Справа № 308/8127/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕ М УКРАЇНИ

13.08.2015 м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді - Світлик О.М.,

при секретарі судового засідання - Копчі Є.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Малодобронської сільської ради Ужгородського району про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

07 липня 2015 року ОСОБА_1 звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із позовом до Малодобронської сільської ради Ужгородського району про визнання права власності на спадкове майно - житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1, земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 0,2500 га, яке залишилось після смерті її чоловіка, ОСОБА_2.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона, являючись спадкоємицею першої черги за законом, бажає успадкувати вказане спадкове майно, однак реалізувати таке право їй перешкоджає відсутність правовстановлюючих документів на ім'я померлого і тому вона змушена звернутися в суд з позовом про визнання права власності на спадкове майно.

Позивач посилається на положення норм Цивільного кодексу УРСР, а саме - на ч. 1 ст. 549, згідно з якою, вступивши в управління спадковим майном, фактично прийняла спадщину, та на положення ч. 1 ст. 529, що визначає позивача спадкоємцем першої черги. Зазначає, що інший спадкоємець за законом, її донька, - спадщину не прийняла.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явилися. При цьому, представником позивача подано до суду клопотання від 05. 08.2015 року про розгляд справи без присутності позивача та її представника, у якому також зазначено про підтримання у повному обсязі позовних вимог, які представник позивача просить суд задоволити. Крім того, відповідачем подано листа від 28.07.2015 року за №179/05-03 з клопотанням про розгляд даної справи без участі представника сільської ради, у якому вказано, що відповідач не заперечує проти задоволення позову.

Відповідно до частини 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

З'ясувавши обставини, на які сторони посилаються, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов слід задоволити, виходячи з наступних встановлених обставин і відповідних їм правовідносин.

З матеріалів справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 р. помер ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 01.04.1999 року, виданим Малодобронською сільською радою Ужгородського району Закарпатської області про що в книзі реєстрації актів про смерть 01. 04.1999 року зроблено запис за № 16 (а.с. 5).

Судом встановлено, що ОСОБА_2 являвся чоловіком позивачки, на підтвердження чого до справи додано свідоцтво про одруження серії НОМЕР_2, виданим 29.01.1956 року виконавчим комітетом Малодобронської сільської ради депутатів трудящих Ужгородського району Закарпатської області, про що в книзі записів актів громадянського стану про одруження зроблено відповідний запис за № 4 (а.с. 17).

Долучені позивачем до позовної заяви докази, а саме - лист КП Ужгородського БТІ № 159/01-16 від 03.04.2008 р., технічний паспорт від 19.02.1988 р., будинкова книга, витяг з рішення 9 сесії 22 скликання Малодобронської сільської ради Ужгородського району від 24.04.1997р. свідчать про те, що померлий ОСОБА_2 фактично являвся власником спірного домоволодіння під АДРЕСА_1, що складається з житлового будинку та земельної ділянки площею 0, 2500 га.

У судовому засіданні встановлено, що позивач - ОСОБА_1 - згідно з відміткою на сторінці 11 паспорта громадянина України НОМЕР_3 прописана з 24 лютого 1998 року за адресою: АДРЕСА_1

Таким чином, судом встановлено, що позивач, проживаючи у вказаному будинку, разом із спадкодавцем на час смерті останнього та будучи зареєстрованою у спадковому володінні, - прийняла спадщину, і в січні 2015 року звернулася до нотаріальної контори із заявою про видачу їй свідоцтва на право власності на спадкове майно за законом після смерті чоловіка.

Однак, нотаріусом позивачу було відмовлено у видачі такого свідоцтва у зв'язку з тим, що у неї відсутній правовстановлюючий документ на спадкове майно, що підтверджується постановою нотаріуса від 29.01.2015 р. вих. № 53.

Крім цього, судом встановлено, що перешкодою в реалізації позивачем її законних прав та інтересів, стала відсутність на ім'я померлого правовстановлюючих документів на вищезгадане будинковолодіння, яке є спадковим майном. Усунути цю перешкоду та реалізувати права позивача можливо лише в судовому порядку. На даний час виготовити правовстановлюючі документи на вказане домоволодіння неможливо через смерть спадкодавця, оскільки його цивільна правоздатність, як фізичної особи припинена у момент його смерті.

Відповідно до статті 3 ЦПК України та статті 15 ЦК України у порядку цивільного судочинства підлягає захисту порушене, невизнане або оспорюване право.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ у листі від 16.05.2013 року за № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» зазначив, що при вирішенні спорів щодо спадкування права власності на нерухоме майно судам слід звертати увагу на зміну редакції норм цивільного законодавства і застосовувати редакцію закону, яка діяла на час виникнення права у самого спадкодавця та на час відкриття спадщини.

Статтею 529 ч. 1 ЦК УРСР встановлено, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Згідно ст. 549 ч. 1 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Враховуючи, що заперечень проти позову не надійшло, спірне майно належало на праві власності спадкодавцю, позивач спадщину прийняла, таким чином, визнання права власності на житловий будинок за позивачем в порядку спадкування відповідає положенням чинного законодавства України, заявлені вимоги підлягають задоволенню.

З огляду на викладене, на підставі ст. ст. 524, 529, 548, 549 ЦК Української РСР (в ред. 1963 року), керуючись ст. ст. 10, 59, 60, 174, 213, 215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Малодобронської сільської ради Ужгородського району про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом - задоволити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 0,2500 га, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги на рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуюча О.М. Світлик