Справа №483/931/15-ц 25.11.2015 25.11.2015 25.11.2015
Провадження №22-ц/784/2719/15
Справа № 483/931/15ц
Провадження №22ц/784/2719/15 Головуючий у 1-ї інстанції Чаус Л.В.
Категорія 48 Доповідач в апеляційній інстанції Ямкова О.О.
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

25 листопада 2015 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючої: Ямкової О.О.,

суддів: Колосовського С.Ю., Локтіонової О.В.,

при секретарі: Гавор В.Б.,

за участю: позивачки - ОСОБА_2,

відповідача - ОСОБА_3 та його представника - ОСОБА_4,

третьої особи - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою

ОСОБА_3

на рішення Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 6 жовтня 2015 року

за позовом

ОСОБА_2

до ОСОБА_3,

третя особа - ОСОБА_5,

про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та його поділ,

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2015 року ОСОБА_2 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_3 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та його поділ.

Позивачка зазначала, що під час шлюбу сторонами було придбано: автомобіль ВАЗ 2106, вартістю 10 000 грн.00 коп., мопед «VIPER», вартістю 3 500 грн. 00 коп., холодильник «SAMSUNG», вартістю 2 100грн. 00 коп., ліжко-диван, вартістю 1 700 грн. 00 коп., м'ясорубка-овочерізка, вартістю 1300 грн. 00 коп., пральна машина «Hotpoint-Ariston», вартістю 3500грн. 00 коп., мікрохвильова піч «DELFA», вартістю 500 грн. 00 коп., а всього на загальну суму 22600грн. 00 коп.. Спірне майно, належить ним на праві спільної сумісної власності, але знаходиться у володінні відповідача.

Посилаючись на викладене та на порядок користування майном, який склався до його примусового вилучення відповідачем, позивачка просила визнати зазначене майно об'єктом спільної сумісної власності подружжя та розділити його шляхом виділення їй ? частини спірного майна, а саме: мопеду, холодильника, ліжка-дивана, пральної машини та мікрохвильової печі, а всього на загальну суму 11 300 грн. 00 коп..

Ухвалою Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 20 серпня 2015 року до участі у справі в якості третьої особи залучено ОСОБА_5.

Рішенням Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 6 жовтня 2015 року позов ОСОБА_2 задоволено, та ухвалено про визнання об'єктами спільної сумісної власності подружжя наступного майна: автомобіля ВАЗ 2106, мопеда «VIPER GRAND PRIX», холодильника «SAMSUNG», ліжка-дивана, м'ясорубки-овочерізки «Moulinex», пральної машини «Hotpoint-Ariston», мікрохвильової печі «DELFA», та виділено у власність позивачки ОСОБА_2 його ? частину, а саме: мопед, холодильник, ліжко-диван, пральну машину та мікрохвильову піч, а всього на загальну суму 11 300 грн. 00 коп.. З ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 стягнуто 243 грн. 60 коп. судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на невідповідність висновків суду обставам справи та порушення ним норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати і ухвалити нове, яким позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити частково, та визнати об'єктом права спільної сумісної власності подружжя мопед, який виділити у власність позивачки.

На думку апелянта, суд невірно встановив обставини придбання іншого майна, окрім мопеда, а саме не врахував, що автомобіль був подарований відповідачу його братом, який подарував позивачці мікрохвильову піч на день її народження. Холодильник та ліжко є власністю його матері. Пральну машину вони придбали за гроші його батька, а м'ясорубка-овочерізка була подарована йому його сестрою. Тому зазначене майно не може бути об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши наведені в скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню із наступних підстав.

При вирішенні справи судом встановлено, що у період шлюбу сторонами придбано наступне майно, яке є у наявності: автомобіль ВАЗ 2106, вартістю 10 000 грн.00 коп., мопед «VIPER», вартістю 3 500 грн. 00 коп., холодильник «SAMSUNG», вартістю 2 100грн. 00 коп., м'ясорубка-овочерізка «Moulinex», вартістю 1300 грн. 00 коп., пральна машина «Hotpoint-Ariston», вартістю 3500грн. 00 коп., і мікрохвильова піч «DELFA», вартістю 500 грн. 00 коп..

Такі обставини підтверджені у судових засіданнях: періодом придбання сторонами вищепереліченого майна, коли сторони перебували у зареєстрованому шлюбі; укладеними договорами кредиту, між ОСОБА_2 та банківськими установами, на придбання речей побутового вжитку, вартість яких підтверджує вартість придбаного сторонами холодильника та пральної машини; та наявністю транспортних засобів та речей побутового вжитку у натурі, які на час розгляду справи знаходяться у користуванні відповідача.

Доводи апелянта щодо належності спірного автомобіля йому на праві особистої приватної власності, та необхідністю виключення цього транспортного засобу з поділу майна подружжя, не заслуговують на увагу, так як не підтверджені належним письмовим доказом - договором дарування, та суперечать встановленим обставинам у суді першої інстанції.

Придбання холодильника та пральної машини за гроші батьків відповідача спростовані змістом кредитних договорів, укладених позивачкою в період шлюбу з метою отримання кредитних коштів на придбання вказаних товарів.

Дарування родичами відповідача м'ясорубки-овочерізки і мікрохвильової печі «DELFA» кожному із подружжя на свята, які б виключали зазначене майно із переліку майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності, не підтверджене допустимими доказами як чеками та гарантійними талонами на вказані речі, так і показами свідків. А тому, виходячи з їх цільового призначення, та факту наявності майна, місцевий суд вірно вирішив віднести м'ясорубку-овочерізку і мікрохвильову піч до об'єктів права спільної сумісної власності подружжя, так як за функціональною приналежністю це майно не є речами індивідуального користування.

Відповідно до змісту ст. 60, ч. 1 ст. 70, ч. ч. 1, 4, 5 ст. 71 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. У разі поділу майна, частки дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Неподільні речі присуджуються одному із подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному із подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, допускається лише за його згодою та за умовою попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

Отже, задовольняючи вимоги ОСОБА_2, суд першої інстанції вважав можливим провести поділ транспортних засобів між подружжям та речей побутового вжитку, які не мають ознак індивідуального користування, з урахуванням рівних часток дружини і чоловіка у спільному майні без стягнення грошової компенсації.

Тому, виділивши відповідачу ОСОБА_3 у власність автомобіль ВАЗ 2106, а позивачці ОСОБА_2 - мопед «VIPER GRAND PRIX», які належать подружжю на праві спільної сумісної власності, суд першої інстанції вірно застосував норму матеріального права, оскільки обґрунтовано вважав можливим провести поділ неділимих речей таким шляхом, а саме: без попереднього внесення сторонами грошової компенсації на депозитний рахунок суду, у зв'язку з наявністю згоди одного із подружжя на виділ у його та іншого власність саме такого виду транспортного засобу, в тому числі у власність відповідача транспортного засобу більшої вартості, ніж той, про виділ якого у своє користування просила позивачка.

За роз'ясненнями, викладеними у пункті 22 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21 грудня 2007 року, поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та статтею 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Визначаючи вартість транспортних засобів та іншого побутового майна, на час його поділу, суд виходив з вартості, яку зазначала позивачка при подачі позову.

Щодо зменшеної вартості мопеда, яку визначив відповідач в апеляційної скарзі в розмірі 1000 грн. 00 коп., то останній не надав суду першої інстанції даних про те, що мопед знаходиться у знищеному стані, а його вартість стала менше той, за яку подружжя його придбало, а саме менше 3500грн. 00коп..

Зазначаючи вартість автомобіля в сумі 10 000грн. 00коп. позивачка фактично врахувала його знос, так як відповідач вказав на його вартість при набуті права власності в розмірі еквівалентному 1000 доларів США.

При роз'ясненні сторонам права на визначення оцінки майна, що підлягає поділу, шляхом проведення експертного дослідження, вони таким правом не скористалися, та узгодили вартість пред'явленого до поділу майна в тому розмірі, який позивачка визначила у позові.

За такого, при вирішені спору за позовом ОСОБА_2, суд керувався тим, що позивачкою доведено факт спільного придбання сторонами переліченого нею майна, а тому воно є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя і може бути поділено запропонованим нею шляхом, за зазначеною нею вартістю, шляхом виділу їй той частини майна у натурі, про виділ якої вона просила.

В той же час, дійшовши обґрунтованого висновку про наявність підстав для поділу майна між подружжям, суд першої інстанції безпідставно зазначив тільки про виділ майна у власність позивачки, не вказав яке саме майно виділяється відповідачу.

Одночасно, місцевий суд при поділі спільного майна помилково визначив таким майном ліжко-диван та виділив його позивачки, не звернув увагу на те, що придбання та наявність вказаної меблі у подружжя не підтверджена як допустимими доказами, так і поясненнями сторін, та третьої особи, які посилалися на передачу матері відповідача належного дідусю позивачки старого дивану, якій остання не заперечує повернути у користування ОСОБА_2.

Таким чином, колегія суддів доходить висновку, що вартість спільного сумісного майна подружжя, яке підлягає реальному поділу, окрім ліжка-дивана, складає 20 900 грн. 00коп., а тому вартість ? частки у праві спільної власності кожного із подружжя слід визначити у розмірі 10 450 грн. 00 коп..

За такого, виходячи із меж апеляційної скарги та у відповідності до п. п. 2, 3, 4 ч.1 ст.309 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне рішення суду першій інстанції в частині визначення майна об'єктом права спільної власності та його поділу - змінити. Позов ОСОБА_2 задовольнити частково та виключити із переліку майна, що визнано об'єктом права спільної сумісної власності - ліжко-диван, та зазначити про проведення поділу спільного майна подружжя, з виділом у власність позивачки: холодильника, пральної машини та м'ясорубки-овочерізки, а також мопеда з визнанням за нею права власності на транспортний засіб, а всього майна на загальну суму 10 400 грн. 00 коп.. У власність відповідача - автомобіль ВАЗ та мікрохвильову піч, а всього майна на загальну суму 10 500грн. 00 коп. З відповідача ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 слід стягнути грошову

компенсацію за поділ побутового майна в розмірі 100 грн. 00 коп.. В поділі ліжка-дивана відмовити.

Підстав для перерозподілу судових витрат між сторонами у відповідності до статті 88 ЦПК України не має.

Керуючись статтями 303, 307, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 6 жовтня 2015 року в частині визначення майна об'єктом права спільної сумісної власності та його поділу змінити.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та його поділ - задовольнити частково.

Визнати об'єктами права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_2 і ОСОБА_3 наступне майно: автомобіль ВАЗ 2106, 1986 року випуску, д/н НОМЕР_1, вартістю 10 000 грн.00 коп., мопед «VIPER GRAND PRIX», синього кольору, вартістю 3 500 грн. 00 коп., холодильник «SAMSUNG», вартістю 2 100грн. 00 коп., м'ясорубку-овочерізку «Moulinex», вартістю 1300 грн. 00 коп., пральну машину «Hotpoint-Ariston», вартістю 3500грн. 00 коп., і мікрохвильова піч «DELFA», вартістю 500 грн. 00 коп., а всього на загальну суму 20 900 грн. 00 коп..

Провести поділ спільного сумісного майна подружжя:

Виділити у власність ОСОБА_2 холодильник «SAMSUNG», вартістю 2100грн. 00 коп., м'ясорубку-овочерізку «Moulinex», вартістю 1300 грн. 00 коп., пральну машину «Hotpoint-Ariston», вартістю 3500грн. 00 коп., та мопед «VIPER GRAND PRIX», 2009 року випуску, синього кольору, № шасі НОМЕР_2, об'ємом до 50см.куб., вартістю 3 500 грн. 00 коп., визнав за нею право власності на нього, а всього виділити майна на суму 10 400 грн. 00 коп..

Виділити у власність ОСОБА_3 автомобіль ВАЗ 2106, 1986 року випуску, д/н НОМЕР_1, вартістю 10 000 грн.00 коп. і мікрохвильову піч «DELFA», вартістю 500 грн. 00 коп., а всього виділити майна на суму 10 500 грн. 00 коп..

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 100грн. 00 коп. грошової компенсації.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання ліжка-диван спільною сумісною власністю подружжя та його поділ - відмовити.

Рішення суду в частині розподілу судових витрат залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуюча Судді