г Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/3877/14-ц
Номер провадження 2/213/125/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 травня 2015 року Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Мазуренко В.В., при секретарі Гусаровій О.С., за участю позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кривого Рогу цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про визнання права власності, та зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про визначення частки у спільному майні подружжя та визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, згідно якого він просив визнати за ним право власності на майно в порядку спадкування, а саме на квартиру за адресою: АДРЕСА_1, яка належала його рідному брату ОСОБА_5, померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 Просив визнати право власності на вказану квартиру в порядку спадкування за законом. Вказав, що звертався до нотаріуса, крім нього зверталась відповідач, та йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на цілу квартиру.

Відповідач подав зустрічний позов про визначення частки у спільному майні подружжя та визнання права власності, зазначила в позові, що перебувала у шлюбі з ОСОБА_5, та в період шлюбу була придбана зазначена квартира, тому вважає її спільним майном подружжя, просила визнати спірну квартиру спільною сумісною власністю, виділити частки по 1/2, та визнати за нею 1/2 частку квартири, та визнати, що за життя померлому ОСОБА_5 належала 1/2 частка квартири. Нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва, оскільки не встановлений таким бланк, та у відповідача відсутні оригінали правовстановлюючих документів на квартиру.

В судовому засіданні позивач та представник позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) підтримали свої позовні вимоги, просили їх задовольнити, в задоволенні зустрічного позову просили відмовити, оскільки пропущено строк позовної давності звернення до суду, оскільки минуло більше 3х років з моменту розірвання шлюбу між померлим та відповідачем.

В судовому засіданні представник відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом) свої позовні вимоги підтримав, зазначив, що спірне майно є спільною сумісною власністю, оскільки придбано в період шлюбу. Зазначив, що строк позовної давності рахується не з моменту розірвання шлюбу, а з дня коли дізнались про порушення права, зазначив, що про порушення прав дізнались з моменту звернення до нотаріуса, а саме з 06.10.2014р., тобто 3 роки не сплили. У задоволенні первісного позову просив відмовити.

Відповідач за первісним позовом (позивач за зустрічним) в судове засідання не з,явилась, причини неявки не повідомила.

Третя особа - нотаріус Маховська С.Л., просила розглянути справу за її відсутності, надала письмові пояснення, згідно яких до неї із заявами про прийняття спадщини звернулись сторони по справі. Відповідачу за первісним позовом було відмовлено, оскільки не встановлено форму свідоцтва про право власності на частку в спільному майні, яке видається колишньому подружжю. Позивачу за первісним позовом було відмовлено, оскільки він просив видати свідоцтво на цілу квартиру, що з урахуванням придбання її у час шлюбу, що було не можливо, тому йому також було відмовлено.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши сторони, суд дійшов наступного.

ОСОБА_1 та ОСОБА_5 є рідними братами (а.с.8,12).

25.11.1994р. ОСОБА_5 зареєстрував шлюб з ОСОБА_4, яка після реєстрації шлюбу взяла прізвище ОСОБА_4 (а.с.70)

02.12.1999р. ОСОБА_5 придбав квартиру за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.14)

25.04.2007р. шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 було розірвано, та ОСОБА_4 взяла прізвище ОСОБА_4 (а.с.13,71). 16.05.2008р. ОСОБА_4 зареєструвала шлюб з ОСОБА_10 та взяла прізвище ОСОБА_4 (а.с.72). Таким чином встановлено, що ОСОБА_4 перебувала у шлюбі з ОСОБА_5 у період придбання спірної квартири.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_5 (а.с.4)

Станом на момент його смерті за адресою АДРЕСА_1, зареєстрованим був лише ОСОБА_5 з 2000р. (а.с.17).

ОСОБА_1 звернувся до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину, але 17.11.2014р. отримав відмову, оскільки окрім нього також за спадщиною звернулась ОСОБА_4 з проханням надати свідоцтво про право власності на частку в спільному майні подружжя в разі смерті одного з подружжя на 1/2 частину вказаної квартири, оскільки вона набута під час шлюбу, та є спільною сумісною власністю подружжя (а.с.29,80,102,104).

ОСОБА_4 звернулась до нотаріуса для отримання свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя в разі смерті одного з подружжя на 1/2 частину вказаної квартири, оскільки вона набута під час шлюбу, та є спільною сумісною власністю подружжя, але отримала відмову, оскільки не надала правовстановлюючого документа на спірну квартиру, та не встановлено форму свідоцтва про право власності на частку в спільному майні, яке видається колишньому подружжю (а.с.74,76,94).

Станом на 31.12.2012р. квартира за адресою: АДРЕСА_1, зареєстрована за ОСОБА_5 (а.с.117).

Відповідно до ст. 60 СК України, вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до Рішення Конституційного суду України від 19 вересня 2012 року № 17-рп/2012, власність у сім'ї існує у двох правових режимах: спільна сумісна власність подружжя та особиста приватна власність кожного з подружжя. Підставами набуття права спільної сумісної власності подружжя є юридично визначений факт шлюбних відносин або проживання чоловіка і жінки однією сім'єю, а особистої приватної власності кожного з подружжя є, зокрема, поділ, виділ належної частки за законом та спадкування.

Суду не зазначалось, та судом не встановлено, що спірна квартира була особистою приватною власністю ОСОБА_5

Таким чином судом встановлено, що квартира за адресою: АДРЕСА_1, яка придбана під час перебування ОСОБА_5 та ОСОБА_4 в шлюбі є спільною сумісною власністю подружжя.

Відповідно до ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, з правочинів, тобто дій особи, спрямованих на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Таким чином суд вважає встановленим, що частки у спірній квартирі рівні, по 1/2 частині кожного, а саме ОСОБА_4, та померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5, які за ними можливо визнати.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред"явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, з правочинів, тобто дій особи, спрямованих на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність, набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Судом встановлено, що окрім позивача за первісним позовом інші спадкоємці відсутні.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Право на визначення частки померлого витікає з поняття спадкування, яким відповідно до ст. 1216 ЦК України, є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Судом встановлено, що за життя померлий ОСОБА_5 мав право на 1/2 частину спірної квартири, тому вимога позивача щодо визнання в порядку спадкування права власності на всю квартиру є необгрунтованою, позовна вимога в даній частині підлягає частковому задоволенню. Щодо вимоги про зобов,язання нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину, то дана вимога не підлягає задоволенню, оскільки в даному випадку право власності визнається судом.

ОСОБА_1 просив застосувати строк позовної давності та відмовити у зустрічному позові, оскільки ОСОБА_4 не зверталась до суду з позовом про розподіл майна подружжя протягом 3 років з моменту розірвання шлюбу з ОСОБА_5, та сплив 3х річний строк.

Представник позивача за зустрічним позовом зазначив, що строк позовної давності не пропущено, оскільки про порушення свого права ОСОБА_4 дізналась лише 06.10.2014р.

Відповідно до Постанови ПВСУ №11 за 2007р., початок позовної давності для вимоги про поділ спільного майна подружжя, шлюб якого розірвано, обчислюється не з дати прийняття постанови державного органу РАЦС чи з дати набрання рішенням суду законної сили, а від дня, коли один із співвласників дізнався або міг дізнатися про порушення свого права власності (ч.2 ст.72 СК України).

Таким чином, з урахуванням того, що ОСОБА_4 про порушення свого права дізналась 06.10.2014р., за життя ОСОБА_5 майно не було розподілено, - строк позовної давності не сплив.

Керуючись ст.ст. 60, 70 СК України, ст.ст.328,372,392,1216-1218,1223,1262,1268,1270 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 15, 60, 212-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про визнання права власності - задовольнити частково. Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про визначення частки у спільному майні подружжя та визнання права власності - задовольнити.

Визнати квартиру за адресою: АДРЕСА_1, спільною сумісною власністю подружжя, а саме ОСОБА_4, та померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5.

Визнати, що частки у квартирі за адресою: АДРЕСА_1, рівні по 1/2 частині кожного, а саме ОСОБА_4, та померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5.

Визнати за ОСОБА_4 право власності на 1/2 частину квартири за адресою: АДРЕСА_1.

Визнати, що померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5, за життя, на праві власності належала 1/2 частина квартири за адресою: АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_1, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на 1/2 частину квартири за адресою: АДРЕСА_1, право на яку за життя належало ОСОБА_5.

В іншій частині позовних вимог за первісним позовом - відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна скарга в Апеляційний суд Дніпропетровської області через Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу протягом десяти днів з дня отримання повного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Дата виготовлення повного рішення - 12.05.2015р.

Суддя: В.В. Мазуренко