Справа № 733/1976/14-ц Провадження № 22-ц/795/119/2015 Категорія - цивільнаГоловуючий у I інстанції - Головченко М.М. Доповідач - Страшний М. М.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2015 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіСтрашного М.М.
суддів:Євстафіїва О.К., Шарапової О.Л.,
при секретарі:Нечасному О.Л.
за участю:позивача ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу ОСОБА_5 на рішення Ічнянського районного суду від 17 листопада 2014 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в:

В жовтні 2014 року ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом, в якому просив розірвати шлюб, укладений з ОСОБА_6 23 серпня 2012 року, обгрунтовуючи свої вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалось, шлюбні відносини припинені з квітня 2013 року, спільне господарство не ведеться.

Рішенням Ічнянського районного суду від 17 листопада 2014 року позовні вимоги задоволено, шлюб, укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_6, визнано розірваним, після розірвання шлюбу відповідачу залишено прізвище „Біндас", неповнолітнього сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, залишено проживати з матір'ю ОСОБА_6

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить змінити дане рішення суду, виключивши із його резолютивної часини висновок про залишення неповнолітнього сина проживати разом з матір'ю ОСОБА_6. Незаконність судового рішення апелянт обгрунтовує тим, що суд вийшов за межі позовних вимог, оскільки ним не заявлялись позовні вимоги про визначення місця проживання дитини. Вказує, що син з квітня 2013 року поживає разом з ним, знаходиться на його утриманні та вихованні, відповідачка участі у вихованні дитини участі не приймає.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Із змісту апеляційної скарги вбачається, що апелянт оскаржує рішення суду в частині залишення неповнолітнього сина сторін проживати разом з матір'ю.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з 23 серпня 2012 року перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.4,5).

Звертаючись до суду, ОСОБА_5 просив розірвати даний шлюб, посилаючись на припинення шлюбних відносин з дружиною.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду має бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно положень статей 10 та 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених ним обставин.

Частиною 1 статті 161 СК України передбачено, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Із змісту позовної заяви ОСОБА_5 не вбачається, що між ним та матір'ю дитини існує спір щодо місця проживання їхнього спільного сина ОСОБА_7 Позивач вказував в позові, що дитина проживає з ним.

В поданій до суду заяві про розгляд справи без його участі позивач одночасно просив залишити проживати дитину з ним (а.с.8). Відповідачка також подала заяву про розгляд справи без її участі та в свою чергу просила залишити дитину проживати з нею.

Отже, спір між сторонами щодо визначення місця проживання дитини повинен розглядатись в іншому позовному провадження з дотриманням приписів ч. 4 ст. 19 СК України щодо обов'язкової участі при розгляді справи органу опіки та піклування, отриманням відповідно висновку, а не під час розгляду вимоги про розірвання шлюбу.

Підсумовуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку про обгрунтованість апеляційної скарги та необхідність зміни судового рішення.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п.4 ч. 1 ст. 309, 313-314, 316, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд

В И Р І Ш И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити.

Рішення Ічнянського районного суду від 17 листопада 2014 року змінити, виключивши із резолютивної його частини абзац четвертий -„Неповнолітнього сина ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1, залишити проживати з матір'ю ОСОБА_6".

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:Судді: