Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/3538/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.12.2015 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючий-суддя Рішко Г.І., секретар судового засідання Стрижак О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Виноградів цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями в цілому в порядку спадкування за заповітом.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що 04.10.1998 року помер її дідо - ОСОБА_3, а 25.05.2015 року померла її баба - ОСОБА_4. Після смерті баби, відкрилася спадщина, що складалася із житлового будинку, розташованого с.Сасово по вул.Борканюка 68, Виноградівського району. На випадок своєї смерті, бабусею було залишено заповідального розпорядження на користь позивачки, згідно до заповіту від 28.07.2008 року, посвідченого секретарем виконкому Сасівської сільської ради Виноградівського району, зареєстрованого в реєстрі за №546. Заповіт не змінено та не скасовано. Єдиним спадкоємцем до спадкового майна за заповітом є позивачка, поскільки її батько - рідний син спадкодавця відповідач ОСОБА_2, спадщину не прийняв та такий на таку не претендує. Наразі позивачка не може оформити спадщину через нотаріальну контору, оскільки нотаріусом було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв"язку із тим, що не було представлено правовстановлюючого документу на спадкове майно, та роз'яснено про необхідність звернутися з даним питанням до суду. Позивачка просить в судовому порядку визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними будівлями в цілому в порядку спадкування за заповітом.

Сторони в судове засідання не з'явилися.

Позивачка подала до суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує повністю та просить суд такі задоволити.

Відповідач подав до суду письмову нотаріально посвідчену заяву про розгляд справи без його участі, не заперечує щодо позовних вимог позивачки.

Обстеживши матеріали справи та клопотання сторін, визнаючи в порядку ст.169 ЦПК України необов'язковим відібрання особистих пояснень від учасників процесу, і, враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе провести розгляд справи на підставі наявних у ній матеріалів та доказів і приходить до висновку, що позовні вимоги є підставними та підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлені ті обставини на які посилається позивач в своїй позовній заяві, відповідачем позов визнано повністю, що не суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому в порядку ст.174 ЦПК України визнання відповідачем позову прийнято судом.

В судовому засіданні встановлено, що 04.10.1998 року в м.Виноградів Закарпатської області помер дідусь позивачки ОСОБА_3, а 25.05.2015 року в с.Сасово померла її баба - ОСОБА_4. Після смерті бабусі позивачки залишилося спадкове майно, а саме житловий будинок з надвірними будівлями в с.Сасово по вул.Борканюка 68, Виноградівського району.

28.07.2008 року заповітом, посвідченим секретарем виконкому Сасівської сільської ради під №546, все своє майно заповіла позивачці ОСОБА_5, яка після одруження змінила своє прізвище на «Гасай».

Відповідно до виготовленого Виноградівським БТІ технічного паспорту та довідки КП «Виноградівського районне БТІ» №330 від 26.08.2015 року житловий будинок з надвірними будівлями в в с.Сасово, вул.Борканюка, 68 будівництвом завершений, рахується за ОСОБА_6. Правовстановлюючих документів на житловий будинок не оформлено.

Згідно довідки Сасівської сільської ради Виноградівського району №02-13/1518 від 17.12.2015 року за житловим будинком в с.Сасово, вул.Борканюка, 68, рахується земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель площею 0,1900 га.

Спадкоємцем до майна померлої є ще син померлої, ОСОБА_2, відповідач по справі, який претензій до спадкового майна не ставить, про що свідчить його письмова відмова в матеріалах справи.

Розглядаючи вказану справу в межах заявлених вимог та наданих сторонами доказів, суд приходить до переконання, що дані конкретні правовідносини врегульовані Цивільним кодексом України (2003 р.).

Згідно ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Виходячи з вимог ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Статтею 1234 ЦК України передбачено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю.

Відповідно до ч.1 ст.1233 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Згідно ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідну до ст.16 ЦК України визнання права с одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом.

У відповідності до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвеціїї про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

В той же час, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, а також якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою(ст.344, ст.382 ч.2, ст.392 ЦК України).

Відповідно до п.37 постанови № 5 від 07.02.2014 року Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з урахуванням положень частини першої статті 15 статті 392 ЦК власник майна має право пред'явити позов про визнання його права власності, до це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним Документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб'єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється.

За таких встановлених у судовому засіданні обставин, суд, розглядаючи вказану справу в межах заявлених позивачем вимог та на підставі наданих сторонами доказів, які оцінені судом в їх сукупності, вважає, що позивачем на законних підставах набуто право власності на спадкове майно, тому позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 10, 27, 31, 60, 61, 169, 174, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задоволити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОК НОМЕР_1, мешканкою с.Сасово, вул.Борканюка, 69 Виноградівського району Закарпатської області, право власності в цілому на житловий будинок з надвірними спорудами в с.Сасово, вул.Борканюка, 68 Виноградівського району Закарпатської області, загальною площею 87,7 кв.м, в тому числі житловою - 45,4 кв.м.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

ГоловуючийОСОБА_7