Справа №583/692/15-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Кудін А. М.
Номер провадження 22-ц/788/2018/15 Суддя-доповідач - Сибільова Л. О.
УХВАЛА

і м е н е м У к р а ї н и

28 жовтня 2015 року м. Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Сибільової Л. О.,

суддів - Кононенко О. Ю. , Лузан Л. В. ,

з участю секретаря судового засідання - Назарової О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7

на додаткове рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 28 вересня 2015 року

у справі за позовом ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 до кооперативного підприємства «Універмаг», ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_6 про визнання неправомірним та скасування рішення загальних зборів членів кооперативного підприємства «Універмаг» від 25 лютого 2015 року,

в с т а н о в и л а:

Додатковим рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 28 вересня 2015 року стягнуто з КП «Універмаг», ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_6 на користь ОСОБА_9 судові витрати по 490,60 гр. з кожного.

В апеляційній скарзі відповідачі ОСОБА_12, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просять додаткове рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Вказують, зокрема, що в договорі на представництво ОСОБА_13 не уповноважувала ОСОБА_14 представляти інтереси в справі, в якій відповідачами є вони.

Крім того, відповідачі - фізичні особи не є належними відповідачами, оскільки діяли як орган КП «Універмаг» (тобто загальні збори), а не як фізичні особи окремо.

В матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази проведеної оплати за надані послуги. На а.с. 147, 150, 153, 156 та 159 знаходяться квитанції, які не відповідають чинному законодавству та не можуть бути прийняті судом у якості доказу проведення оплати витрат.

Судом задоволені вимоги про стягнення судових витрат без врахування фактичного часу, який представник витратив на надання правової допомоги.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність та обгрунтованість додаткового рішення суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

11 березня 2015 року позивачі звернулись до суду з позовом до КП «Універмаг», треті особи -ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_6, в якому просили визнати неправомірним і скасувати рішення загальних зборів членів КП «Універмаг» від 25 лютого 2015 року про обрання правління КП «Універмаг» та голови правління КП «Універмаг».

14 квітня 2015 року позивачі звернулись до суду з заявою про збільшення позовних вимог, в якій просили визнати недійсним та скасувати рішення загальних зборів членів кооперативного підприємства «Універмаг» від 25 лютого 2015 року про виключення ОСОБА_4 зі складу ревізійної комісії (протокол зборів № 39 від 2 лютого 2015 року) та про обрання головою правління ОСОБА_4, членами правління ОСОБА_3 та ОСОБА_7 терміном на 1 рік ( протокол зборів № 39 від 2 лютого 2015 року) (а.с.89-90).

23 квітня 2015 року позивачі звернулись до суду з заявою про уточнення позовних вимог, зазначивши відповідачами кооперативне підприємство «Універмаг», ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_6, та просили визнати недійсним і скасувати рішення загальних зборів членів КП «Універмаг» від 25 лютого 2015 року про виключення ОСОБА_4 зі складу ревізійної комісії; визнати недійсним і скасувати рішення загальних зборів членів КП «Універмаг» від 25 лютого 2015 року про обрання головою правління ОСОБА_4, членами правління ОСОБА_3 та ОСОБА_7 терміном на 1 рік (а.с.117).

13 травня 2015 року позивач ОСОБА_13 звернулась до суду з заявою, в якій просила стягнути з відповідачів на її користь понесені нею судові витрати по оплаті правової допомоги фахівця в галузі права в сумі 2700 грн. пропорційно розміру задоволених судом позовних вимог до кожного з відповідачів. В заяві виклала та надала копії договору № 21 від 9 квітня 2015 року про надання правової допомоги, додаткових угод до нього, та акти з зазначенням переліку робіт, виконаних фахівцем в галузі права ОСОБА_14,. документи, що свідчать про його кваліфікацію юриста та витяг з Державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, квитанції про оплату правововї допомоги, підписані ОСОБА_14 (а.с.139).

Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 21 травня 2015 року, залишеним без зміни ухвалою апеляційного суду Сумської області від 12 серпня 2015 року, позов ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 задоволено.

Визнані недійсними та скасовані рішення загальних зборів членів КП «Універмаг» від 25 лютого 2015 року про виключення ОСОБА_4 зі складу ревізійної комісії, про обрання головою правління КП «Універмаг» ОСОБА_4, членами правління - ОСОБА_3 та ОСОБА_7 терміном на 1 рік (а.с.178-179).

29 травня 2015 року представник позивачки ОСОБА_9 ОСОБА_14 звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення, посилаючись на те, що суд не вирішив питання про відшкодування судових витрат, про що просила позивач у наданій суду заяві (а.с.183).

3 червня 2015 року відповідачі оскаржили рішення суду в апеляційному порядку і ухвалою судді апеляційного суду Сумської області від 9 червня 2015 року справа була повернена до Охтирського міськрайонного суду для вирішення питання про ухвалення додаткового рішення у справі (а.с.185-186, 189).

Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 26 червня 2015 року на підставі заяви представника позивача ОСОБА_9 ОСОБА_14 заява про ухвалення додаткового рішення у справі була залишена без розгляду (а.с.195, 197).

Ухвалою апеляційного суду Сумської області від 12 серпня 2015 року рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 21 травня 2015 року залишене без зміни (а. с. 243-244).

04 вересня 2015 року представник ОСОБА_9 ОСОБА_14 звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення, мотивуючи її тим, що при ухваленні рішення не вирішене питання про судові витрати, хоча позивачі у своєму позові та в заяві про відшкодування витрат на правову допомогу просили суд стягнути з відповідачів понесені судові витрати - судовий збір та витрати на правову допомогу (а.с.262).

Задовольняючи заяву про ухвалення додаткового рішення та стягуючи судові витрати, суд першої інстанції виходив з того, що матеріалами справи підтверджується, що фахівцем у галузі права ОСОБА_14 надавалась правова допомога під час вчинення дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних з наданням правової допомоги, а саме: складання позовної заяви, ознайомлення з матеріалами справи, підготовка заяв про збільшення та уточнення позовних вимог, та правова допомога під час участі в судових засіданнях 23 квітня 2015 року - з 10 год. 19 хв. по 11 год. 33 хв.; 06 травня 2015 року - з 10 год. 34 хв. по 11 год. 46 хв. та з 14 год. 15 хв. до 17 год. 23 хв., що підтверджується журналами судових засідань по даній справі.

Суд виходив з того, що розмір компенсації витрат на правову допомогу має обраховуватися, виходячи з вартості п'яти годин 30 хвилин роботи, що складає 2679,6 грн., та визначив, що сплачена позивачкою сума 2700 гр. з врахуванням і часу, витраченого на правову допомогу поза судовими засіданнями, складає по 450 гр. з кожного з відповідачів, а також стягнув з кожного з них по 40, 60 гр. судового збору, сплаченого всього в сумі 243, 6 гр. при зверненні з позовом до суду.

Цей висновок суду узгоджується з обставинами справи, вірно встановленими судом, та відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 09 квітня 2015 року між ОСОБА_9 та ОСОБА_14 був укладений договір №21 про надання правової допомоги фахівцем в галузі права фізичною особою-підприємцем ОСОБА_14 (а.с.140).

Згідно додаткової угоди №1 до договору про надання правової допомоги від 09 квітня 2015 року з метою надання кваліфікованої юридичної допомоги по даній справі та підготовки до судових засідань ОСОБА_13 доручила ОСОБА_14 ознайомитися в Охтирському міськрайонному суді з матеріалами справи та підготувати стратегію подальшого ведення справи у суді (а.с.145).

Згідно акту виконаних робіт від 10 квітня 2015 року, термін виконання робіт - 1 година. Вартість виконаних робіт - 300 грн. На момент підписання даного акту ОСОБА_13 сплатила ОСОБА_14 суму гонорару в розмірі 300 грн., що підтверджується квитанцією (а.с.146-147).

Згідно акту виконаних робіт від 13 квітня 2015 року, ОСОБА_14 підготував заяву про збільшення позовних вимог. На момент підписання даного акту ОСОБА_13 сплатила ОСОБА_14 суму гонорару в розмірі 300 грн. (а.с.149).

Згідно акту виконаних робіт від 23 квітня 2015 року ОСОБА_14 приймав участь у якості представника ОСОБА_9 у розгляді справи в Охтирському міськрайонному суді 23 квітня 2015 року з 10 год. до 12 год. (а.с.152). На момент підписання даного акту ОСОБА_13 сплатила юристу суму гонорару в розмірі 600 грн. (а.с.152).

Згідно акту виконаних робіт від 23 квітня 2015 року ОСОБА_14 підготував заяву про уточнення позовних вимог і отримав суму гонорару в сумі 150 грн. (а.с.155).

Згідно акту виконаних робіт від 06 травня 2015 року ОСОБА_14 приймав участь у засіданні, яке відбулося 06 травня 2015 року з 10 год. 30 хв. до 12 год. та з 14 год. 15 хв. до 17 год. 30 хв. Термін виконання робіт - 4 год. 45 хв. За що отримав суму гонорару в розмірі 1350 грн. (а.с.158).

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати;

3) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 367 цього Кодексу;

4) судом не вирішено питання про судові витрати.

Як вбачається з рішення суду, судом не вирішене питання про судові витрати, які понесла позивачка ОСОБА_13

Згідно ч.1 ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 79 ЦПК України, до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать, зокрема, витрати на правову допомогу.

Стаття 84 ЦПК України передбачає, що витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Згідно ст.1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Пунктами 47, 48 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» роз'яснено, що право на правову допомогу гарантовано статтями 8, 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України (рішення від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000; рішення від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009; рішення від 11 липня 2013 року № 6-рп/2013).

Витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Порядок надання безоплатної правової допомоги у цивільних справах передбачений у розділі III Закону України від 02 червня 2011 року № 3460-VI "Про безоплатну правову допомогу", положення якого забезпечуватимуться поетапно, починаючи з 01 січня 2015 року.

При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність") або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12, 42, 56 ЦПК).

Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Разом із тим граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений Законом України від 20 грудня 2011 року № 4191-VI "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах" ( п. 47).

Підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у пункті 2 частини третьої статті 79, статтях 84, 88, 89 ЦПК.

Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів).

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Частиною 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, яка набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року та відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстороннім судом, встановленим законом (п. 48).

Додаткове рішення суду узгоджується з зазначеними нормами матеріального права, роз'ясненнями суду касаційної інстанції та правовою позицією, висловленою Європейським судом з прав людини, з питань компенсації витрат, понесених сторонами на отримання ними юридичної допомоги (в тому числі й у національних судах), зокрема, в справі № 37246/04 «Гуриненко проти України» в рішенні від 18 лютого 2010 року, згідно п. 36 якого, відповідно до практики Суду заявник може отримати відшкодування судових витрат, якщо доведено, що вони були дійсно понесені, були необхідними та розумними щодо розміру.

Доводи скарги про те, що фізичні особи не є належними відвідачами, оскільки діяли як орган КП «Універмаг», тобто загальні збори, також не спростовують висновків суду, оскільки суд розглянув справу та вирішив спір за позовом позивачів, заявлений і до відповідачів - фізичних осіб, який позивачі обгрунтовавали тим, що вони оскаржують рішення, які приймалися саме цими членами кооперативу (а.с .117), і в цій частині рішення набрало законної сили.

Є безпідставними і посилання в скарзі на ту обставину, що позивач ОСОБА_13 не уповноважувала ОСОБА_14 як представника та фахівця в галузі права представляти її інтереси в справі, в якій відповідачами були п'ять фізичних осіб.

Як вбачається з матеріалів справи, 9 квітня 2015 року ОСОБА_13 надала ОСОБА_14 довіреність на представництво її інтересів в суді, уклала договір про надання правової допомоги (а.с. 87, 88, 140-144).

Хоча ОСОБА_13 уклала договір з ОСОБА_14 на представництво її інтересів в справі за позовом до КП «Універмаг», де на той час відповідачі були третіми особами, останні не спростували тієї обставини, що після того, як 09 квітня 2015 року ОСОБА_13 уповноважила ОСОБА_14 представляти її інтереси в даній справі, останній підготував заяви про зміну та уточнення позовних вимог, заявлених і до них як до відповідачів, і цей позов був задоволений.

Зокрема, 23 квітня 2015 року була складена заява про уточнення позовних вимог, в яких відповідачами були зазначені КП «Універмаг» та п'ять фізичних осіб - членів КП «Універмаг» (а.с.17), з посиланням на те, що предметом спору є рішення, які приймались саме цими членами підприємства, а тому без зміни предмета спору було розширене коло відповідачів. ОСОБА_14 брав участь у розгляді справи 23 квітня 2015 року (а.с.107-109).

З огляду на зазначене, враховуючи, що той же позов був заявлений, крім КП «Універмаг», і до інших відповідачів, представництво інтересів ОСОБА_9 ОСОБА_14 здійснювалось при розгляді спору в загальному обсязі, а не лише в частині вимог до КП «Універмаг» як юридичної особи.

Посилання відповідачів про те, що представник позивачки брав участь у судових засіданнях менше часу, чим зазначено в додатковому рішенні суду, спростовуються матеріалами справи.

Крім часу, витраченого фахівцем в галузі права на участь у судових засіданнях, зазначених в додатковому рішенні суду, з матеріалів також вбачається. що ОСОБА_14 брав участь у судовому засіданні 20 травня 2015 року з 10 год. 58 хв. до 11 год. 53 хв. і з 14 год. 09 хв. до 14 год. 30 хв. (а.с.172 - 176).

З журналів судових засідань також вбачається, що деякі судові засідання починались пізніше призначеного часу, що теж повинно враховуватись при визначенні судових витрат, а тому витрати на правову допомогу в розмірі 2700 гр., стягнуті судом, з врахуванням часу надання правової допомоги і поза межами судових засідань, відповідають обставинам справи.

Доводи скарги про те, що складення представником позивачки заяв про уточнення позовних вимог вимагало меншу часу, ніж зазначено в розрахунках, ґрунтуються на припущеннях.

Достовірність наданих представником позивачки документів про отримання ним коштів за надані правові послуги та доведеність цього факту сумнівів не викликають. Визначений судом їх розмір відповідає обставинам справи, обсягу витраченого фахівцем в галузі права часу на участь в судових засіданнях з врахуванням часу, на який були призначені ці засідання, що підтверджується журналами судових засідань. Факт сплати вказаних коштів підтвердила і позивачка в запереченні на апеляційну скаргу відповідачів.

З врахуванням стягненого з кожного з відповідачів судового збору по 40, 6 гр., сплаченого позивачкою при зверненні з позовом до суду в розмірі 243, 6 гр., загальний розмір судових витрат, стягнений з кожного з відповідачів - по 490, 6 гр. є таким, що відповідає вимогам закону та доказам в справі.

Підстави для задоволення скарги та зміни чи скасування оскаржуваного додаткового рішення, яке є законним і обґрунтованим, ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, відсутні.

Згідно ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313 - 315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 відхилити.

Додаткове рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 28 вересня 2015 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий -

Судді -