Номер провадження: 22-ц/785/4843/15
Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_1
Доповідач: Ісаєва Н. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.08.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого-судді: Ісаєвої Н.В.,

суддів: Журавльова О.Г, ОСОБА_2,

при секретар: Сілукової В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ПАТ « Дельта Банк» на рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 16 лютотго 2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3, в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, до ОСОБА_5, Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (правонаступника ТОВ «Український промисловий банк»), третя особа - служба у справах дітей Южненської міської ради, Приватний нотаріус Южненського міського нотаріального округу Одеської області ОСОБА_6, про визнання іпотечного договору від 10 березня 2006 року недійсним, від 01 серпня 2007 року недійсними., -

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2013 року позивач, діючи в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, звернулась до суду із вказаним позовом до відповідачів.

Ухвалою Южного міського суду Одеської області від 19.12.2013 року передано дану справу до Комінтернівського районного суду Одеської області в порядку ч.2 ст. 116 ЦПК України.

Позивачка просила суд визнати недійсним іпотечний договір, який був укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Український ОСОБА_7» (Іпотекодержетель), та ОСОБА_5 (Іпотекодавець), і був посвідчений 01 серпня 2007 року приватним нотаріусом Южненського міського нотаріального округу Одеської області, і зареєстрований у реєстрі за № 2633 (двадцять шість тридцять три).

Крім того, позивачка просила суд визнати недійсним іпотечний договір, який був укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Український ОСОБА_7» (Іпотекодержетель), та ОСОБА_5 (Іпотекодавець), і був посвідчений 10 березня 2006 року приватним нотаріусом Южненського міського нотаріального округу Одеської області, і зареєстрований у реєстрі за № 686 (шістсот вісімдесят шість).

В судовому засіданні представник позивачки повністю підтримала позовні вимоги свого довірителя, просила їх задовольнити з підстав того, що при укладенні оспорюваних іпотечних договорів, було допущено порушення прав дитини на нерухоме майно, що є предметом даних іпотечних договорів.

В судовому засіданні представник відповідача -Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (правонаступника ТОВ «Український промисловий банк») не визнав позовних вимог, зокрема, пояснив суду, що укладаючи оспорювані іпотечні договори, відповідач ОСОБА_5 надав нотаріусу докази відсутності прав інших осіб на користування нерухомим майном, що було предметом іпотечних договорів, в тому числі і неповнолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Крім того, представник відповідача- Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (правонаступника ТОВ «Український промисловий банк») послався на те, що рішенням Южного міського суду Одеської області від 15.11.2012 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 09.04.2013 року, відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_3 в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ТОВ « Український промисловий банк», ПАТ «Дельта Банк», третя особа- ВДВС у м. Южному Одеської області, орган опіки та піклування Южненської міської ради Одеської області, приватний нотаріус Южненського міського нотаріального округу Одеської області ОСОБА_6, про визнання договорів іпотеки нікчемними.

Відповідач - ОСОБА_5 подав заяву про розгляд справи у свою відсутність, проти задоволення позову не заперечував.

Представник служби у справах дітей Южненської міської ради Одеської області подала заяву про розгляд справи у свою відсутність, просила врахувати інтереси неповнолітньої дитини.

Діяльність приватного нотаріуса Южненського міського нотаріального округу Одеської області ОСОБА_6 припинена, що вбачається зі змісту інформаційного листа від 16.06.2014 року № 13408/07-31 начальника Головного управління юстиції в Одеській області.

Рішенням суду позов задоволено.

На рішення суду ПАТ «Дельта Банк» приніс апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати, постановити нове, яким відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що судом неповно зясовані обставини, що мають значення для справи, а також, що судом порушено норми матеріального та процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних підстав.

Згідно п.3 ст.10 ЦПК України , кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень, а суд згідно ст.11 ЦПК України, розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив матеріали справи, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

У судовому засіданні встановлено наступне.

10.03.2006 року між ТОВ «Український промисловий банк» (ОСОБА_7) та ОСОБА_5 (Позичальник) був укладений строковий кредитний договір № 25/ПС-03/06 відповідно до якого ОСОБА_7 надав Позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання 16 000 доларів

США до 10.03.2011 року із сплатою 15 відсотків річних.

В якості забезпечення повернення кредитних коштів за кредитним договором від

10.03.2006 року, було укладений іпотечний договір між Банком (Іпотекодержатель) та Позичальником (Іпотекодавець) від 10.03.2006 року, відповідно до якого, Іпотекодавцем передано в заставу Іпотекодержателю нерухоме майно: двохкімнатна квартира АДРЕСА_1.

Крім того, 01.08.2007 року між ТОВ «Український промисловий банк» (ОСОБА_7) та ОСОБА_5 (Позичальник) був укладений строковий кредитний договір № 301/ФКВІП-07 відповідно до якого ОСОБА_7 надав Позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання 50 000 доларів США до 31.07.2022 року із сплатою 14,6 відсотків річних.

В якості забезпечення повернення кредитних коштів за кредитним договором від

01.08.2007 року, укладений іпотечний договір між Банком (Іпотекодержатель) та Позичальником (Іпотекодавець) від 01.08.2007 року, відповідно до якого, Іпотекодавцем передано в заставу Іпотекодержателю нерухоме майно: двохкімнатна квартира АДРЕСА_2.

02.07.2010 року укладений договір про передачу активів ТОВ «Український промисловий банк» в рахунок погашення заборгованості - ПАТ «Дельта Банк».

Судом зі змісту п. 1.5 оспорюваних іпотечних договорів встановлено, що ОСОБА_5, укладаючи оспорювані іпотечні договори, попередив Іпотекодержателя про всі відомі йому права та вимоги інших осіб, права дітей, які зареєстровані в житловому приміщенні (зокрема подав довідки про відсутність інших, крім нього, зареєстрованих осіб) на предмет іпотеці.

ОСОБА_5, укладаючи іпотечний договір від 01.08.2007 року, подав нотаріусу довідку від 01.08.2007 року № 2609, які видана службовими особами ЖЕД-3 м. Южне, з якої вбачається, що крім нього інших зареєстрованих осіб в квартирі АДРЕСА_2 немає.

Зі змісту довідки від 13.10.2014 року № 2372 форми № 2, що видана КП «Міський житлово-комунальний центр» м. Южне встановлено, що з 2003 року у вищевказаній квартирі зареєстровані та проживають крім ОСОБА_5, також ОСОБА_3, та неповнолітній ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (дата реєстрації 31.10.2003 року).

Зі змісту довідки від 11.02.2015 року № 4/6-51/1, що видана начальником відділу адресно- довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області ОСОБА_8, судом встановлено, що ОСОБА_3 з 31.10.2003 року зареєстрована разом із своїм неповнолітнім сином ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, за адресою: Одеська область, м. Южне. пр-т. Григорівського десанту,24 кв. 95.

Таким чином, судом достовірно встановлено, що ОСОБА_5 укладаючи оспорювані іпотечні договори, повідомив нотаріусу неправдиві відомості про те, що крім нього інші особи, в тому числі і діти, не зареєстровані і не проживають у ІНФОРМАЦІЯ_2.

Крім того, ОСОБА_5 не отримував дозволу від органу опіки та піклування на вчинення правочину щодо нерухомого майна, право на користування яким має неповнолітня дитина.

Згідно із ч. 3 ст. 9 ЖК України ніхто не може бути обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Відповідно до ст.ст. 1, 6, 9, 61 ЖК України, ст. 29 ЦК України місцем постійного проживання особи є жиле приміщення, в якому особа постійно проживає, має передбачені ст. 64 ЖК України права користування цим приміщенням і на яке за особою зберігається це право і при тимчасовій відсутності.

Місцем проживання дитини до девяти років є місце проживання її батьків або одного з них, з ким вона проживає.

Для вчинення будь-яких правочинів щодо нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування.

В силу статті 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей» права та інтереси дітей під час вчинення будь яких правочинів щодо жилих приміщень гарантуються і їх зменшення або обмеження є неприпустимим.

За змістом частини шостої статті 203 ЦК України відчуження майна на підставі правочину, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей, тому за правилами статті 215 ЦК України такий правочин підлягає визнанню недійсним.

Відповідно до частини третьої статті 17 Закону України "Про охорону дитинства" батьки або особи, які їх замінюють, не мають права без дозволу органів опіки та піклування, наданого відповідно до закону, укладати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню та/або державній реєстрації, відмовлятися від належних дитині майнових прав, здійснювати поділ, обмін, відчуження житла, зобовязуватися від імені дитини порукою, видавати письмові зобовязання.

Відтак, батьки не мають права без дозволу органу опіки та піклування розпоряджатися майновими правами дітей.

Суд встановив, що місцем проживання батьків малолітнього ОСОБА_4 на момент укладання оспорюваних іпотечних договорів є місце реєстрації батьків за адресою: квартира АДРЕСА_3, отже дитина, фактично з моменту свого народження, має право на користування цією житловою квартирою.

У правовій позиції, висловленої Верховним Судом України у Постанові від 30 січня 2013 року в справі №6-125цс 12 зазначено, що постійне проживання особи є жиле приміщення, в якому особа постійно проживає, має передбачені ст. 64 ЖК України права користування цим приміщенням і на яке за особою зберігається це право і при тимчасовій відсутності, та не з фактом їх реєстрації, яка здійснюється на підставі Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні».

Те, що неповнолітній ОСОБА_4 з 2003 року постійно проживав за адресою: квартира ІНФОРМАЦІЯ_3, знайшло своє підтвердження при розгляді справи та сторонами на оспорювалося.

Представником відповідача не надано належних доказів того, що неповнолітній ОСОБА_4 на час укладення оспорюваних договорів іпотеки не проживав за адресою: квартира ІНФОРМАЦІЯ_4.

Таким чином, існували всі підстави для визнання оспорюваних договорів іпотеки недійсними.

В силу ст. 236 ЦК України правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

Доводи заперечень представника Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (правонаступника ТОВ «Український промисловий банк»), що рішенням Южного міського суду Одеської області від 15.11.2012 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 09.04.2013 року, відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_3 в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ТОВ « Український промисловий банк», ПАТ «Дельта Банк», третя особа- ВДВС у м. Южному Одеської області, орган опіки та піклування Южненської міської ради Одеської області, приватний нотаріус Южненського міського нотаріального округу Одеської області ОСОБА_6, про визнання договорів іпотеки нікчемними, суд правильно визнав безпідставними, оскільки предметом даної справи є недійсність правочинів, а не їх нікчемність, відтак, предмети позовів не є тотожними.

Довід апеляційної скарги про те. що ОСОБА_5 було достеменно відомо про те, що в довідці викладено неправдиві відомості щодо неповнолітнього сина, не є правовою підставою для скасування рішення і може бути предметом розгляду правоохоронними органами.

Інші доводи апеляційної скарги також не приймаються до уваги, оскільки спростовуються матеріалами справи, а письмових доказів на підтвердження доводів апеляційної скарги до апеляційного суду надано не було.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів розглянувши скаргу в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, рішення суду відповідає фактичним обставинам справи, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги на увагу не заслуговують та задоволенню не підлягають, підстави для ухвалення нового рішення відсутні.

Судова колегія, розглянувши справу, прийшла до висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, в зв'язку з чим, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч. 1 п. 1, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ПАТ «Дельта Банк» відхилити.

Рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 16 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак її може бути оскаржено до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів.

ОСОБА_9Ісаєва

Судді: О.Г. Журавльов

ОСОБА_2