Провадження № 6/761/769/2015
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2015 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Волошина В.О.

при секретарі: Анісковець Г.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «ПриватБанк» про поновлення строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в:

В серпні 2015р. заявник ПАТ «КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з заявою про поновлення строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання по справі за позовом ПАТ «КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Заявлені вимоги сторона заявника обґрунтовувала тим, що у лютому 2015р. ПАТ «КБ «Приват Банк» отримало копію рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 04 грудня 2013р. яким було задоволено позов ПАТ «КБ «Приват Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, внаслідок чого виконавчий лист по зазначеній справі був отриманий лише 12 лютого 2015р.

Того ж дня, заявник направив до ВДВС Шевченківського РУЮ в м.Києві заяву про відкриття виконавчого провадження та зазначений виконавчий лист, однак постановою державного виконавця ВДВС Шевченківського РУЮ в м.Києві від 20 лютого 2015р. було відмовлено у відкритті виконавчого провадження в зв'язку з пропущенням строку для пред'явлення виконавчого документа, так як вказаний виконавчий документ надійшов для примусового виконання 17 лютого 2015р.

Учасники процесу в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи були оповіщені у встановленому законом порядку, відповідно до ст. 371 ЦПК України, їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання.

Суд, дослідивши і перевіривши матеріали справи, вважає, що подана заява про поновлення строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» стягувач, який пропустив строк пред'явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення строку пред'явлення до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

Відповідно до ст. 371 ЦПК України стягувачам, які пропустили строк для пред'явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Як вбачається з матеріалів справи, заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 04 грудня 2013р. у справі №761/26528/13-ц (провадження №2/761/8586/2015) за позовом ПАТ «КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, набрало законної сили 15 лютого 2014р.

Судом встановлено, що стороною стягувача виконавчий лист по даній справі про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором № КIG0R003650898 від 31 січня 2005 р. у розмірі 25 690,43 грн. та 256, 9 грн. 90 коп. - судового збору, був отриманий 12 лютого 2015р.

Того ж дня, стороною заявника було направлено засобами поштового зв'язку даний виконавчий лист на примусове виконання до ВДВС Шевченківського РУЮ в м.Києві.

Згідно постанови державного виконавця ВДВС Шевченківського РУЮ в м.Києві від 20 лютого 2015р., заявнику було відмовлено у відкритті виконавчого провадження в зв'язку з пропущенням строку для пред'явлення виконавчого документа, так як вказаний виконавчий документ надійшов для примусового виконання 17 лютого 2015р.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (надалі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Сферою регулювання ст. 6 Конвенції є також виконання судового рішення. Зокрема Європейський суд з прав людини зазначає, що п. 1 ст. 6 Конвенції («Право на справедливий суд») гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо будь-яких його цивільних прав та обов'язків. Таким чином, ця стаття проголошує право на доступ до суду, тобто право подати до суду позов з цивільно-правових питань. Однак, це право було б ілюзорним, якби правова система договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 Конвенції детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобов'язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію.

Виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

В рішенні Європейського суду «Горнсбі проти Греції» від 10.03.1997 (п. 40) зазначено, що для цілей статті 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «суду».

Щодо поновлення процесуальних строків національними судами Європейський суд з прав людини зазначив, що право на суд одним із аспектів якого є право доступу до суду (рішення у справі «Голдер проти Сполученого Королівства» від 21.02.1975 п. 36) не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Однак право доступу до суду не може бути обмежено таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями (рішення у справі «Герін проти Франції» від 29.07.1998, п. 37).

З огляду на вищезазначене, з метою захисту законних прав стягувача та виконання судового рішення, яке набрало законної сили, суд вважає, що пропущений строк для пред'явлення зазначеного вище виконавчого документа до виконання може бути поновлено.

Керуючись ст. 209, 210, 293,294, 371 ЦПК України; ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження», суд, -

у х в а л и в :

Заяву представника Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «ПриватБанк» про поновлення строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Поновити Публічному акціонерному товариству «Комерційний Банк «Приват Банк» пропущений строк для пред'явлення виконавчого листа до виконання, виданого 12 лютого 2015р. Шевченківським районним судом м. Києва по справі №761/26528/13-ц (провадження №2/761/8586/2013) за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги, протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду ухвали в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

Суддя: