22-ц/775/110/2015(м)
Головуючий у 1 інстанції Турченко О.В.
Категорія 59 Доповідач Песоцька Л.І.
У Х В А Л А

Іменем України

14 січня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької області в складі:

головуючого Песоцької Л.І.

суддів Ткаченко Т.Б., Мальцевої Є.Є.

при секретарі Брежнєві Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний банк» на ухвалу судді Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 18 листопада 2014 року у справі за скаргою Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний банк» на бездіяльність Жовтневого відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції Донецької області,

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2014 року Публічне акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний банк» (далі ПАТ «ПУМБ») звернулося до суду із зазначеною скаргою посилаючись на те, що 16 жовтня 2012 року банк направив Жовтневому відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції Донецької області (далі Жовтневий ВДВС) для виконання виконавчий лист № 541/1500/12 від 30 серпня 2012 року, виданий Приморським районним судом міста Маріуполя Донецької області, про стягнення з ТОВ «Азовтехнохолод» на користь ПАТ «ПУМБ» 371 711 грн. 29 коп.

Державний виконавець зобов'язаний був відповідно до вимог ст. ст. 25, 26, 31 Закону України «Про виконавче провадження» вирішити питання про відкриття виконавчого провадження або про відмову у відкритті провадження, про що повідомити банк рекомендованим листом з повідомленням про вручення. На запит від 15 серпня 2014 року про вжиті заходи щодо виконання рішення суду відповіді від ВДВС банком не отримано.

На підставі зазначеного заявник просив визнати протиправною бездіяльність Жовтневого ВДВС щодо виконання рішення суду про стягнення заборгованості з ТОВ «Азовтехнохолод» на його користь 371 711 грн. 29 коп. і зобов'язати ВДВС вжити негайні заходи до примусового виконання рішення суду, виявлення майна боржника, його арешту та передачі на реалізацію.

Ухвалою судді Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 18 листопада 2014 року скарга ПАТ «ПУМБ» залишена без розгляду і повернута заявнику.

Посилаючись на порушення судом норм процесуального і матеріального права, представник ПАТ «ПУМБ» Маштаков С.А. в апеляційній скарзі просить ухвалу суду скасувати і справу направити для розгляду до суду першої інстанції.

У судове засідання уповноважений представник Жовтневого ВДВС та представник ТОВ «Азовтехнохолод» повторно не з'явилися, про розгляд справи повідомлені (а.с.17-19).

У відповідності з вимогами ч. 2 ст. 305 ЦПК України справа розглядається за їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника ПАТ «ПУМБ» Ніколенка М.Ю., який просив задовольнити апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

У відповідності з вимогами п.1 ч.1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Залишаючи скаргу без розгляду і повертаючи її заявникові, суддя виходив із того, що заявником пропущено строк звернення до суду і клопотання про його поновлення не заявлено.

З таким висновком не можна не погодитись.

Відповідно до ч. ч. 2, 5 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. Копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

Частиною 2 статті 30 зазначеного Закону передбачено, що державний виконавець зобов'язаний провести виконавчі дії з виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, а з виконання рішення немайнового характеру - у двомісячний строк. Строк здійснення виконавчого провадження не включає час відкладення провадження виконавчих дій або зупинення виконавчого провадження на період проведення експертизи чи оцінки майна, виготовлення технічної документації на майно, реалізації майна боржника, час перебування виконавчого документа на виконанні в адміністрації підприємства, установи чи організації, фізичної особи, фізичної особи - підприємця, які здійснюють відрахування із заробітної плати (заробітку), пенсії та інших доходів боржника. Строк здійснення зведеного виконавчого провадження обчислюється з моменту приєднання до такого провадження останнього виконавчого документа.

Згідно зі ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Згідно з вимогами ст. 385 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

У п.16 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07 лютого 2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» роз'яснено, що відповідно до статті 385 ЦПК скаргу на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби може бути подано до суду у десятиденний строк, а при оскарженні постанови про відкладення провадження виконавчих дій - у триденний строк, які обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Такі строки є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з'ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи. Наприклад, при оскарженні бездіяльності зазначених осіб у вигляді невжиття заходів з примусового виконання судового рішення до уваги може бути взято ті обставини, що стягувач, який подав до відповідного органу заяву про відкриття виконавчого провадження і не отримав у визначений законом строк (з урахуванням поштового обігу) задоволення своїх вимог, вважається обізнаним про ймовірність порушення його прав у виконавчому провадженні незалежно від того, чи отримав він від державного виконавця певні процесуальні документи та чи ознайомлений він із матеріалами виконавчого провадження.

Якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга суддею одноособово залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові. При цьому заявникові може бути роз'яснено право на повторне звернення до суду на загальних підставах.

Зі скарги вбачається, що заявник 18 листопада 2014 року звернувся до суду з даною скаргою на бездіяльність ВДВС, посилаючись на те, що 16 жовтня 2012 року банком було направлено Жовтневому ВДВС для примусового виконання рішення суду виконавчий лист про стягнення з ТОВ «Азовтехнохолод» на користь ПАТ «ПУМБ» 371 711 грн. 29 коп., проте постанов про відкриття або відмову у відкритті виконавчого провадження та інформації щодо виконання рішення суду до стягувача не надходило.

Враховуючи, положення Закону України «Про виконавче провадження» щодо порядку та строків прийняття державним виконавцем відповідних рішень та дій за виконавчими документами, строків здійснення виконавчого провадження, не можна не погодитись з обґрунтованістю висновку суду про те, що заявник, звернувшись зі скаргою на бездіяльність ВДВС через два роки після направлення виконавчого листа на примусове виконання, пропустив строк звернення до суду, та обґрунтованістю залишення скарги без розгляду, оскільки клопотання про поновлення строку заявником не було заявлено.

В апеляційній скарзі відсутні доводи, які б спростовували вказаний висновок суду.

Посилання на те, що про порушення свого права банку стало відомо після отримання 11 листопада 2014 року листа від Державної виконавчої служби України (а.с.11), до якої банк звернувся з приводу невиконання судового рішення, не заслуговують на увагу, оскільки заявником оскаржується бездіяльність Жовтневого ВДВС.

Не можна погодитись і з доводами про те, що оскаржуваною ухвалою банк позбавлений права на захист порушеного права.

Частиною першою статті 73 ЦПК України передбачено, що суд поновлює або продовжує строк, встановлений відповідно законом або судом, за клопотанням сторони або іншої особи у разі його пропущення з поважних причин.

У відповідності з вимогами ч. 2 ст. 385 ЦПК України пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Тому заявник має право на повторне звернення до суду зі скаргою на бездіяльність ВДВС на загальних підставах.

За таких обставин ухвала суду відповідає вимогам ст. ст. 73, 385 ЦПК України і підстав для її скасування не встановлено.

Керуючись ст. ст. 307, 312 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний банк» відхилити.

Ухвалу судді Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 18 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання чинності безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Судді