Номер провадження: 22-ц/785/653/15
Головуючий у першій інстанції Бростовська Н. О.
Доповідач Кварталова А. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.01.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого судді - Кварталової А.М.,

суддів - Троїцької Л.Л., Фальчука В.П.,

при секретарі - Швець В.Ф.,

за участю: представника ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_3, представника Товариства з додатковою відповідальністю "Агропромисловий комплекс "Саврань" - Іванченко Є.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Товариства з додатковою відповідальністю "Агропромисловий комплекс "Саврань" про визнання договорів оренди земельних ділянок недійсними та застосування наслідків недійсності правочину, за апеляційною скаргою Товариства з додатковою відповідальністю "Агропромисловий комплекс "Саврань" на рішення Савранського районного суду Одеської області від 30 травня 2014 року,-

встановила:

19 липня 2013р. ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю "Агропромисловий комплекс "Саврань" ( далі - ТДВ АПК "Саврань") про визнання договорів оренди земельних ділянок недійсними та застосування наслідків недійсності правочину.

В обґрунтування позовних вимог позивачка ОСОБА_3 посилалась на те, що, вона є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,89 га, розташованої на території Бакшанської сільської ради, масив НОМЕР_3, ділянка НОМЕР_1, кадастровий номер :01:006:0001, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії IV-ОД №087901.

Крім того, вона є спадкоємцем земельної ділянки площею 3,89 га, розташованої на території Бакшанської сільської ради, масив НОМЕР_3, ділянка НОМЕР_2, кадастровий номер :01:006:0002, яка належала на праві власності ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1., на підставі Державного акту на право власності на землю серії IV-ОД №087902.

24.04.2010р. між позивачкою та ТДВ АПК "Саврань" було укладено договір оренди землі на земельну ділянку НОМЕР_1 (кадастровий номер :01:006:0001), який був зареєстрований Відділом Держземагенства у Савранському районі Одеської області, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис за №5/070.

Крім того, 15.06.2012р. між позивачкою та відповідачем було укладено договір оренди землі на земельну ділянку НОМЕР_2 (кадастровий номер :01:006:0002), який був зареєстрований Відділом Держземагенства у Савранському районі Одеської області, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис за №5/070.

Враховуючи, що в зазначених договорах оренди землі відсутні істотні умови, які передбачені законодавством як обов'язкові для даного виду договорів, зокрема, в порушення вимог ч.1 ст.15 Закону України "Про оренду землі" в договорі не визначено:

розмір орендної плати у грошовому еквіваленті, а зазначено лише, що вона вноситься орендарем у розмірі 3% згідно нормативно-грошової оцінки, але нормативно-грошову оцінку земельної ділянки не вказано,

також відсутня вказівка на врахування індексу інфляції при обчисленні орендної плати, не зазначено форм платежу,

відсутні умови збереження стану об'єкта оренди, відсутня вказівка на існування чи відсутність обмежень (обтяжень) щодо використання земельної ділянки,

не визначено хто несе ризик випадкового пошкодження об'єкта оренди,

відсутні умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки, а тому позивачка, посилаючись на приписи ч.2 ст.15 Закону України "Про оренду землі", ст.ст.203, 215 ЦК України, просила визнати вказані договори оренди недійсними і повернути їй земельні ділянки.

В судове засідання позивачка та її представник ОСОБА_2 не з'явилися, представник позивачки позов підтримав, просив його задовольнити, а справу розглянути за його відсутності.

Справа розглянута у відсутність представника відповідача.

Рішенням Савранського районного суду Одеської області від 30 травня 2014р. позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Суд визнав, що Товариство з додатковою відповідальністю "Агропромисловий комплекс "Саврань" без відповідної правової підстави заволоділо земельною ділянкою для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,89 га, розташованої на території Бакшанської сільської ради, масив НОМЕР_3, ділянка НОМЕР_1, кадастровий номер :01:006:0001, що належить на праві власності ОСОБА_3, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії IV-ОД №087901, зареєстрованим 16.05.2003р. в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №329.

Суд вилучив у Товариства з додатковою відповідальністю "Агропромисловий комплекс "Саврань" земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,89 га, розташовану на території Бакшанської сільської ради, масив НОМЕР_3, ділянка НОМЕР_1, кадастровий номер :01:006:0001, та передав її власнику ОСОБА_3

Суд визнав, що Товариство з додатковою відповідальністю "Агропромисловий комплекс "Саврань" без відповідної правової підстави заволоділо земельною ділянкою для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,89 га, розташованої на території Бакшанської сільської ради, масив НОМЕР_3, ділянка НОМЕР_2, кадастровий номер :01:006:0002, яка була успадкована ОСОБА_3 на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 16.05.2011р., виданого Савранською державною нотаріальною конторою, спадкова справа №303/2010, реєстровий №932.

Суд вилучив у Товариства з додатковою відповідальністю "Агропромисловий комплекс "Саврань" земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,89га, розташовану на території Бакшанської сільської ради, масив НОМЕР_3, ділянка НОМЕР_2, кадастровий номер :01:006:0002, та передав її спадкоємцю ОСОБА_3

В іншій частині позову - відмовлено.

В апеляційній скарзі Товариство з додатковою відповідальністю "Агропромисловий комплекс "Саврань" (надалі ТДВ АПК "Саврань") просить рішення Савранського районного суду Одеської області від 30 травня 2014р. скасувати, ухвалити нове рішення, яким відмовити ОСОБА_3 в задоволенні позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. При цьому посилаються на те, що вказані договори оренди укладені відповідно до вимог Закону України " Про оренду землі". Крім того, суд першої інстанції вийшов за межі заявлених позовних вимог та вирішив справу на підставі вимог, які не було заявлено позивачем по справі.

В суді апеляційної інстанції представник ТДВ АПК "Саврань" - Іванченко Є.О. підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити. При цьому посилався на те, що ТДВ АПК "Саврань" виконує всі умови за договорами оренди, сплачувало з 2011р. по 2013р. включно позивачу орендну плату за користування земельними ділянками, що підтверджено відповідними квитанціями. За 2014р. орендна плата не була виплачена позивачу, оскільки ТДВ АПК "Саврань" не користувалося земельними ділянками, тому що з боку осіб позивача чиняться перешкоди щодо користування земельною ділянкою. Однак вони згодні сплатити позивачу орендну плату за 2014р.

Представник ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_3 просив апеляційну скаргу відхилити, рішення суду залишити без змін. При цьому не заперечував, що позивачка отримала за 2011-2013р.р. орендну плату, а за 2014р. вона її не отримувала, оскільки уклала 04 січня 2013р. договір оренди з іншою особою ПП ОСОБА_6 на три роки. Також посилався на те, що укладенні між сторонами договори оренди землі в порушення вимог частини першої статті 15 Закону України "Про оренду землі" не містить усіх істотних умов, які є обов'язковими для такого договору, що відповідно до частини другої цієї статті є підставою для визнання договорів оренди земельних ділянок - недійсними.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, мотиви і доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, вислухавши пояснення сторін, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги позивача, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що підписуючи договори оренди земельних ділянок, позивач та відповідач не досягли згоди щодо усіх істотних умов, встановлених ст.15 Закону України "Про оренду землі", а саме у договорах відсутні наступні істотні умови. Не визначена орендна плата із зазначенням її індексації, порядку її внесення і перегляду. Договори оренди земельних ділянок, у порушення вимог ч.1 ст.15 Закону України "Про оренду землі" не містять умов щодо збереження стану об'єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю, існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки та не визначена сторона, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об'єкта оренди чи його частини, а тому договори оренди земельних ділянок є неукладеними, відповідач без відповідної правової підстави користується земельними ділянками позивачки, в зв'язку з чим земельні ділянки необхідно вилучити у відповідача та передати їх позивачу.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду з наступних підстав.

Як встановлено в суді апеляційної інстанції, ОСОБА_3 є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,89га, яка розташована на території Бакшанської сільської ради, масив НОМЕР_3, ділянка НОМЕР_1, кадастровий номер :01:006:0001, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії IV-ОД №087901, зареєстрованим 16.05.2003р. в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №329 (а.с.26-27).

Між ОСОБА_3 та відповідачем ЗАТ АПК " Саврань" (правонаступником якого є ТДВ АПК "Саврань") на дану земельну ділянку був підписаний Типовий договір оренди землі від 24.04.2010р., терміном на п'ять років, який був зареєстрований у Відділі Держземагенства у Савранському районі Одеської області, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 24.12.2012р. за №5/070 (а.с.14-16).

Крім того, позивачка ОСОБА_3 є спадкоємцем земельної ділянки площею 3,89га, розташованої на території Бакшанської сільської ради, масив НОМЕР_3, ділянка НОМЕР_2, кадастровий номер :01:006:0002, яка належала на праві власності ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1., на підставі Державного акту на право власності на землю серії IV-ОД №087902, зареєстрованого 16.05.2003р. у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №328 (а.с.28-29).

Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 16.05.2011р., виданого Савранською державною нотаріальною конторою, спадкова справа №303/2010, реєстровий №932, позивачка ОСОБА_3 є власником земельної ділянки площею 3,89га, розташованої на території Бакшанської сільської ради, масив НОМЕР_3, ділянка НОМЕР_2, кадастровий номер :01:006:0002 (а.с.30).

15.06.2012р. між позивачкою ОСОБА_3 та відповідачем ТДВ АПК "Саврань" на спадкову земельну ділянку був підписаний Типовий договір оренди землі від 15.06.2012р. терміном на вісім років, який зареєстрований у Відділі Держземагенства у Савранському районі Одеської області, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 24.12.2012р. за №5/070 (а.с.8-11).

Згідно протоколу рішення загальних зборів від 30 листопада 2011р. відбувся процес реорганізації Закритого акціонерного товариства "Агропромисловий комплекс "Саврань" (ЗАТ АПК "Саврань") шляхом перетворення на Товариство з додатковою відповідальністю "Агропромисловий комплекс "Саврань" (надалі ТДВ АПК "Саврань")(а.с.116).

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 отримала 17 липня 2011р. орендну плату у розмірі 2660 грн.(нормативно грошова оцінка двох земельних ділянок склала на той час 52182грн.) (а.с.113-115,117-118). Також ОСОБА_3 за 2012р. отримала орендну плату 27 червня 2012р. у розмірі 2540грн. та 17 серпня 2012р. у розмірі 2544грн.(нормативно грошова оцінка двох земельних ділянок на той час склала 165186, кожна по 82593, 06 грн.). 16 жовтня 2013р. ОСОБА_3 отримала орендну плату у розмірі 5159 грн.24 коп.(а.с.113-115,117-121).

Істотні умови договору оренди землі визначені статтею 15 Закону України "Про оренду землі".

Відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, та порушення вимог статей 4 - 6, 11, 17, 19 Закону "Про оренду землі" є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону.

За змістом договору оренди від 24 квітня 2010р., укладеного між ОСОБА_3 та відповідачем ЗАТ АПК " Саврань" (правонаступником якого є ТДВ АПК "Саврань"), в договорі зазначено розмір земельної ділянки, її місце знаходження, строк дії договору п'ять років, орендна плата, яка виплачується у розмірі 3% згідно нормативно -грошової оцінки, до 30 грудня поточного року, розмір якої переглядається сторонами до 31 грудня кожного року, відповідальність сторін у разі невнесення орендної плати у строки передбачена у розмірі 0,05 % річних від несплаченої суми за кожен день прострочення. Також договором передбачено умови використання земельної ділянки для вирощування сільськогосподарської продукції, умови повернення земельної ділянки, відшкодування збитків. До вказаного договору додано акт прийому - передачі земельної ділянки від 24 квітня 2010р., державний акт, копія паспорту ОСОБА_3 На вказаному договорі та акті ОСОБА_3 власноручно розписалась та підтвердила факт укладання договору, погодилася з усіма умовами договору оренди(а.с.14-15,135).

За змістом договору оренди від 15 червня 2012р., укладеного між ОСОБА_3 та ТДВ АПК "Саврань", в договорі зазначено розмір земельної ділянки, її місце знаходження, строк дії договору вісім років, орендна плата, яка виплачується у розмірі 3% згідно нормативно -грошової оцінки, до 30 грудня поточного року, розмір якої переглядається сторонами до 31 грудня кожного року, передбачена відповідальність сторін у разі невнесення орендної плати у строки передбачені договором у розмірі пені за подвійною обліковою ставкою НБУ від несплаченої суми за кожен день прострочення. Також договором передбачені умови використання земельної ділянки для вирощування сільськогосподарської продукції, умови повернення земельної ділянки, відшкодування збитків. До вказаного договору додано акт прийому - передачі земельної ділянки від 15 червня 2012р., державний акт, копія паспорту ОСОБА_3 За заявою ОСОБА_3 вказаний договір подано до реєстрації . На договорі та акту прийому - передачі земельної ділянки ОСОБА_3 власноручно розписалась та підтвердила факт укладання договору, погодилася з усіма умовами договору оренди.

За приписами ст.ст. 13 - 15 Закону України "Про оренду землі", в редакції, чинній на момент укладення вищенаведеного договору, договором оренди землі є договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Спірні договори оренди земельних ділянок містять усі істотні умови, передбачені статтею 15 Закону України "Про оренду землі", а тому відсутні підстави для визнання їх недійсними.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що вимоги позивачки не підлягають задоволенню, оскільки сторонами було досягнуто згоди з усіх істотних умов, які передбачені статтею 15 Закону України "Про оренду землі" (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин).

Доводи позивача про те, що договори оренди не були зареєстровані в установленому законом порядку до уваги не приймаються з наступних підстав.

Як вбачається з копії договорів оренди від 24 квітня 2010р. та від 15 червня 2012р., договори оренди були зареєстровані у відділі Держземагенства у Савранському районі Одеської області про що вчинено запис 24 грудня 2012р. за № 01070.

Таким чином, договори оренди за відповідним реєстраційним номером, завірені гербовою печаткою Державного комітету України по земельних ресурсах Державного підприємства "Центр державного земельного кадастру" Одеської регіональної філії, підписані уповноваженою на це посадовою особою, яка провела державну реєстрацію договорів оренди землі.

Під час реєстрації договору оренди уповноважена посадова особа, яка проводить державну реєстрацію перевіряє відповідність укладеного договору оренди землі, вимогам Закону України "Про оренду землі" та Типового договору оренди землі.

У якості додатку до договору оренди землі між позивачем та відповідачем підписаний акт про прийом-передачу відповідної земельної ділянки в оренду від 24 квітня 2010р., ситуаційна схема земельної ділянки, державний акт, свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку(а.с.17, 123-140).

Матеріалами справи підтверджено, що оспорюванні договори оренди земельних ділянок, укладені у письмовій формі, пройшли відповідну державну реєстрацію, позивач мав необхідний обсяг цивільної дієздатності, волевиявлення позивача було спрямоване на укладання договору оренди на п'ять років по одному договору та на вісім років по другому договору.

До договору оренди земельної ділянки додано копію державного акту, при складанні, видачі та реєстрації якого було вчинено відповідні план та схему земельної ділянки, кадастровий план з відображенням обмежень (обтяжень) у її використанні та встановлених земельних сервітутів.

Наведене свідчить про те, що між позивачем та відповідачем при укладенні договорів оренди землі погоджено усі істотні умови, у тому числі об'єкт оренди (місце розташування та розмір земельної ділянки), що підтверджується змістом договорів оренди.

Згідно відповіді Держземагенства у Савранському районі Одеської області від 04.09.2013р. та відповіді від 24.12.2014р., яка надійшла до апеляційного суду Одеської області реєстрації договору оренди від 24.04.2010р., масив НОМЕР_3 ділянка НОМЕР_1 станом на 01.01.2013р. не виявлено(а.с.69).

Між тим, сама по собі відсутність з невідомих причин запису про реєстрацію договору оренди землі від 24.04.2010р у книгах реєстрації договорів оренди не може свідчити про те, що такої реєстрації не відбулося, оскільки в договорі оренди землі від 24.04.2010р. значиться реєстраційний №01070, підпис та печатка реєстратора - посадової особи відділу Держземагенства у Савранському районі Одеської області.

Доводи представника позивача, що спірні договори оренди зареєстровані у Держземагенстві однією датою, за одним номером та є підставою для визнання договорів недійсним до уваги колегією суддів не приймаються. Факт невнесення уповноваженою на те посадовою особою, яка провела державну реєстрацію договорів оренди від 24.04.2010р. та від 15.06.2012р., зробила відповідну відмітку в договорах, власноручно поставила підпис та гербову печатку про їх реєстрацію не є підставою для визнання їх недійсними. Після укладання договору оренди сторони не відповідають за його внесення в книгу реєстрації, оскільки за внесення цих даних у Книгу реєстрації відповідає уповноважена на це посадова особа Держземагенства у Савранському районі Одеської області, яка не виконала свої обов'язки щодо реєстрації договору відповідно до вимог законодавства України.

При таких обставинах висновок суду про те, що вказаний договір є неукладеним - є передчасним та таким, що не відповідає матеріалам справи.

Згідно із частиною першою статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до частини третьої статті 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Як вольова дія, правочин являє собою поєднання волі та волевиявлення. Воля сторін полягає в їхній згоді взяти на себе певні обов'язки, вона повинна бути взаємною, двосторонньою і спрямованою на досягнення певної мети.

Відповідно до частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно із частиною першою статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

На підставі статті 20 Закону України "Про оренду землі" (у редакції, яка була чинною на момент виникнення правовідносин) укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації. Право оренди земельної ділянки виникає з дня державної реєстрації цього права відповідно до закону, що регулює державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Згідно зі статтею 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру, тобто реєстрацією є запис, фіксація фактів або явищ з метою обліку та надання їм статусу офіційно визнаних актів, внесення до списку або книги обліку.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що моментом вчинення правочину слід вважати момент, коли сторони свого часу досягли згоди з усіх істотних умов.

Одностороння незгода сторони з реєстрацією раніше підписаного нею договору не може визнаватися обставиною для визнання його недійсним із підстав, передбачених частиною третьою статті 203 та частиною першою статті 215 ЦК України.

Відповідно до вимог статті 214 ЦК України відмова від двостороннього правочину може відбуватися лише за взаємною згодою сторін.

На вказані обставини звертає увагу Правова позиція, висловлена Судовою палатою у цивільних справах Верховного Суду України під час розгляду справи № 6-118цс13 та справи № 6-94 цс 13.

Доводи позивача, що в договорах оренди розмір орендної плати не зазначено у грошовому еквіваленті, а визначено лише що оплата вноситься орендарем у розмірі 3% згідно нормативно-грошової оцінки, але нормативно-грошову оцінку земельної ділянки не вказано до уваги не приймаються, оскільки відповідачем нормативно-грошова оцінка земельної ділянки встановлюється щорічно, розмір оплати за оренду земельних ділянок виплачувався позивачу у 2011-2013р.р., виходячи з нормативно - грошової оцінки земельної ділянки за 2011-2013 роки, тобто яка була на той час.

Крім того, за цей період позивачка не зверталася до відповідача із заявами про зміну орендної плати за оренду земельних ділянок, нарахування пені за затримку орендної плати, яка передбачена договорами оренди, погоджуючись з умовами договору. Доказів з цього приводу позивачем та її представником не надано.

Доводи позивача про те, що в договорах оренди відсутні пункти про оплату послугами або натуральну оплату є необґрунтованими, оскільки в договорах оренди відсутні посилання сторін на оплату послугами або натуральної оплати, що вказує на те, що сторонами під час його укладання вони не були передбачені.

Також під час розгляду вищевказаної справи, колегією суддів звернута увага на те, що суд першої інстанції, розглядаючи справу по суті вийшов за межі заявлених позовних вимог, розглянувши вимоги, які позивачем не було заявлено до суду, порушив норми процесуального права відповідно до вимог ст.11 ЦПК України.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції не відповідає нормам матеріального та процесуального права, а тому рішення від 30 травня 2014р. підлягає скасуванню з постановлення нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог позивачу.

Керуючись ст.ст. 209,303,307 ч.1 п. 2,309,316,317,319 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю "Агропромисловий комплекс "Саврань" - задовольнити.

Рішення Савранського районного суду Одеської області від 30 травня 2014 року - скасувати, постановити нове рішення.

В позові ОСОБА_3 до Товариства з додатковою відповідальністю "Агропромисловий комплекс "Саврань" про визнання договорів оренди земельних ділянок недійсними та застосування наслідків недійсності правочину - відмовити.

Рішення набирає законної сили негайно з моменту проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Судді апеляційного суду

Одеської області А.М.Кварталова

Л.Л. Троїцька

В.П. Фальчук