить земельна ділянка, яка розташована за адресою: м. Суми, селище Баранівка, Сумське громадське об'єднання садівників «Енергетик-2» (а. с. 12, 13). Зазначену земельну ділянку ОСОБА_4 успадкувала після смерті своєї матері ОСОБА_9 Згідно членської книжки ОСОБА_10 є членом садівничого товариства "Енергетик-2" та користується земельною ділянкою № НОМЕР_1 в цьому товаристві (а.с.15).

Так як у неї в цьому ж садовому товаристві була ще інша земельна ділянка, земельну ділянку успадковану після смерті матері, вона передала в користування сину ОСОБА_5 В 1996 році ОСОБА_4 дозволила своєму сину ОСОБА_5 збудувати на належній їй земельній ділянці замість старого дерев'яного будинку цегляний. На даний час садовий будинок, що є предметом спору, не введений в експлуатацію та право власності на нього не зареєстровано.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачкою не надано належних та допустимих доказів на підтвердження своїх вимог.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову, так як суд дійшов його правильно встановивши фактичні обставини справи, з додержанням норм матеріального та процессуального права.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

В обґрунтування свого позову ОСОБА_3 посилається на те, що між відповідачкою та подружжям ОСОБА_3 була укладена усна угода про те, що на земельній ділянці відповідачки за кошти і силами подружжя ОСОБА_3 буде збудований садовий будинок, який згодом стане власністю подружжя шляхом дарування за життя відповідачки. Так як після будівництва будинку, відповідачка ухиляється від передачі у його у власність подружжю ОСОБА_3, позивачка вважає, що вона має право на отримання від відповідачки грошової компенсації у розмірі половини вартості цього садового будинку, яка зазначена в технічному паспорті на будинок.

Проте належних доказів, що між нею і її чоловіком ОСОБА_5 та відповідачкою була укладена саме угода як правочин (договір) на зазначених позивачкою умовах, вона суду не надала. Квитанції та чеки про придбання будівельних матеріалів, надані позивачкою, не є належними та переконливими доказами на підтвердження того, що саме ці будівельні матеріали були використані в будівництві будинку.

Відповідачка як в суді першої інстанції, так і в судовому засіданні апеляційного суду стверджувала, що ніякої угоди між нею та подружжям ОСОБА_5 не укладалось. Дійсно вона передала в користування своєму сину ОСОБА_5 належну їй земельну ділянку та в подальшому дозволила замість дерев'яного садового будинку збудувати на ній цегляний. Вона зі своїм покійним чоловіком ОСОБА_11 допомагали сину будувати будинок, надавали грошові кошти, чоловік допомагав сину будувати дах будинку.

ОСОБА_5 також заперечив факт укладення ним разом з дружиною ОСОБА_3 угоди з його матір'ю, на яку посилається позивачка, і підтвердив пояснення відповідачки щодо передачі йому в користування земельної ділянки та обставин будівництва будинку. Також пояснив, що для будівництва будинку були використані матеріали від старого дерев'яного будинку, цеглу він придбав за кошти, отримані ним від продажу належних йому акцій ПАТ «СНВО ім. М.В.Фрунзе». Крім того матеріали на будівництво будинку надавали його батьки. В 2010 році він домовився з матір'ю щодо переоформлення земельної ділянки та садового будинку на нього. Але виявилося, що на це потрібен тривалий час в зв'язку з проблемами в оформленні документів. В серпні 2014 року мати склала заповіт, яким заповіла земельну ділянку та садовий будинок йому, а на даний час він з матір'ю продовжує займатися переоформленням земельної ділянки з недобудованим будинком на нього.

Колегія суддів не може погодитись з доводами апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції було встановлено, що будівництво будинку здійснювалось на не безоплатній основі, так як цього не заперечувала відповідачка і на цьому наполягав ОСОБА_5 Як в суді першої інстанції, так і в судовому засіданні апеляційного суду ні відповідачка, ні ОСОБА_5 таких пояснень не надали та не визнали такої обставини. Яких-небудь інших доказів на підтвердження того, що будівництво будинку здійснювалось за кошти та силами лише подружжя ОСОБА_5 на умовах його оплати власником земельної ділянки, позивачка суду не надала.

Враховуючи встановлені обставини справи та надані сторонами докази на підтвердження своїх вимог та заперечень, наведені норми матеріального права, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Таким чином колегія суддів вважає, що рішення суду є законним і обґрунтованим, відповідає вимогам матеріального і процесуального права, підстави для його зміни чи скасування відсутні, а тому апеляційну скаргу необхідно відхилити.

Керуючись ст. ст. 303; 307 ч. 1 п.1; 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 17 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього часу може бути оскаржена протягом двадцяти днів у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді