Справа № 653/2126/15-ц
Провадження № 2/653/741/15
РІШЕННЯ

іменем України

14.12.2015

Генічеський районний суд Херсонської області у складі:

головуючої судді Шарко Н.А.,

секретаря Разумної А.В.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

представника прокуратури Генічеського району Херсонської області ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Генічеську цивільну справу за позовом ОСОБА_1, Генічеського Регіонального Правозахисного Центру, діючого в інтересах ОСОБА_1 до Стрілківської сільської ради Генічеського району Херсонської області, за участю третіх осіб - Державної казначейської служби України, прокуратури Генічеського району Херсонської області, про відшкодування моральної шкоди,

встановив:

ОСОБА_1, Генічеський Регіональний Правозахисний Центр звернулися до суду з позовом до Стрілківської сільської ради Генічеського району Херсонської області, за участю третьої особи - Державної казначейської служби України, прокуратури Генічеського району, в якому просили стягнути з Державної казначейської служби України в порядку передбаченому постановою КМУ від 03 серпня 2011р. за №845 «Про затвердження порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників» на користь ОСОБА_1 завдану Стрілківською сільською радою Генічеського району Херсонської області моральну шкоду у розмірі 10 000 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за наслідком судової тяганини з відповідачем щодо визнання дій протиправними з ненадання публічної інформації, ОСОБА_1 завдано моральної шкоди. Зазначено, що вказана шкода полягає у фізичному болю і стражданнях через погіршення здоров"я, душевних хвилюваннях, внаслідок протиправної поведінки та допущеної бездіяльності щодо нього з боку відповідача. Завдану моральну шкоду оцінюють у десять тисяч гривень. Також, просили стягнути судові витрати по справі.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 діючи від себе, та як представник Генічеського Регіонального Правозахисного Центру підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні проти позову заперечив, зазначила, що позивачем не надано жодних доказів на підтвердження спричиненої моральної шкоди. Просила у задоволенні позову відмовити.

Представник Державної казначейської служби України проти позову заперечив, зазначивши, що шкода спричинена органами місцевого самоврядування відшкодовується за рахунок коштів місцевого бюджету, а не казначейства.

Представник прокуратури Генічеського району Херсонської області у судовому засіданні також заперечила проти позовних вимог, вважала їх необґрунтованими, та такими, що не підлягають задоволенню.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали позову, оцінивши надані докази, приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 12 березня 2014р. Генічеським районним судом Херсонської області ухвалено постанову по справі №653/3619/13-а, якою позов Генічеського Регіонального Правозахисного Центру до голови Стрілківської сільської ради ОСОБА_4, про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії задоволено. Визнано дії голови Стрілківської сільської ради Генічеського району Херсонської області ОСОБА_4, що виразилися у ненаданні повної, належної відповіді на питання, викладені в пунктах 1,2, інформаційного запиту ГРПЦ від 05.07.2013 року (вих. № 04/05-07/2013-Х ), який зареєстровано в Стрілківській сільській раді Генічеського району, Херсонської області за вх. № 045/02.36-3/1 від 05 липня 2013 року протиправними; визнано дії голови Стрілківської сільської ради Генічеського району Херсонської області ОСОБА_4, що виразилися у ненаданні повної, належної відповіді на інформацію на питання, викладені в пунктах 1,2,3 інформаційного запиту ГРПЦ від 05.07.2013 року (вих. № 05 /05-07/2013-Х ), який зареєстровано в приймальні Стрілківської сільської ради Генічеського району, Херсонської області за вх. № 044/02.36-3/1 від 05 липня 2013 року протиправними; зобов'язано голову Стрілківської сільської ради Генічеського району Херсонської області ОСОБА_4 в термін п'ять днів надати відповідь на питання, порушені в інформаційному запиті ГРПЦ від 05.07.2013 року, пункти 1,2, який зареєстровано в приймальні Стрілківської сільської ради Генічеського району Херсонської області вх. №045/02.36-3/1 від 05 липня 2013 року в порядку, визначеному Законом України «Про доступ до публічної інформаці» на адресу вул. Свердлова,24, м. Генічеськ, Херсонська область 75500; зобов'язано голову Стрілківської сільської ради Генічеського району Херсонської області ОСОБА_4 в термін п'ять днів надати відповідь на питання порушені в інформаційному запиті ГРПЦ від 05.07.2013 року, пункти 1,2,3, який було зареєстровано в приймальні Стрілківської сільської ради Генічеського району Херсонської області за вх. №045/02.36-3/1 від 05 липня 2013 року в порядку, визначеному Законом України «Про доступ до публічної інформації» на адресу вул. Свердлова, 24 , м. Генічеськ, Херсонська область 75500.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 10 листопад 2014 р. відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою голови Стрілківської сільської ради ОСОБА_4 на постанову Генічеського районного суду Херсонської області від 12 березня 2014р.

Позивачі вважають, що оскільки судом встановлено, що відповідач у своїй діяльності (бездіяльності) допустив порушення вимог діючого законодавства про інформацію, а тому мають право на відшкодування моральної шкоди. При цьому позивачі посилаються на те, що внаслідок судової тяганини, ОСОБА_1 змушений був змінити звичайний уклад свого життя, приймати участь у судових засіданнях, витрачати кошти на добирання до суду, відстоювати свою позицію у суді. Все це призвело до погіршення стану здоровя ОСОБА_5, якості його життя.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 56 Конституції України, у якій закріплено право кожного на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної чи моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону України «Про доступ до публічної інформації», особи, на думку яких їхні права та законні інтереси порушені розпорядниками інформації, мають право на відшкодування матеріальної та моральної шкоди в порядку, визначеному законом.

З матеріалів справи вбачається, що постановою Генічеського районного суду Херсонської області від 12 березня 2014р., яка набрала законної сили, визнано дії голови Стрілківської сільської ради ОСОБА_4 по ненаданню повної, належної відповіді на питання, викладені інформаційного запиту ГРПЦ від 05.07.2013 року протиправними, та зобовязано вчинити певні дії.

Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю відповідно до 1167 ЦК України відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Фактичною підставою для застосування такого виду відповідальності є наявність у діях особи складу цивільного правопорушення, елементами якого, з урахуванням особливостей, передбачених ст. 1173 ЦК України є шкода, протиправна поведінка та причинний зв'язок між шкодою та протиправною поведінкою. Відсутність хоча б одного з цих же елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за наявності вини заподіювача шкоди. Шкода - це зменшення або знищення майнових чи немайнових благ, що охороняються законом. Протиправною - є поведінка, що не відповідає вимогам закону або договору, тягне за собою порушення майнових прав та інтересів іншої особи і спричинила заподіяння збитків. Причинний зв'язок як елемент цивільного правопорушення виражає зв'язок протиправної поведінки та шкоди, що настала, при якому протиправність є причиною, а шкода - наслідком.

При цьому в деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов'язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв'язок такої поведінки із заподіяною шкодою.

Отже, з огляду на положення ст. 1173 ЦК України, що передбачають відповідальність за завдану шкоду незалежно від вини заподіювача, позивач повинен довести не тільки протиправність поведінки відповідача, а й наявність самої моральної шкоди та причинний зв'язок між поведінкою відповідача та заподіяною шкодою.

Аналогічна позиція викладена у пункті 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року за №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» в якому зазначено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Вважаючи доведеним факт порушення з боку голови Стрілківської сільської ради Генічеського району Херсонської області ОСОБА_4 прав позивачів, вони просили стягнути моральну шкоду у розмірі 10000 грн. В обґрунтування моральної шкоди, ОСОБА_1 зазначив, що він змушений був протягом півроку відновлювати своє порушене право шляхом звернення до суду з відповідним позовом, у звязку з чим проводив багато часу у складанні численних клопотань та заяв до суду. Це істотно погіршило якість життя ОСОБА_1 та вимагає від нього додаткових зусиль для організації життя.

У той же час, судом було встановлено, що ОСОБА_1 є керівником ГРГО «Генічеський Регіональний Правозахисний Центр». Згідно п. 2 Розділу статуту вказаної громадської організації від 2010р. (зі змінами та доповненнями) Центр є правозахисною організацією, основною метою якого є надання правової допомоги фізичним та юридичним особам. Основними завданнями Центру є захист прав фізичних та юридичних осіб, членів Організації у судових органах України всіх рівнів та в Європейському суді, та в інших міжнародних установах із захисту прав людини.

За таких обставин, суд критично оцінює доводи позивача про те, що прийняття участі у судових засіданнях призвело до зміни організації його життя.

З огляну на те, що позивач ОСОБА_1 не надав суду жодного доказу на підтвердження вказаних обставин і навіть конкретно не вказав, як змінився його спосіб життя, як саме погіршилась його якість, та в чому полягає необхідність прикладення додаткових зусиль для організації життя, то суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 не доведено спричинення головою сільської ради Генічеського району ОСОБА_4 моральної шкоди за наведеними вище критеріями їх оцінки, а тому в задоволені позовних вимог слід відмовити.

Крім того, суд зазначає, що позов до голови Стрілківської сільської ради ОСОБА_4 було подано саме Генічеським Регіональним Правозахисним Центром, яка є юридичною особою, а не ОСОБА_1, як фізичною особою. Зі змісту постанови вбачається, що участь у судових засіданнях приймав представник Центру.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 не доведено наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача.

Що стосується позовних вимог заявлених Генічеським Регіональним Правозахисним Центром, то вказані вимоги також не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року за №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під немайновою шкодою, заподіяною юридичній особі, слід розуміти втрати немайнового характеру, що настали у зв'язку з приниженням її ділової репутації, посяганням на фірмове найменування, товарний знак, виробничу марку, розголошенням комерційної таємниці, а також вчиненням дій, спрямованих на зниження престижу чи підрив довіри до її діяльності.

Проте, позивач не навів обґрунтування позовних вимог та не надав суду жодних доказів, які б підтверджували факт заподіяння йому шкоди та її розміру.

Крім того, при винесенні цього рішення, судом враховано, що відновлення порушених прав у звязку з несвоєчасним наданням відповіді на його інформаційний запит від 05 липня 2013р., відбулося шляхом визнання постановою Генічеського районного суду Херсонської області від 12 березня 2014р. протиправними дії голови Стрілківської сільської ради Генічеського району Херсонської області щодо несвоєчасного надання відповіді на інформаційний запит позивача.

Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статті 61 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивачів є безпідставними, а тому у задоволенні позову про відшкодування моральної шкоди слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 212-215 ЦПК України, суд

вирішив:

у задоволенні позову ОСОБА_1, Генічеського Регіонального Правозахисного Центру, діючого в інтересах ОСОБА_1 відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Херсонської області через Генічеський районний суд протягом десяти днів після проголошення рішення.

Суддя ОСОБА_6