АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження: № 22-ц/790/4385/15 Гол. 1 інст. - Овдієнко В.В.
Справа: №621/1277/14-ц Доповідач - Міненкова Н.О.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого - Міненкової Н.О.

Суддів - Кругової С.С., Зазулинської Т.П.

За участю секретаря - Красношапка К.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» на рішення Зміївського районного суду м. Харкова від 23 квітня 2015 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення суми,-

в с т а н о в и л а:

В травні 2014 року до суду звернувся представник позивача до відповідачів та просив стягнути солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № 238123-CRED від 10.07.2008 року в сумі 18701,72 грн. та судові витрати. Посилались на те, що з відповідачкою ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № 238123-CRED від 10.07.2008 року за яким вона отримала кредитні кошти в сумі 15000 грн. на термін до 07.07.2009 року. Станом на 20.02.2014 року заборгованість за кредитом складала 6812,37 грн. , за відсотками 19493,79 грн. Усього 26306,16 грн. У зв'язку з тим, що рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 01.03 2010 року були задоволенні позовні вимоги про стягнення з відповідачів 8733,09 грн., різниця становить 17573,07 грн., а також штраф 250 грн. та штраф процентна складова 878,65 грн.

В письмових запереченнях на позов ОСОБА_3 зазначала, що позивачем необґрунтовано була збільшена процентна ставка за договором з 30% до 60%., а також відсутній повний розрахунок заборгованості.( а.с.72 73).

ОСОБА_4 в заяві від 02.2015 року просив застосувати строки позовної давності( а.с.170) , оскільки повідомлення про невиконання ОСОБА_3 забов'язань за договором йому було направлено зі спливом позовної давності.

Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 23 квітня 2015 року в задоволенні позовних вимог було відмовлено.

Не погодився з рішенням ПАТ КБ «ПриватБанк» й у апеляційній скарзі просить його скасувати як необґрунтоване постановлене без належної оцінки доказів по справі.

Перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що до матеріалів справи був доданий договір поруки від 10.07.2008 року, укладений між ОСОБА_4 та Банком, предметом якого є надання поручителем поруки перед кредитором на виконання ОСОБА_5 своїх забов'язань за кредитним договором №№ 238123-CRED від 10.07.2008 року( а.с.130), що виключає відповідальність ОСОБА_4 за договірними забов'язаннями ОСОБА_3 Інші докази позивачем не надані. Наданий розрахунок заборгованості не пояснює в якій частині розрахунок стосується заявленого позову. З рішення Зміївського районного суду Харківської області від 01.03.2010 року вбачається, що заборгованість виникла станом на 29.07.2009 року, а тому відсутня можливість з'ясувати заборгованість станом на з 30.07.2009 по 20.02.2014 року. З виписки по особовому рахунку ОСОБА_3 вбачається, що заборгованість станом на 29.07.2009 року складає 8101,96 грн.( а.с. 122-162)., ця сума відрізняється від суми, яка була стягнута за вказаний період на підставі рішення суду. Не були надані пояснення щодо нарахування відсотків в розмірі 60, що фактично перевищує процентну ставку за договором. Якихось роз'яснень суду не надано. Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позовних вимог виходив з недоведеності позовних вимог.

Судова колегія вважає, що доводи про відмову в задоволенні позовних вимог не є обгрунтованими та протирічать письмовим доказам що є у справі. З матеріалів справи вбачається, що рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 01 березня 2010 року були задоволені позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором №-238123-СRED станом на 29 липня 2009 року, яка складалася з 6812,37 заборгованості за кредитом, 1266,76 - заборгованості по процентам за користування кредитом, 250 грн. штраф( фіксована частина та 403,96 штрафу( процентна складова). Усього 8733 грн. Рішення набрало законної сили( а.с.4).

З зазначеного рішення вбачається, що саме ОСОБА_4 уклав договір поруки з ПАТ КБ «ПриватБанк» 10.08.2008 року і саме в забезпечення виконання кредитного договору №-238123-СRED . Рішення набрало законної сили, а тому згідно з ч.3 ст. 61 ЦК ці обставини не підлягають доказуванню. В поясненнях до апеляційної скарги представник Банку зазначав, що в договорі допущена описка та надав довідку про те, що 10.07.2008 року гром. ОСОБА_5 не укладав кредит на вищевказаних умовах.

З наданого розрахунку заборгованості за вказаним договором при зверненні до суду 07.05.2014 року представник позивача просив стягнути 6812,37 заборгованість за кредитом, відсотки 19493,79 грн., що склало суму 26306,16 від якої відраховано 8733,09, що були стягнуті за рішенням суду, а тому просили стягнути на їх користь 18701,72 грн.( а.с.6). Уточнюючи позовні вимоги в лютому 2015 року послався на норми ст. 1050, 1048 та 625 ЦК України та зазначав, що дострокове присудження до виконання основного забов'язання в натурі не тягне його припинення з дня набрання законної сили рішенням суду і не виключає стягнення процентів, пені та збитків. Звертаючись до суду в лютому 2014 року вони просили на підставі ст. 1048 стягнути відсотки за користування грошовими коштами та на підставі ч.2.ст. 625 ЦК суму за порушення грошового забов'язання.( а.с.13-16). Просили стягнути відсотки в сумі 18227,03 грн., так як на час звернення до суду рішення виконано не було і борг не повернутий.

Відповідно до ст. 1048 ЦПК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом, Розмір, порядок одержання процентів встановлюється договором.

Згідно з п.3.2 кредитного договору( а.с.10) при порушенні умов договору, відповідно до графіка і п.п.1.4, 2.3.1,3.3 або порушенні п.2.2.8. договору боржник сплачує Банку проценти за користування кредитом в розмірі 60% річних, розраховані із суми непогашеного залишку по кредиту.( а.с.10).

Договір із зазначеними пунктами був підписаний позичальником і у подальшому ці положення договору позичальник не оскаржував. А тому доводи відповідачки, викладені в запереченнях на позов на висновки судової колегії не впливають, так як відповідно до ст. 627 ЦПК України відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Якщо позивачка вважала, що дані умови договору є кабальними, або протирічать законодавству вона мала повне право оспорити договір в цій частині.

Між тим, будучі обізнаними про судове рішення від 01.03.2010 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не прийняли заходів щодо його виконання.

В судове засідання суду апеляційної інстанції відповідачі неодноразово викликалися як шляхом направлення поштового повідомлення так за телефоном і в судове засідання не з'явилися, що свідчить про те, що вони не бажають виконувати договірні зобов'язання.

Частиною другою ст. 1050 ЦК передбачений окремий наслідок порушення договору позичальником, якою встановлено санкцію за неналежне виконання зобов'язання на умовах розстрочення платежу. Відповідно до неї, якщо договором позики передбачено обов'язок повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини , позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому згідно зі ст.. 1048 ЦК. У даному випадку умова про розстрочення втрачає силу. З цього самого моменту позикодавець набуває право отримати винагороду за надання предмета позики у користування у вигляді процентів відповідно до ст. 1048 ЦК.

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору.

Враховуючи викладене, судова колегія вважає, що дострокове присудження до виконання основного зобов'язання в натурі не тягне його припинення з дня набрання законної сили рішенням суду.

Пунктом 5.8 договору передбачено, що строки позовної давності про стягнення кредиту, процентів за користування кредитом, винагород, неустойки - пені, штрафів за договором встановлюється у п'ять років. Такий же строк позовної давності зазначений і в п.12 договорі поруки( а.с13).

Згідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення зобов'язання, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Представник Банку скористався своїм правом та заявив вимоги про сплату суми боргу у вигляді процентів, які були встановлені договором, нарахованих за період після постановляння рішення суду.

Керуючись ст. ст. 303,304,307,309,3123,317,319 ЦПК України, судова колегія,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» задовольнити.

Рішення Зміївського районного суду м. Харкова від 23 квітня 2015 року скасувати.

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором №- 238123- CRED від 10.07.2008 року сумі 18701,72 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60 грн., яка була сплачена при подачі позову та 121,80 грн. яка була сплачена при подачі апеляційної скарги. Усього 365 грн. 40 коп.

Рішення набирає законної сили після його проголошення та може бути оскаржено протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної с карги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий -

Судді -