Номер провадження: 22-ц/785/6015/15
Головуючий у першій інстанції Погорєлов І. В.
Доповідач Калараш А. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.10.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Калараш А.А.

суддів - Гончаренко В.М.,Короткова В.Д.

з участю секретаря - Абалдової О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на заочне рішення Іванівського районного суду Одеської області від 30 листопада 2011 року, -

встановила:

У вересні 2011 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом про стягнення боргу за договором позики і в обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 09.09.2007 року між ним та ОСОБА_3 було укладено договір позики, на підтвердження укладення договору ОСОБА_3 було видано розписку в отриманні коштів.

Відповідно до умов договору ОСОБА_2 було передано ОСОБА_3 грошові кошти у сумі 1000 доларів США. Строком погашення позики до 31.10.2008 року.

Позивач посилався на те,що відповідач позику не повернув , тому має відшкодувати відсотки відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України в розмірі облікової ставки НБУ за кожний місяць затримки, 3% річних відповідно до ст. 625 ЦК України.

Позивач просив суд стягнути з ОСОБА_3 на його користь борг за договором позики в сумі 7957 гривень, три відсотка річних за час просрочки сплати боргу у сумі 699 грн. 90 копійок, проценти за користування грошима у сумі 3 235 гривень 41 коп., а також стягнути судові витрати.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав , просив задовольнити .

Заочне рішення ухвалено у відсутність відповідача.

Заочним рішенням Іванівського районного суду Одеської області від 30 листопада 2011 року позов ОСОБА_2 - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 борг за договором позики в сумі 7957 (сім тисяч дев'ятсот тридцять сім) гривень.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 три відсотки річних за час просрочки сплати боргу у сумі 699 (шістсот дев'яносто дев'ять) грн. 90 копійок.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 суму процентів за користування грошима у сумі 3 235 (три тисячі двісті тридцять п'ять) гривень 41 коп.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 суму сплаченого судового збору в розмірі 118 (сто вісімнадцять) грн. 73 коп., та витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи в розмірі 120 (сто двадцять) грн. 00 коп.

Ухвалою Іванівського районного суду Одеської області від 02.06.2015 року у задоволенні заяви ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення від 30.11.2011 року відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши докази у справі в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає відхиленню, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції.

Суд першої інстанції задовольняючи позов виходив з того,що позивач набув право вимоги стягнення заборгованості за договором позики , оскільки відповідач свої зобов'язання по поверненню позики не виконав.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Судом першої інстанції встановлено, що 09.09.2007 року між позивачем та відповідачем було укладено договір позики, за умовами якого ОСОБА_3 отримав від позивача у позику 1000 дол.США ,строком повернення до 31.10.2008 року , в підтвердження чого надав розписку (а.с.8).

Матеріали справи не містять докази виконання відповідачем ОСОБА_3 своїх зобов'язань по поверненню позики.

Суд першої інстанції вірно з посиланням на вимоги ч.2 ст.533, ст.192 ЦК України стягнув заборгованість за договором позики в еквіваленті на гривню України.

Суд першої інстанції вірно ,відповідно до вимог ч.1 ст. 1048 ЦК України стягнув з відповідача заборгованість за відсотками у розмірі облікової процентної ставки за кожний місяц прострочки повернення позики.

Суд першої інстанції вірно відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України стягнув з відповідача 3% річних за весь час прострочення від простроченної суми позики.

Позивач ОСОБА_2 в судовому засіданні колегії суддів підтвердив укладення з відповідачем договору позики та у підтвердження отримання відповідачем коштів надав оригінал розписки ,яка була оглянута колегією суддів. Колегії суддів пояснив ,що відповідача до нього привів його брат ,з яким позивач був знайомий .Відповідач працював на посаді головного інженера Іванівського хлібокомбінату та через судові справи відповідачу необхідні були кошти для погашення боргів на два місяці , отримавши позику , відповідач передав йому в підтвердження того,що позика буде повернута через два місяці оригінали документів ,що стосувалися Іванівського хлібокомбінату та судових спорів відповідача ,які були оглянуті в суді першої інстанції.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні колегії суддів не спростував пояснення позивача , хоча і заперечував написання ним розписки.

Суд першої інстанції повно встановив фактичні обставини справи на основі об'єктивної оцінки наданих сторонами доказів, вірно застосував норми матеріального права до спірних правовідносин та з урахуванням зібраних доказів дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову.

Доводи апеляцйної скарги про те ,що відповідач взагалі не отримував позику не заслуговують на увагу ,оскільки отримання відповідачем позики підтверджується розпискою (а.с.8) та поясненнями позивача наданими ним в суді першої інстанції та колегії суддів.

Матеріали справи не містять ,а відповідачем всупереч до вимог ст.60 ЦПК України не надані докази у спростування написання ним розписки про отримання позики та укладення між сторонами договору позики та отримання позики взагалі.

Колегією суддів відповідно до ч.4 ст.10 ЦПК України, було роз'яснено право відповідача заявити клопотання щодо проведення почеркознавчої експертизи ,проте відповідач таких клопотань не заявив .

За таких підстав, відповідно до п.1 ч.1 ст. 307 ЦПК України, апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає відхиленню, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, п.1 ч.1 ст.307, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Заочне рішення Іванівського районного суду Одеської області від 30 листопада 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Судді апеляційного суду

Одеської області А.А. Калараш

В.М.Гончаренко

В.Д.Коротков