У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2015 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області в складі:

головуючого судді - Ковалевича С.П.

суддів: Бондаренко Н.В., Шеремет А.М.

секретар судового засідання - Ковальчук Л.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 29 травня 2014 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_1 про дострокове стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Перевіривши докази та доводи апеляційної скарги, колегія суддів, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 29 травня 2014 року позов ПАТ «Кредобанк» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Кредобанк» заборгованість за кредитним договором №186-07 від 13 липня 2007 року в розмірі 725 725,79 грн., що є еквівалентом 61 685,15 доларів США згідно офіційного курсу НБУ, встановленого станом на день прийняття рішення, який становить 11, 765 грн. за 1 долар США, з яких: 619 202,54 грн., що є еквівалентом 52 630,90 доларів США - сума кредиту, що підлягає достроковому поверненню; 89 124,11 грн., що є еквівалентом 7 575,36 доларів США - прострочені відсотки за користування кредитом; 17 399,11 грн., що є еквівалентом 1 478,89 доларів США - пеня по простроченій заборгованості нарахована за період 15.06.2012р. по 14.06.2013р., шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки згідно Договору іпотеки №186-07/1 від 13 липня 2007р. - незавершений будівництвом житловий будинок, 67 % готовності, площею забудови 104,4 кв.м та земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 020001061, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, які на праві власності належать ОСОБА_1, шляхом проведення прилюдних торгів за початковою ціною встановленою на рівні, не нижчою за звичайні ціни на цей вид майна на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності на стадії проведення виконавчих дій. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Вважаючи дане рішення незаконним через порушення судом норм матеріального та процесуального права та неповне з'ясування обставин справи, ОСОБА_1 подав на нього апеляційну скаргу.

На обґрунтування своєї скарги вказує, що 15.07.2013 року ПАТ «Кредобанк» звернулось до Рівненського районного суду із позовом до нього про дострокове стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки та просить стягнути суму боргу в розмірі 493 049,40 грн. Ціна позову вказана у гривнях. Незважаючи на це, суд першої інстанції виніс рішення в якому вирішив стягнути з відповідача не 493 049,40 грн., як просить в позовній заяві позивач, а 725 725,79 грн. Таким чином, суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог.

Крім того, зазначає, що суд, посилаючись на частину 2 пункту 14 Постанови ВСУ №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», як на підставу здійснення переведення іноземної валюти в гривню по курсу НБУ на день ухвалення рішення, не взяв до уваги того факту, що позивач просив стягнути заборгованість у гривнях. Зазначення у позовній вимозі того, що сума боргу наведеного у гривнях еквівалентна одній із іноземних валют, а саме долару США, носить інформаційний характер.

Посилаючись на викладені обставини, просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове по суті позовних вимог.

В судове засідання апеляційного суду ОСОБА_1 не явився з невідомих причин, хоча завчасно був повідомлений про час та місце розгляду справи. Його неявку колегія суддів розцінює як без поважних причин, а тому вважає за можливе розглянути справу у його відсутність на підставі наявних матеріалів справи, яких достатньо для вирішення спору по суті.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Матеріалами справи встановлено, що 13 липня 2007р. між ПАТ „Кредобанк, який є правонаступником ВАТ „Кредобанк" та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 186-07 згідно якого останній отримав в банку кредит в сумі 99 000.00 доларів США на купівлю нерухомості з кінцевим терміном повернення кредиту 12.07.2027 р.

З метою забезпечення виконання зобов'язань позичальника та вимог банку за цим кредитним договором між Відповідачем та Позивачем був укладений Договір іпотеки № 186-07/1, згідно якого Відповідач передав Позивачу в іпотеку належне йому на праві власності нерухоме майно: незавершений будівництвом житловий будинок процент готовності 67 % площею забудови 104,4 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських споруд за цією ж адресою.

Взяті на себе зобов"язання по своєчасному погашенню кредиту у відповідності до його графіку ОСОБА_1 не виконав.

За наведених обставин суд першої інстанції правильно керуючись п. 4.9 договору ч.1 ст. 7, ст. 33 Закону України „Про іпотеку", п. 3.1.4, 5.1, 5.2 договору про іпотеку ст.ст. 625, 629, 1054 ЦК України постановив рішення про задоволення позовних вимог та стягнув з ОСОБА_1 суми заборгованості шляхом звернення стягнення на передане в іпотеку майно.

Не заслуговують на увагу і твердження апелянта про неправильне застосування судом норм матеріального права, що регулюють валютні операції.

Позовні вимоги банку зводилися до звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до ст. 33 Закону України „Про іпотеку", а не стягнення заборгованості за договором. Суд першої інстанції правильно вказав, що оскільки в зобов"язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, то сума, що підлягає сплаті в гривнях, визначається за офіційним курсом НБУ, установленим на день платежу. Оскільки ПАТ „Кредобанк" правомірно надав кредит в іноземній валюті на підставі відповідної ліцензії, то заборгованість за таким зобов"язанням має визначатися у національній валюті - гривнях з переведенням її в іноземну за курсом, установленим НБУ на день ухвалення рішення.

Доводи апелянта, які викладені в його апеляційній скарзі не спростовують висновків суду, з якими погоджується і колегія суддів.

Оскільки суд першої інстанції повно та всебічно з'ясував дійсні обставини по справі, дав належну оцінку зібраним доказам і постановив рішення без порушень норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування немає.

Керуючись ст. ст. 307, 313-315 ЦПК України колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 29 травня 2014 року залишити без змін

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Сторони по справі мають право оскаржити рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду протягом двадцяти днів з дня проголошення ухвали апеляційної інстанції в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: С.П. Ковалевич

Судді: Н.В. Бондаренко

А.М. Шеремет