Справа № 524/6753/14-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.10.2015 року Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі:

головуючого судді - Савічева В.О.,

при секретарі Коршак Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця,

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернувся в суд зі скаргою на бездіяльність державного виконавця Крюківського ВДВС Кременчуцького МУЮ ОСОБА_2, посилаючись на підстави та обставини викладені в скарзі та просив суд визнати дії заступника начальника Крюківського відділу державної виконавчої служби Кременчуцького МУЮ ОСОБА_2 з виконання рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука по справі № 524/6753/14ц від 02.09.2014 року про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільнені та моральної шкоди - неправомірною. Зобовязати Крюківський ВДВС Кременчуцького МУЮ виконати рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 02 вересня 2014 року у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження». Стягнути з Крюківського ВДВС Кременчуцького МУЮ витрати по сплаті судового збору в розмірі 121 грн. 80 коп. та витрати на правову допомогу в розмірі 2350 грн..

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 свою скаргу підтримав посилаючись на обставини викладені в скарзі та просив її задовольнити.

Заступник начальника Крюківського ВДВС Кременчуцького МУЮ ОСОБА_2 в судовому засіданні скаргу не визнав посилаючись на обставини викладені в запереченні на скаргу та просив суд у задоволені скарги відмовити.

Дослідивши матеріали справи, повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозвязку, обєктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяв по суті, суд приходить до висновку, що скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Частинами 1, 2 ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України «Про державну виконавчу службу».

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частинами 1, 2, 5 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувана державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова. Копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувану та боржникові.

Відповідно до вимог ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець, починаючи виконувати рішення, повинен пересвідчитися, чи отримана боржником копія постанови про відкриття виконавчого провадження і чи здійсненні ним дії, спрямовані на добровільне виконання рішення у встановлений постановою строк відповідно до ст. 24 цього Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

В судовому засіданні достовірно встановлено, що на примусовому виконанні в Крюківському ВДВС перебуває виконавче провадження № 45818330 з примусового виконання виконавчого листа № 524/6753/14-ц від 09.12.2014 року Автозаводського районного суду м. Кременчука, про стягнення з ТОВ "МЖК Житлобуд" на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі в розмірі 2110,28 грн., середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 26294,40 грн. та моральну шкоду - 3000,00 грн., яке входить до складу зведеного виконавчого провадження № 45639767. У складі зведеного виконавчого провадження налічується 13 виконавчих проваджень на загальну суму стягнення 722 318,60 грн.

12.12.2014 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

22.12.2014 року державним виконавцем винесено постанову про приєднання виконавчого провадження до складу зведеного виконавчого провадження.

В межах зведеного виконавчого провадження державним виконавцем вжито таких виконавчих дій:

16.10.2014 року винесено постанови про арешт коштів боржника. Кошти на арештованих рахунках боржника відсутні.

24.12.2014 року на все рухоме та нерухоме майно боржника накладено арешт.

26.12.2014 року на депозитний рахунок відділу директором ТОВ «МЖК Житлобуд» Савенко було здійснено оплату заборгованості перед ОСОБА_1 по виплаті заробітної плати в сумі 2110,28 грн., які 12.01.2015 року перераховано на рахунок ОСОБА_1

23.01.2015 року здійснено опис майна боржника, а саме: трактор «Беларусь» ЮМЗ-6АКЛ, Баштовий кран, автомобіль «Москвич» 2901, 1998 р.в..

29.01.2015 року винесено постанови про призначення оцінювача для визначення реальної вартості описаного майна боржника.

02.03.2015 року та 03.03.2015 року на адресу ПП «Центр незалежної оцінки та експертизи» направлено запити щодо результатів проведення звітів з оцінки описаного та арештованого майна боржника.

11.06.2015 року на електронну адресу ПП «Центр незалежної оцінки та експертизи» направлено фотографії описаного майна боржника.

З огляду на вищевикладене та на подані документальні підтвердження суд приходить до висновку, про відсутність бездіяльності державного виконавця, про яку зазначає скаржник.

Як вбачається з наданих документальних підтверджень державним виконавцем до боржника вживаються заходи примусового виконання рішення суду.

Відповідно до ст. 32 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є звернення стягнення на кошти та інше майно боржника.

Так, державним виконавцем накладено арешт на майно боржника та проведено його опис у відповідності до вимог чинного законодавства.

Постановою державного виконавця до участі у виконавчому провадженні залучено експерта (спеціаліста) для визначення реальної вартості описаного майна боржника, що передбачено ст. 13, 58 Закону України «Про виконавче провадження».

Частиною 14 Постанови № 6 від 07.02.2014 року Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ зазначено, що провадження з виконання судових рішень є завершальною і невід'ємною частиною (стадією) судового провадження по конкретній справі, в якій провадження за скаргою не відкривається. Ні розділом VII ЦПК, ні Законом України від 8 липня 2011 року N 3674-VI "Про судовий збір" (частина перша статті 3) не передбачено необхідність сплати судового збору за подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, то за подання скарги судовий збір не сплачується.

Таким чином, сплачений скаржником судовий збір має бути повернутий йому, як такий, що не підлягає сплаті.

Крім того в своїй скарзі ОСОБА_1 ставить питання стягнення з Крюківського ВДВС Кременчуцького МУЮ грошових коштів витрачених на правову допомогу, при цьому в матеріалах справи відсутні докази того, що правова допомога взагалі надавалась (відсутній договір про надання правової допомоги, та квитанція про оплату коштів).

Керуючись ст. ст. 383-387 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку через Автозаводський районний суд м. Кременчука шляхом подачі в 5-денний строк з дня проголошення ухвали апеляційну скаргу. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

СУДДЯ: