Справа № 646/5152/14-ц
№ производства 2/646/284/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.01.15 року м. Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - Чудовського Д.О.,

при секретарі - Косовій Т.В.,

за участю позивача: ОСОБА_1,

представника позивача: ОСОБА_2,

представника відповідача: ОСОБА_3,

третьої особи: не з'явився,

представника третьої особи: ОСОБА_4,

розглянувши в приміщенні суду в м. Харкові у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті особи - ОСОБА_7, Служба у справах дітей Червонозаводського району Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, Державна міграційна служба Червонозаводського РВ в м. Харкові ГУ ДМС в Харківській області про визнання такими, що втратили право користування житловим приміщенням, зняття з реєстрації та зустрічну позовну заяву ОСОБА_5, ОСОБА_6 до ОСОБА_1, треті особи - Служба у справах дітей Червонозаводського району Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, ОСОБА_7 про поновлення порушеного права користування житловим приміщенням та вселення -

ВСТАНОВИВ:

До Червонозаводського районного суду м. Харкова звернулась ОСОБА_1 з позовними вимогами про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням та зняття з них з реєстрації. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначила, що вона є власником квартири АДРЕСА_1. У її квартирі, окрім неї, проживали та зареєстровані також її син - третя особа по справі, невістка та неповнолітній онук, який є дитиною її сина та невістки - що є відповідачами по справі. У червні 2013 року відповідачі по справі, забравши власні речі виїхали з квартири та з цього часу у квартирі постійно не проживали. Враховуючи, що відповідачі по справі більш ніж понад один рік не проживають у квартирі, вона вважає їх такими, що втратили право на користування квартирою.

У судовому засіданні позивач, та її представник, третя особа - ОСОБА_7 підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити.

У судовому засіданні представник третьої особи - Служба у справах дітей Червонозаводського району Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради просила суд прийняти законне та обґрунтоване рішення, однак щодо позовних вимог пред'явлених до неповнолітнього просила у їх задоволені відмовити, так як місцем проживання неповнолітнього є місцем проживання одного із батьків.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення позивних вимог посилаючись на те, що відповідачі не проживають у спірній квартирі з поважних причин, оскільки позивач постійно була ініціатором сварок, публічно погрожувала та ображала відповідачів. З цих підстав відповідачами було заявлено зустрічну позовну заяву про усунення перешкод в користуванні квартирою та вселення.

Суд заслухавши пояснення представника позивача, допитавши свідків, дослідивши письмові докази, що містяться у матеріалах справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав

Судом встановлено, що ОСОБА_1є власником АДРЕСА_1, на підставі договору № НЗ-1086 купівлі-продажу від 12.10.2001 року (а.с. 6).

Згідно із довідкою з місця проживання про склад сім'ї та прописку від 27.01.2014 року, виданою КП «Жилкомсервіс», у квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані з 31.10.2001 року - ОСОБА_1 (власник), з 02.11.2001 року - ОСОБА_6 (онук) і ОСОБА_5 (невістка - дружина сина), з 14.11.2001 року - ОСОБА_7.

За таких обставин суд приходить до висновку, що відповідачі по справі були вселені у квартиру та проживали у ній як члени її сімї. Дану обставину також визнала сама позивач у судовому засіданні.

Допитані у судовому засіданні у якості свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9 ОСОБА_10, ОСОБА_11 показали, що відповідач ОСОБА_5 виїхала із квартири у червні 2013 року та більше з того часу у квартирі не проживала. При чому свідки ОСОБА_8, ОСОБА_10, ОСОБА_11 пояснили, що ніколи не чули про конфліктні відносини із позивачем та відповідачем ОСОБА_5 Окремо свідки ОСОБА_8, ОСОБА_10, ОСОБА_11 зазначили, що відповідач по справі - неповнолітній ОСОБА_6 приходить до квартири.

Відповідно до актів від 10.10.2013 року та від 13.03.2014 р., що складені сусідами позивача, ОСОБА_5 1974 р.н. та ОСОБА_6 1998 р.н. у квартирі АДРЕСА_1 не проживають з 25.06.2013 року та їх особистих речей у квартирі не має. (а.с. 9-10).

За таких обставин, суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 не проживає у квартирі АДРЕСА_1 з червня 2013 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Враховуючи, що відповідачем та його представником до суду не подано жодного доказу тієї обставини, що ОСОБА_5 не проживала у квартирі з поважних причин, суд приходить до висновку, що вона втратила право на користування квартирою АДРЕСА_1.

При вирішенні питання щодо визнання неповнолітнього ОСОБА_6 таким, що втратив право на користування квартирою суд виходить з того, що спір виник між ним та позивачем з приводу реалізації житлових прав, а тому при вирішенні спору слід керуватися нормами житлового законодавства.

Частина 2 статті 405 ЦК України передбачає визнання особи такою, що втратила право користуватися житлом, якщо вона є членом сімї власника житла.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 4 ст. 156 ЖК України, члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. За згодою власника будинку (квартири) член його сім'ї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім'ї. До членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 64 ЖК України встановлено, що До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо

вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Отже, неповнолітній ОСОБА_6, який є онуком позивача, у розумінні ст. 64 ЖК України не є членом її сімї, доказів того, що його було визнано у встановленому законом порядку у якості члена її сімї позивачем не подано.

За таких підстав визнати неповнолітнього ОСОБА_6, таким, що втратив право на користування квартирою, при умові, що він не є членом сімї власника квартири, з підстав встановлених ч. 2 ст. 405 ЦК України, у суду не має.

Окремою підставою для відмови в задоволені позовних вимог в частині визнання ОСОБА_6, таким, що втратив право на користування квартирою є те, що у судовому засіданні свідки ОСОБА_8, ОСОБА_10, ОСОБА_11 зазначили, що відповідач ОСОБА_7 продовжує користуватися квартирою та приходить до свого батька та бабусі.

У судовому засіданні позивач визнала ту обставину, що у відповідача є ключі від вхідних дверей.

Також суд зазначає, що позивачем не доведено, що відповідачі мають у власності чи у користуванні інше житло.

Відповідно до ст. 18 ЗУ «Про охорону дитинства», держава забезпечує право дитини на проживання в таких санітарно-гігієнічних та побутових умовах, що не завдають шкоди її фізичному та розумовому розвитку. Діти - члени сім'ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймач.

Тому з метою захисту прав неповнолітнього суд відмовляє у задоволенні позовних вимог пред'явлених до неповнолітнього відповідача також із цих підстав.

Відмовляючи з у задоволені позовних вимог в частині зняття з реєстрації відповідачів, суд виходить з того, що згідно із абз. 2 ст. 7 З.У. «Про свободу пересування та вільний вибір місяця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Аналіз З.У. «Про свободу пересування та вільний вибір місяця проживання в Україні», дає підстави вважати, що зняття з реєстрації місця проживання проводиться відповідним органом реєстрації на підставі рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням, що набрало законної сили, а не судом. Тому зняття з реєстрації місця проживання відповідачів не належить до компетенції суду. Крім того, орган реєстрації не було залучено до участі у справі у якості відповідача, а у судовому засіданні представник позивача не надав суду докази, що відповідний орган реєстрації відмовив позивачу у задоволені його заяви про зняття з реєстрації відповідачів.

З підстав зазначених вище, суд відмовляє повністю у задоволені зустрічного позову, та вважає обставини, на які посилались відповідачі не доведеними.

Судові витрати розподіляються судом відповідно до ст. 88 ЦПК України,

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 405 ЦК України, ст.ст. 64, 156 Житлового кодексу УРСР, ст. 7 З.У. «Про свободу пересування та вільний вибір місяця проживання в Україні», ст. 18 ЗУ «Про охорону дитинства», ст. 1, 2, 4, 8, 10, 14, 15, 60, 61, 88, 208-209, 212, 213, 215, 224, 225, 226 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті особи - ОСОБА_7, Служба у справах дітей Червонозаводського району Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, Державна міграційна служба Червонозаводського РВ в м. Харкові ГУ ДМС в Харківській області про визнання такими, що втратили право користування житловим приміщенням, зняття з реєстрації - задовольнити частково.

2. Визнати ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, такою, що втратила право на користування квартирою АДРЕСА_1.

3. В іншій частині позовних вимог - відмовити.

4. Зустрічний позов ОСОБА_5, ОСОБА_6 до ОСОБА_1, треті особи - Служба у справах дітей Червонозаводського району Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, ОСОБА_7, про поновлення порушеного права користування житловим приміщенням та вселення - залишити без задоволення.

Сплачений позивачем судовий збір у розмірі 184,50 грн., стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1, іншу частину сплаченого судового збору у розмірі 184,50 грн. зарахувати в дохід держави.

Сплачений ОСОБА_5 судовий збір за подання зустрічного позову у розмірі 246,60 грн. зарахувати в дохід держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Червонозаводський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час оголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення виготовлено 23.01.2015 року

Cуддя: Д.О. Чудовський