НОВОМОСКОВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 183/3322/14
№ 2/183/193/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 травня 2015 року

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Городецького Д.І.

секретаря Макаренко А.О.

за участю:

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новомосковську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя, визнання права власності,

в с т а н о в и в :

15 травня 2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя, визнання права власності.

14 квітня 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з уточненим позовом до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя, визнання права власності.

В обґрунтування своїх вимог позивач ОСОБА_1 посилалася на те, що з 22 вересня 1989 року перебувала в шлюбі з відповідачем, від шлюбу мають дітей, які досягли повноліття.

Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 січня 2014 року був зірваний шлюб між нею та відповідачем, в зв'язку з чим, виникла необхідність провести поділ спільного сумісного майна.

Позивач зазначила, що в період шлюбу, рішенням виконавчого комітету Новомосковської міської ради Дніпропетровської області від 06.06.1990 року № 262/1, їх сім'ї, а саме - ОСОБА_3, була надана земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1.

В період шлюбу, на зазначеній земельній ділянці, вона та відповідач побудували: житловий будинок - літ.А; сіни - літ.а; погріб - літ.пг.; літню кухню - літ. Б; вбиральню - літ.В; гараж - літ.Г; оглядову яму; сарай - літ.Е; сарай - літ.Ж; сарай - літ. З; ворота - №1; хвіртку - №2; огорожу - №3; огорожу - №4, хвіртку - №5; огорожу - №6.

15 липня 1999 року ОСОБА_3, у відповідності до рішення виконавчого комітету Новомосковської міської ради Дніпропетровської області від 23.06.1999 року № 528, було видане Свідоцтво про право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1, свідоцтво 15.07.1999 року зареєстроване в Комунальному підприємстві «Новомосковське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» в реєстровій книзі № 89 за реєстровим № 16056.

Крім того, ОСОБА_3 19 квітня 1999 року Новомосковською міською радою Дніпропетровської області, у відповідності до рішення 5 сесії 23 скликання Новомосковської міської ради народних депутатів № 51 від 23.03.1999 року, був виданий Державний акт на право власності на землю серія НОМЕР_4 на земельну ділянку площею 0,1141 га., кадастровий номер № НОМЕР_3, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Державний акт на право приватної власності на землю зареєстрований в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю 19.04.1999 року за НОМЕР_4.

Позивач зазначила. що добровільно визнати за нею право на частку в спільному майні подружжя відповідач не бажає.

Позивач посилалася в заяві, що у відповідності до ст.ст. 60,69,70 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловіку на праві спільної сумісної власності. Дружина та чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. У разі поділу майна, частки майна дружини та чоловіка є рівними.

У разі набуття нею права власності на частину житлового будинку, у її власність повинне перейти і частина земельної ділянки, на якій розташований житловий будинок.

В зв'язку з наведеним, в заяві ОСОБА_1 просила суд:

-визнати житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами та земельну ділянку, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1, спільним сумісним майном подружжя;

-провести розподіл майна між нею та відповідачем;

-визнати за нею, ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_3 право власності за кожним по 1/2 частині житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1;

-визнати за нею, ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_3 право власності за кожним по 1/2 частині земельної ділянки загальною площею 0,1141 га., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1;

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник підтримали позов в повному обсязі, посилалися на підстави звернення до суду, викладені в заяві, просили суд задовольнити вимоги..

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позов визнав в повному обсязі.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані позивачем докази, приходить до наступного.

Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 січня 2014 року був зірваний шлюб між сторонами ОСОБА_3 та ОСОБА_1.

У відповідності до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини.

Так, рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 січня 2014 року встановлено, що сторони перебували в шлюбі з 22 вересня 1989 року, в зв'язку з чим, зазначені обставини, у відповідності до ч.3 ст. 61 ЦПК України не доказуються.

У відповідності до ч.1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню.

В судовому засіданні сторони визнали, а тому, зазначені обставини не підлягають доказуванню, що саме в період шлюбу ними був побудований житловий будинок та господарські будівлі за адресою: АДРЕСА_1.

Крім того, як вбачається з технічного паспорту на житловий будинок, будівництво будинку було закінчено у 1995 році.

Згідно технічного паспорту на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1, складається з: житлового будинку - літ.А загальною площею 136,1 кв.м., житловою площею 70,2 кв.м.; сіней - літ.а; погрібу - літ.пг.; літньої кухні - літ. Б; вбиральні - літ.В; гаражу - літ.Г; оглядової ями; сараю - літ.Е; сараю - літ.Ж; сараю - літ. З; воріт - №1; хвіртки - №2; огорожі - №3; огорожі - №4, хвіртки - №5; огорожі - №6.

Судом встановлено, що 15 липня 1999 року ОСОБА_3, у відповідності до рішення виконавчого комітету Новомосковської міської ради Дніпропетровської області від 23.06.1999 року № 528, було видане Свідоцтво про право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1, свідоцтво 15.07.1999 року зареєстроване в Комунальному підприємстві «Новомосковське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» в реєстровій книзі № 89 за реєстровим № 16056.

У відповідності до ст. 22 КпШС, який діяв в період будівництва будинку, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю.

Згідно ст. 28 КпШС, в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними.

Аналогічні приписи містять і ст.ст. 60,70 СК України, відповідно до яких, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині і чоловікові на праві спільної сумісної власності. Дружина та чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними.

Враховуючи те, що житловий будинок був придбаний (побудований) сторонами за період шлюбу, суд приходить до переконання, що спірне майно є спільним сумісним майном подружжя і кожному із сторін належить по 1/2 частці майна, набутого в шлюбу.

Враховуючи наведене, суд приходить до переконання, що вимоги ОСОБА_1 в частині поділу житлового будинку є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Стосовно вимог про поділ земельної ділянки, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 19 квітня 1999 року Новомосковською міською радою Дніпропетровської області, у відповідності до рішення 5 сесії 23 скликання Новомосковської міської ради народних депутатів № 51 від 23.03.1999 року, був виданий Державний акт на право власності на землю серія НОМЕР_4 на земельну ділянку площею 0,1141 га., 0,1000 га. - для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель; 0,0141 га. - для ведення особистого підсобного господарства, кадастровий номер № НОМЕР_3, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Державний акт на право приватної власності на землю зареєстрований в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю 19.04.1999 року за НОМЕР_4.

У відповідності до ст. 24 КпШС, майно, яке належало кожному з подружжя до одруження, а також, одержане ним під час шлюбу в дар або в порядку успадкування, є власністю кожного з них.

Приписами Земельного кодексу України встановлено, що громадянин має право отримати безоплатно у власність земельну ділянку за відповідним цільовим призначенням тільки один раз, в межах, встановлених законодавством України.

В зв'язку з наведеним, суд приходить до висновку, що спірна земельна ділянка, яка була отримана у власність відповідачем ОСОБА_3 не є спільним сумісним майном подружжя.

Увідповідності до ч.1 ст. 377 ЦК України, до особи, яка набула право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача)

У відповідності до ч.1 ст. 120 Земельного кодексу України, відповідно до якого, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Незважаючи на те, що суд встановив право власності позивача ОСОБА_1 на ? частину житлового будинку, в задоволенні позовних вимог про визнання права власності на ? частину земельної ділянки належить відмовити, оскільки, частина земельної ділянки, а саме, 0,0141 га., була передана у власність відповідача для ведення особистого підсобного господарства, позивач не надав суду доказів того, на якій площі земельної ділянки розміщені житловий будинок, господарські будівлі та споруди, який розмір земельної ділянки необхідний для обслуговування зазначеного нерухомого майна.

На підставі ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати.

Згідно наданих квитанцій, позивач поніс судові витрати в сумі 299,30 грн., які підлягають стягненню на її користь з відповідача.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 213-215 ЦПК України, ст.ст. 60,61,70,71,72 СК України, суд,

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1, спільним сумісним майном ОСОБА_1 до ОСОБА_3.

Провести поділ майна подружжя ОСОБА_1 до ОСОБА_3.

Виділити у власність ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ? частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, що складається з: житлового будинку - літ.А загальною площею 136,1 кв.м., житловою площею 70,2 кв.м.; сіней - літ.а; погрібу - літ.пг.; літньої кухні - літ. Б; вбиральні - літ.В; гаражу - літ.Г; оглядової ями; сараю - літ.Е; сараю - літ.Ж; сараю - літ. З; воріт - №1; хвіртки - №2; огорожі - №3; огорожі - №4, хвіртки - №5; огорожі - №6.

Виділити у власність ОСОБА_3 РНОКПП НОМЕР_2 ? частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, що складається з: житлового будинку - літ.А загальною площею 136,1 кв.м., житловою площею 70,2 кв.м.; сіней - літа; погрібу - літ.пг.; літньої кухні - літ. Б; вбиральні - літ.В; гаражу - літ.Г; оглядової ями; сараю - літ.Е; сараю - літ.Ж; сараю - літ. З; воріт - №1; хвіртки - №2; огорожі - №3; огорожі - №4, хвіртки - №5; огорожі - №6.

В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 РНОКПП НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 судові витрати в сумі 299,30 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Д.І. Городецький