РІШЕННЯ

Іменем України

19.11.2015 року Франківський районний суд м. Львова у складі:

Головуючого судді Дзеньдзюри С.М.

при секретарі Стасишин А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Львівський науково-дослідний радіотехнічний інститут» про стягнення невиплаченої суми компенсації заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати та зобов'язати видати довідку,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом до Державного підприємства Львівський Науково-дослідний радіотехнічний інститут про стягнення на його користь компенсацію за втрату частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів виплати щомісячних надбавок за стаж наукової роботи за період з 01.07.1999 року по 30.09.2011 рік у розмірі 86575,56 грн. В подальшому збільшив позовні вимоги і просив зобов'язати ДП ЛНДРТІ видати йому а також видавати в майбутньому при його зверненні, довідку про заробітну плату для обчислення (перерахунку) пенсії та стягнути з ДП ЛНДРТІ на його користь компенсацію за втрату частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів виплати щомісячних надбавок за стаж наукової роботи за період з 01.09.2011 року по 16.03.2012 рік у розмірі 7093,64 грн. і компенсацію за втрату частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів виплати щомісячних доплат за вчене звання з 01.01.2010 року по 16.03.2012 рік у розмірі 24613,01 грн.

В обґрунтування позову покликається на те, що 23 липня 2014 року колегією суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області ухвалено рішення про стягнення з Державного підприємства Львівський Науково-дослідний радіотехнічний інститут в його користь 47921,40 грн. надбавки за стаж наукової роботи за період з 01.07.1999 року по 16.03.2012 рік та 15743,05 грн. доплати за вчене звання за період з 01.10.2010 року по 16.03.2012 рік, а всього 63664,45 грн. 18.02.2015 року за виконавчим листом №465/6840/13-ц виданим 21.08.2014 року він отримав 43209,11 грн. а 02.04.2015 року з боржника в примусовому порядку здійснено стягнення решту частини боргу, то на підставі ст.34 Закону України «Про оплату праці» та Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» слід стягнути з ДП ЛНДРТІ суму в розмірі 118282,21 грн. як компенсацію за втрату частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати. Також, оскільки відповідач ухиляється від видачі довідки про заробітну плату для обчислення (перерахунку) пенсії за період роботи з 01.07.1999 року по 16 березня 2012 рік з врахуванням повного розміру заробітної плати, таку довідку ДП ЛНДРТІ має видати йому та видавати в майбутньому, при його зверненні, за рішенням суду.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги надав пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві, додатково зазначив, що оскільки станом на 1999 рік не було Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати», то слід керуватись Постановою Кабінету Міністрів України від 20 грудня 1997 року № 1427 якою затверджено Положення про порядок компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги заперечив, подав суду письмові заперечення в яких вказав, що ОСОБА_1 звільнений з ДП ЛНДРТІ 16.03.2012 року у зв'язку з виходом на пенсію за віком. По усіх безспірних сумах заробітної плати, які йому були нараховані з позивачем проведено повний розрахунок. Вже після свого звільнення позивач звернувся в суд з заявою про стягнення з ДП ЛНДРТІ доплат до заробітної плати за вчене звання та надбавок до заробітної плати за науковий стаж. 23.07.2014 року Апеляційним судом Львівської області прийнято рішення згідно з яким стягнуто з ДП ЛНДРТІ на користь ОСОБА_1 47921,40 грн. надбавки за стаж наукової роботи за період з 01.07.1999 року по 16.03.2012 рік та 15743,05 грн. доплати за вчене звання за період з 01.10.2010 року по 16.03.2012 рік, а всього 63664,45 грн. Ці кошти виплачені позивачу, що підтверджується постановою державного виконавця про закінчення виконавчого провадження від 07.04.2015 року. Зазначає, що відповідно до ст.3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів в зв'язку з порушенням строків їх виплати» сказано, що сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого , а не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць на індекс інфляції в період невиплати доходу. Факт нарахування ОСОБА_1 вказаного доходу саме в період з 1999 року по 2012 рік - відсутній. Цей дохід, стягнутий з ДП ЛНДРТІ на користь позивача за рішенням суду від 23.07.2014 року. Чинним законодавством України не передбачені строки виконання судових рішень та не передбачена відповідальність за їх порушення.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 є підставний та підлягає до часткового задоволення.

Статтею 34 Закону України «Про оплату праці» передбачено, що компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, визначеному чинним законодавством. Даний порядок з 1 січня 1998 року до 31 грудня 2000 року було встановлено постановою Кабінету Міністрів України від 20 грудня 1997 року № 1427 якою затверджено Положення про порядок компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати.

З 1 січня 2001 року набрав чинності Закон України від 19 жовтня 2000 року «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» на підставі якого затверджено Порядок № 159. Згідно з указаним Порядком у разі затримки виплати доходів компенсації підлягають щомісячні суми відшкодування шкоди, нараховані за період, починаючи з 1 січня 2001 року. При цьому п. 2 Порядку № 159 встановлено, що компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати, нарахованої працівникові за період роботи з 1 січня 1998 року до 31 грудня 2000 року, проводиться відповідно до Положення від 20 грудня 1997 року № 1427, до ліквідації заборгованості із заробітної плати за зазначений період.

Дія зазначених нормативних актів поширювалася на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовувалася у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи) та стосувалася усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендія, заробітна плата).

В рішенні Верховного суду України від 07 листопада 2012 року у справі за позовом до публічного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» про стягнення компенсації за несвоєчасне отримання (сплату) щомісячних страхових виплат, Верховний суд України зробив висновок, що основною умовою для виплати громадянину компенсації є порушення власником встановлених строків виплати нарахованих доходів (зокрема, заробітної плати, пенсії, соціальної виплати, страхових виплат).

Разом з тим, рішенням Конституційного суду України № 9-рп/2013 від 15 жовтня 2013 року встановлено, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення сум індексації заробітної плати та компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати як складових належної працівнику заробітної плати без обмеження будь-яким строком незалежно від того, чи були такі суми нараховані роботодавцем.

Судом встановлено, що 23.07.2014 року Апеляційним судом Львівської області прийнято рішення згідно з яким стягнуто з ДП ЛНДРТІ на користь ОСОБА_1 47921,40 грн. надбавки за стаж наукової роботи за період з 01.07.1999 року по 16.03.2012 рік та 15743,05 грн. доплати за вчене звання за період з 01.10.2010 року по 16.03.2012 рік, а всього 63664,45 грн. Рішенням апеляційного суду встановлено, що підприємством при нарахуванні заробітної плати було порушено право позивача на отримання надбавки за стаж наукової роботи за період з 01.07.1999 року по 16.03.2012 рік та 15743,05 грн. та доплати за вчене звання за період з 01.10.2010 року по 16.03.2012 рік.

Таким чином, оскільки Апеляційним судом встановлено незаконність дій підприємства щодо ненарахування та невиплату позивачу доходу, а саме надбавки за стаж наукової роботи та доплати за вчене звання, то позов про стягнення компенсації за втрату частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати підставний та підлягає до задоволення.

Щодо позовних вимог позивача про видачу довідки про заробітну плату для обчислення (перерахунку) пенсії за період роботи з 01.07.1999 року по 16 березня 2012 рік та видача такої в майбутньому, то такі вимоги підлягають до часткового задоволення з огляду на наступне.

Видача довідок про роботу та заробітну плату регулюється ст.49 Кодексу законів про працю України. Згідно з цією статтею власник або уповноважений ним орган зобов'язаний видати працівникові на його вимогу довідку про його роботу на даному підприємстві, установі, організації із зазначенням спеціальності, кваліфікації, посади, часу роботи і розміру заробітної плати.

Разом з тим, відповідно до ч.2 ст.16 ЦК України передбачено способи захисту цивільних прав та інтересів, а саме: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Оскільки видача довідки про заробітну плату в майбутньому при зверненні позивача не передбачена серед способів захисту цивільних прав та інтересів ні в Цивільному кодексі України ні в будь-якому іншому Законі України, то дана вимога до задоволення не підлягає.

Керуючись ст.ст. 10,11, 60,208-209,212-215,218 ЦПК України,

в и р і ш и в :

позов задоволити частково.

Стягнути з Державного підприємства «Львівський науково-дослідний радіотехнічний інститут» на користь ОСОБА_1 118282 гривень 21 копійку.

Зобов'язати Державне підприємство «Львівський науково-дослідний радіотехнічний інститут» видати ОСОБА_1 довідку про заробітню плату для обчислення (перерахунку) пенсії.

Стягнути з Державного підприємства «Львівський науково-дослідний радіотехнічний інститут» в користь держави 1182 гривень 82 копійок судового збору.

В задоволенні решта позовних вимог відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду через Франківський районний суд м.Львова.

Суддя Дзеньдзюра С.М.