Справа № 194/2224/14-ц
Провадження № 2/194/71/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2015 року м. Тернівка

Тернівський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Пономаренко І.П.

при секретарі Ощепковій І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Тернівського міського суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Тернівської міської ради Дніпропетровської області, третя особа Тернівська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на спадкове майно, суд,-

В С Т А Н О В И В :

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її батько ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Після його смерті залишилося спадкове майно, а саме: 1/2 частка двокімнатної квартири АДРЕСА_1, земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 8,4030 га., земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,4500 га., жилий будинок та земельна ділянка, які розташовані по АДРЕСА_2. 29.10.2014 року державним нотаріусом Тернівської державної нотаріальної контори на ім'я позивача були видані свідоцтва про право на спадщину за законом, а саме на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1, земельну ділянку площею 8,4030 га., земельну ділянку площею 2,4500 га. У видачі свідоцтва про право на спадщину на жилий будинок та земельну ділянку, які розташовані по АДРЕСА_2, державним нотаріусом було відмовлено, так як правовстановлюючі документи: договір дарування жилого будинку від 18.09.2009 року та договір дарування земельної ділянки від 18.09.2009 року не зареєстровані в КП Тернівське міське бюро технічної інвентаризації. У зв'язку з чим, просить визнати за нею право власності на жилий будинок та земельну ділянку площею 4665 кв.м., розташовані по АДРЕСА_2, в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_2

Позивач надала до суду письмову заяву, згідно якої позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Просила позов задовольнити та розглядати справу за її відсутності.

Представник відповідача надала до суду письмову заяву, згідно якої позовні вимоги визнала в повному обсязі, не заперечувала проти задоволення позовних вимог, а також просила справу розглядати за її відсутності.

Третя особа надала до суду письмову заяву, згідно якої не заперечувала проти задоволення позовних вимог та просила справу розглядати за її відсутності.

У зв'язку з чим, згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.10, 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема, звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Згідно ст.58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

У відповідності до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Згідно ст.328 ЦПК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч.1 ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно наказу Міністерства Юстиції України від 21.02.2005 року № 19-32/319, у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючій документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку.

В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про смерть виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернівського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, спадкодавець ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2, про що складено актовий запис № 68.

Згідно свідоцтв про право на спадщину за законом вбачається, що ОСОБА_3 - дружина спадкодавця та ОСОБА_4 - дочка спадкодавця, відмовилися від прийняття спадщини, а ОСОБА_1 отримала у спадщину 1/2 частку квартири АДРЕСА_1, земельну ділянку площею 8,4030 га. та земельну ділянку площею 2,4500 га.

Відповідно постанови про відмову вчинити нотаріальну дію від 29.10.2014 року, державним нотаріусом було відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на жилий будинок та земельну ділянку, які розташовані в АДРЕСА_2, у зв'язку з тим, що у неї відсутні правоустановчих документів, які підтверджують належність зазначеного майна спадкодавцеві.

Майно, відносно якого позивачем ставиться питання про визнання права власності, належить спадкодавцеві ОСОБА_2 на підставі договору дарування житлового будинку та договору дарування земельної ділянки від 18 вересня 2009 року, згідно яких ОСОБА_5 подарувала ОСОБА_2 житловий будинок № 8 та земельну ділянку площею 4665 кв.м., які розташовані по АДРЕСА_2.

Таким чином, аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази, зважаючи на те, мається відмова нотаріуса вчинити нотаріально дію відносно вищевказаного майна, а також тієї обставини, що спір між іншими спадкоємцями по відношенню спадкового майна відсутній, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 11, 60, 212-215, 218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Тернівської міської ради Дніпропетровської області, третя особа Тернівська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, (ІПН НОМЕР_1), право власності на житловий будинок № 8 та земельну ділянку площею 4665 кв.м., які розташовані по АДРЕСА_2, в порядку спадкування за законом після смерті її батька ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області через Тернівський міський суд шляхом подачі апеляційної скарги у десятиденний строк з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддя: І.П. Пономаренко