Провадження № 2/537/1017/2015
Справа № 537/1698/15-ц
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.12.2015 року Крюківський районний суд м.Кременчука Полтавської області в складі: головуючого судді Якимець Т.Є.

при секретарі Курченко С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя, визнання права власності ,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, визнання права власності.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, дали пояснення, що позивач з 05.12.2009 року по 15.09.2014 року перебував з відповідачкою в зареєстрованому шлюбі. За час шлюбу вони придбали житловий будинок з господарськими будівлями по вул..Багратіона,22 в м.Кременчуці. В добровільному порядку розділити спільне майно подружжя відповідачка не бажає . Прохають визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , за кожним, право власності на ? частку житлового будинку з господарськими будівлями по вул..Багратіона,22 в м.Кременчуці.

Відповідачка та її представник позовні вимоги не визнали, дали пояснення, що житловий будинок з господарськими будівлями по вул.. Багратіона,22 в м.Кременчуці був придбаний в той період часу, коли сторони перебували в шлюбі формально, більше ніж за три роки відносини були розірвані і вони проживали окремо. Кошти на придбання спірного будинку не являються спільними коштами сторін, будинок був придбаний за кошти, які походять від продажу житла квартири АДРЕСА_1, яка була приватизована та продана донькою відповідачки ОСОБА_3. Спірний житловий будинок з господарчими будівлями був придбаний відповідачкою 28.02.2013 року за договором купівлі-продажу. В зазначеному договорі дійсно значиться, що позивач є співвласником спірного житлового будинку в звязку з тим, що без даного зазначення позивач не давав згоди на зняття їх спільного сина ОСОБА_4 з реєстраціі в квартирі АДРЕСА_2, відповідачка цей запис розцінювала як згоду позивача на зняття сина з реєстрації. Прохають суд в задоволенні позовних вимог позивачу відмовити.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_3 в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлена, про причину неявки суд не повідомила.

Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши позивача, його представника, відповідачку та її представника, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 05.12.2009 року.

Рішенням Крюківського районного суду м.Кременчука від 15.09.2014 року шлюб між сторонами розірвано. Рішення набрало чинної сили 30.09.2014 року. В рішенні суду зазначено, що подружжя з червня 2013 року не підтримує шлюбних відносин, спільного господарства не ведуть.

За час шлюбу сторони придбали житловий будинок з господарськими будівлями по вул..Багратіона,22 в м.Кременчуці, що підтверджується договором купівлі-продажу житлового будинку від 28.02.2013 року, посвідченим приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу ОСОБА_5, р. № 507.

Із п 1.8 договору купівлі-продажу вбачається, що зазначений обєкт нерухомості набувається у спільну сумісну власність ОСОБА_2 та її чоловіка ОСОБА_1, який дав згоду на придбання цього обєкту нерухомості, яка висловлена письмово та нотаріально засвідчена 25.02.2013 року приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу ОСОБА_5, р. № 576 ( що відповідає вимогам ст.65 СК України).

Відповідно до ст.ст. 69, 70, 71 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. У разі поділу майна, що є субєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом.

Відповідно до п.25 постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи питання про поділ майна, що є обєктом спільної сумісної власності подружжя, суди мають застосовувати положення ч.4, 5 ст.71 СК України щодо обовязкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. У разі коди жоден із подружжя не вчинив таких дій, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності.

Оскільки житловий будинок з господарськими будівлями вул. Багратіона, 55 в м.Кременчуці придбаний сторонами в період зареєстрованого шлюбу, є спільним сумісним майном подружжя, частки сторін є рівними, згоду на отримання грошової компенсації жоден із сторін не заявив, на депозитний рахунок суду жодна із сторін грошові кошти не внесла, суд вважає за необхідне залишити спірний житловий будинок з господарськими будівлями по вул. Багратіона,55 в м.Кременчуці в спільній частковій власності сторін, визнавши за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 права власності на житловий будинок з господарськими будівлями по вул..Багратіона,22 в м.Кременчуці, за кожним на ? частку.

Суд також вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача понесені судові витрати витрати на оплату судового збору в сумі 275 грн.00 коп..

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 79, 88, 212, 213, 215ЦПК України, ст.ст.69,70, 71 СК України? постановою Пленуму Верховного суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», суд,

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, визнання права власності задовольнити.

Визнати право власності на житловий будинок з господарськими будівлями по вул..Багратіона,22 в м.Кременчуці за ОСОБА_1 та ОСОБА_2, за кожним на ? частку.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати витрати на оплату судового збору в сумі 275 грн.00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів.

Суддя