Справа№592/6084/15-ц
Провадження №2/592/1865/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2015 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі: головуючого судді Кондратенка М.В., при секретарі Кучерявій Т.А. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 і заявленого в інтересах ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства Сумське НВО ім. Фрунзе, про відшкодування моральної шкоди

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 збільшені заявлені вимоги в інтересах ОСОБА_2 обґрунтовує тим, що з 30.01.2001 року по 27.03.2014 року останній перебував у трудових відносинах з Публічним акціонерним товариством «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання ім. МВ.Фрунзе» , звільнений з роботи за власним бажанням у зв»язку з виходом на пенсію за віком на пільгових умовах.

Відповідно до акту про нещасний випадок на виробництві № 71 від 15.04.2004 р., о 10 год. 50 хв. 13.04.2004 р. під час виконання трудових обов»язків з ОСОБА_2 стався нещасний випадок травматичний відрив 4-го пальця лівої кисті на середньому рівні 1/3.

Згідно акту розслідування хронічного професійного захворювання № 94 від 15.09.2014 р. ОСОБА_2 встановлені наступні професійні захворювання:

- основний діагноз : ХОЗЛ пилової етіології II ст. в фазі загострення. Емфізема легень II ст., Легенева недостатність II ст. Захворювання професійне.

Вегетативно-сенсорна поліневропатія верхніх кінцівок з вираженими вегетативно-трофічними порушеннями на кистях і ангіоспазмами пальців рук, міофіброз м'язів передпліч і плечового поясу в поєднанні з двостороннім плече-лопатковим періартрозом, деформуючим остеоартрозом ліктьових та променево-зап'ясткових суглобів зі стійким больовим синдромом і обмеженням функції верхніх кінцівок. Захворювання професійне від впливу вібрації та фізичного перенапруження на виробництві.

Хронічна часторецидивуюча попереково-крижова радикулопатія з двостороннім корінцевим синдромом L5-S1 в поєднанні з остеохондрозом, деформуючим спондильозом та спондилоартрозом попереково-крижового відділу; функціональна нестабільність сегментах L5-S1 з м'язово-тонічним і алгічним синдромами та порушенням функції хребта і нижніх кінцівок. Захворювання професійне від тривалого фізичного перенапруження і несприятливого мікроклімату на виробництві.

Хронічна двостороння сенсоневральна приглухуватість з помірним ступенем зниження слуху 3 ст. Захворювання професійне від тривалого впливу шуму на виробництві.

- супутній діагноз : ІХС, дифузний кардіосклероз. Гіпертонічна хвороба II ст. СН II ст. ДЕП (гіпертонічна+атеросклеротична) І-ІІ ст. з ХНМК переважно в вертебро-базилярному басейні. Хронічний тонзиліт, ремісія.

У п. 16 і п. 17 акту зазначено, що професійні захворювання виникли через недосконалість технологій, неефективне використання засобів індивідуального захисту, тривала робота у шкідливих умовах праці. Робітник здійснював проведення робіт в умовах підвищеного рівня виробничого шуму, пилу, показників важкості праці та локальної вібрації. А це свідчить , що роботодавець не забезпечив виконання вимог щодо здорових та безпечних умов праці і як того вимагають ст. ст. 6. 7, 13 Закону України «Про охорону праці», що підтверджує наявність вини відповідача у настанні шкідливих наслідків для здоров'я працівника.

Відповідно до довідки Фтизіатричної МСЕК м. Суми від 15.12.2014 року про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності, ступінь втрати працездатності ОСОБА_2 склала 60 % / в т.ч. 50 % - первинно/, встановлена 3-тя група інвалідності, безтерміново. Встановлено необхідність медикаментозного санаторного лікування, лікування у реабілітаційному центрі. Рекомендовано лікування у пульманолога, невролога, ЛОР.

Отримані працівником професійні захворювання потягли за собою спричинення йому моральної шкоди, яка оцінюється у сумі 60 000 грн. і обґрунтовується перенесеними ОСОБА_2 як фізичними, моральними стражданнями і що пов»язано з втратою здоров»я, порушенням нормального способу життя, неможливістю задовольняти у повному обсязі свої життєві потреби та яка / шкода / повинна бути відшкодована роботодавцем у відповідності до вимог ст. 237-1 КЗПП України .

Враховуючи зазначене, просить ухвалити рішення, яким :

- стягнути з ПАТ «Сумське МНВО ім. М.В. Фрунзе» 60 000 грн. на відшкодування моральної шкоди, спричиненої профзахворюваннями / а.с. 19-22/.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 заявлені вимоги підтримала з зазначених вище підстав і додатково пояснила, що з 60 % втраченої працівником ОСОБА_2 працездатності 10 % становить за втрату пальця лівої руки, а 50 % - причинний зв»язок отриманих останнім профзахворювань.

Представник відповідача - ПАТ «Сумське МНВО» ОСОБА_4 позов не визнала з тих підстав, що ОСОБА_2 знаючи про шкідливі фактори своєї роботи продовжував на протязі довгого часу працювати у товаристві , був обізнаний про можливі негативні наслідки щодо стану свого здоровя, йому проводились доплати за роботу у шкідливих умовах, надавались відповідні пільги.

Також зазначає, що робочий загальний стаж ОСОБА_2 у шкідливих умовах праці становить 38 років, з яких 26 років останній працював на підприємстві « Центроліт « , а тільки 11 років на ПАТ «Сумське МНВО «, і цю обставину необхідно враховувати при вирішенні справи.

Нещасний випадок на виробництві і що пов»язано з травмуванням пальця лівої кисті працівника, стався з вини самого ОСОБА_2 , який порушив техніку безпеки при виконанні трудових обов»язків. Тому за відсутності вини роботодавця у спричиненні шкоди здоров»ю працівника і що пов»язано з виробничою травмою, підприємство не повинно відшкодовувати спричинену йому моральну шкоду.

Вважає, що не надано суду доказів спричинення працівнику моральної шкоди у зв»язку з профзахворюваннями. Тому просить суд у задоволені позову відмовити.

У з»язку з зменшенням замовлень на виготовлення продукції, заборгованості держави по відшкодуванню товариству ПДВ , підприємство має фінансові збитки , надавши довідку про результати фінансово стану товариства. Тому у випадку задоволення позову просить розстрочити виконання судового рішення , а саме: 50 % стягнутої суми підлягає сплаті позивачу протягом 30 банківських днів з дня набрання рішення чинності, а інші 50 % присудженої суми підлягають стягненню протягом 90 банківських днів.

Суд, вислухавши доводи представників сторін в перевіривши матеріали справи , надані докази вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, з врахуванням наступних обставин.

1.Судом встановлено, що з 30.01.2001 року по 27.03.2014 року ОСОБА_2 перебував у трудових відносинах з Публічним акціонерним товариством «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання ім. МВ.Фрунзе» , звільнений з роботи за власним бажанням у зв»язку з виходом на пенсію за віком на пільгових умовах, що вбачається з копії його трудової книжки / а.с. 7-9 /.

На день розгляду справи товариство згідно Статуту в новій редакції має назву Публічне акціонерне товариство « Сумське машинобудівне науково-виробниче об»єднання « .

Як вбачається з акту № 71 від 15.04.2004 року про нещасний випадок на виробництві, 13.04.2004 р. під час виконання трудових обов»язків у ливарному цеху № 1 ВАТ « Сумське МНВО ім. Фрунзе « з ОСОБА_2 стався нещасний випадок травматичний відрив 4-го пальця лівої кисті на середньому рівні 1/3. Розслідуванням встановлено, що нещасний випадок стався з вини працівника- невиконання ним правил безпеки на виробництві при експлуатації обладнання- огляд установки ХТС під час її роботи при обертанні шнека змішувача, чим порушено вимоги п. 4.9.22. Інструкції № 32 по охороні праці для робітників ливарного цеху при виготовленні вихідних формовочних матеріалів та сумішей, хоча з ним було проведено відповідні інструктажі з техніки безпеки і останній з яких був 05.04.2004 року/ а.с. 23-24/.

Актом № 115 Ковпаківської МСЕК від 29.06.2004 р. ОСОБА_2 у зв»язку з отриманою виробничою травмою встановлено 10 % втрати працездатності, безтерміново. / а.с. 26-29 /.

Суду не надано доказів того, що акт за № 71 від 15.04.2004 р. про нещасний випадок на виробництві і складений комісією ВАТ Сумське МНВО ім. Фрунзе « , оскаржувався в частині встановлення обставин нещасного випадку і причин, з яких це сталось.

Тому суд приходить до висновку, що вини роботодавця у зазначеному нещасному випадку на виробництві не має.

2. Як вбачається з повідомлення Форми П-3 від 20.08.2014 р. ХНДІ ГТ і ПЗ , під час медичного обстеження ОСОБА_2 у нього виявлено ряд захворювань професійного характеру / а.с. 10 /.

Згідно акту розслідування хронічного професійного захворювання за № 94 від 15.09.2014 р. форми П-4 і складеного ПАТ « Сумське МНВО ім. Фрунзе « у зв»язку з находженням повідомлення форми П-3 щодо ОСОБА_2, працівнику встановлені такі професійні захворювання:

- основний діагноз : ХОЗЛ пилової етіології II ст. в фазі загострення. Емфізема легень II ст., Легенева недостатність II ст. Захворювання професійне.

Вегетативно-сенсорна поліневропатія верхніх кінцівок з вираженими вегетативно-трофічними порушеннями на кистях і ангіоспазмами пальців рук, міофіброз м'язів передпліч і плечового поясу в поєднанні з двостороннім плече-лопатковим періартрозом, деформуючим остеоартрозом ліктьових та променево-зап'ясткових суглобів зі стійким больовим синдромом і обмеженням функції верхніх кінцівок. Захворювання професійне від впливу вібрації та фізичного перенапруження на виробництві.

Хронічна часторецидивуюча попереково-крижова радикулопатія з двостороннім корінцевим синдромом L5-S1 в поєднанні з остеохондрозом, деформуючим спондильозом та спондилоартрозом попереково-крижового відділу; функціональна нестабільність сегментах L5-S1 з м'язово-тонічним і алгічним синдромами та порушенням функції хребта і нижніх кінцівок. Захворювання професійне від тривалого фізичного перенапруження і несприятливого мікроклімату на виробництві.

Хронічна двостороння сенсоневральна приглухуватість з помірним ступенем зниження слуху 3 ст. Захворювання професійне від тривалого впливу шуму на виробництві.

- супутній: ІХС, дифузний кардіосклероз. Гіпертонічна хвороба II ст. СН II ст. ДЕП (гіпертонічна+атеросклеротична) І-ІІ ст. з ХНМК переважно в вертебро-базилярному басейні. Хронічний тонзиліт, ремісія.

У п. 16 і п. 17 акту зазначено, що професійні захворювання виникли через недосконалість технологій, неефективне використання засобів індивідуального захисту, тривала робота у шкідливих умовах праці/ а.с. 11 /.

Відповідно до довідки Зарічної МСЕК м. Суми від 27.10.2014 р. за № 269208 серії 10 ААА про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності, акту огляду МСЕК за № 1576 від 15.12.2014 р. ступінь втрати працездатності працівника ОСОБА_2 склала 60 % , з яких 10 % згідно акту № 71 від 15.04.2004 року /а.с. 12 , 30-33/.

Відповідачем не надано суду доказів того, що професійні захворювання отримані працівником з його вини - невиконання чи ігнорування вимог законодавства щодо забезпечення безпечних умов праці. Тому зазначені вище професійні захворювання ОСОБА_2 повязані з невиконанням роботодавцем у повному обсязі вимог ст.ст. 6, 7, 13 Закону України "Про охорону праці" щодо створення безпечних умов праці, що має причинний звязок з виникненням професійних хвороб і наступившими наслідками погіршенням стану здоровя працівника, який має право на відшкодування спричиненої шкоди.

Умови праці і внаслідок яких ОСОБА_2 отримав професійні захворювання ,заподіяли йому моральну шкоду, яка полягає у втраті здоровя працівником, що потягло окремі життєві обмеження, госпіталізацію в медичних установах та необхідність лікування , позбавлення можливості щодо реалізації своїх звичок та бажань . Ушкодження здоровя призвело до негативних наслідків морального характеру, що потребує додаткових зусиль для організації життя. Тому така шкода підлягає відшкодуванню у відповідності до вимог ст. 237-1 КЗпП України.

Згідно вимог ч.1 ст.21 КЗпП України, власник підприємства, установи, організації або уповноваженого ним органу чи фізична особа зобовязується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Частини 1 і ч. 2 ст. 153 КЗпП України зазначають, що на всіх підприємствах, установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці. Забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Згідно ст.1167 ЦК України моральна шкода, заподіяна фізичній чи юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Частина 1 ст.1168 ЦК України зазначає, що моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних плат.

Суму моральної шкоди необхідно визначати згідно розяснень Постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.95 р. № 4 « Про судову практику в справах про відшкодування моральної /немайнової / шкоди», з урахуванням характеру і обсягу заподіяних моральних, фізичних страждань,

стану здоровя потерпілої особи, характеру та тяжкості захворювань, його наслідків, істотності вимушених змін у життєвих і виробничих стосунках, ступеня втрати працездатності, виходячи також з засад розумності , виваженості і справедливості.

Не підлягає задоволенню вимога про стягнення з відповідача коштів у вигляді відшкодування спричиненої працівнику моральної шкоди у зв»язку з виробничою травмою , яка мала місце 13.04.2004 року і що потягло втрату 10 % працездатності, бо у судовому засіданні не встановлено вини роботодавця в зазначеній події.

Так як роботодавець не забезпечив працівнику безпечних умов праці і що призвело до цілого ряду професійних захворювань і встановленню 50 % втрати працездатності, суд вважає за можливе стягнути з відповідача ПАТ «Сумське МНВО» 10 000 грн. на користь останнього в рахунок відшкодування спричиненої моральної шкоди.

Не заслуговують до уваги доводи представника відповідача, що при вирішенні справи необхідно враховувати період роботи ОСОБА_2 у шкідливих умовах на підприємстві « Центроліт « , що може мати зв»язок з отриманими працівником профзахворюваннями, бо відповідних доказів такого причинного зв»язку суду не надано, враховуючи, що професійні захворювання виявлено саме під час роботи працівника на ПАТ «Сумське МНВО « .

3. Щодо клопотання представника відповідача про розстрочку виконання рішення, суд зазначає наступне.

Так, відповідно до вимог ст. 217 ЦПК України, суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочку або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає у рішенні.

В обґрунтування розстрочки виконання судового рішення представник посилається на скрутне фінансове становище товариства, збитковість виробництва.

Однак необхідно враховувати, що ПАТ « Сумське МНВО « є потужним підприємством , має велику виробничу базу, що дає можливість виконати судове рішення. Також необхідно зазначити, що при виникненні умов, які утруднюють виконання судового рішення , питання його розстрочки або відстрочки можливо вирішити відповідно до вимог ст. 373 ЦПК України.

Між сторонами виникли правовідносини по відшкодуванню моральної шкоди, спричиненої працівнику професійними захворюваннями у звязку з не забезпеченням роботодавцем безпечних умов праці. Так як права ОСОБА_2 порушені, вони підлягають судовому захисту.

Крім того, суд вважає за необхідне, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, стягнути з відповідача ПАТ «Сумське МНВО» 487,20 грн. судового збору на користь держави.

Керуючись ст.ст. 1167, 1168 ЦК України, ст.237-1 КЗпП України, ст.ст.10, 11, 60, 88, 208, 212-215, 218 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 і заявленого в інтересах ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Сумське машинобудівне науково-виробниче об»єднання на користь ОСОБА_2 10 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, яка спричинена йому професійними захворюваннями.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Сумське машинобудівне науково-виробниче об»єднання на користь держави судовий збір у сумі 487,20 грн.

У розстрочці виконання судового рішення ПАТ « Сумське МНВО « - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Сумської області через Ковпаківський районний суд м. Суми протягом 10 днів з дня його проголошення.

Так як особи, які приймали участь у справі /_представники сторін / не були присутні при проголошенні вступної і резолютивної частини рішення, вони мають право на оскарження протягом 10 днів з дня отримання його копії з повним вмотивованим текстом.

Суддя М.В. Кондратенко