Справа №: 343/2461/15-ц
Провадження №: 2/0343/1122/15
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

30 грудня 2015 року м. Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

головуючого судді Тураша В. А.,

секретаря Лукань О.З.,

адвоката ОСОБА_1Ф,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Долинського районного суду справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, суд -

В С Т А Н О В И В :

Позивач просить постановити рішення яким, визнати відповідачів: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, такими, що втратили право користування належним йому на праві приватної власності житловим будинком №80 по вул. Одиниця в с. Оболоня Долинського району Івано-Франківської області.

Свої вимоги мотивує тим, що йому, ОСОБА_2 на праві приватної власності належить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: село Оболоня, вул. Одиниця, 80 Долинського району Івано-Франківської області.

Право власності на цей обєкт нерухомого майна зареєстровано за ним Івано-Франківським ОБТІ 29.01.2003 року та записано в реєстрову книгу №1 за реєстровим №141.

Як засвідчує довідка виконкому Оболонської сільської ради за №378 від 23.04.2015 року в його житловому будинку за вказаною адресою зареєстрований та проживає він, ОСОБА_2, а також зареєстровані: ОСОБА_3, невістка та ОСОБА_4, внук, відповідачі по справі. Його син визнаний безвісно відсутнім, а дружина ОСОБА_5 померла. Він проживає один.

З 2011 року невістка ОСОБА_3 та внук ОСОБА_4 не проживають в його житловому будинку, проте не знімаються з реєстрації. У 2011 році відповідачі забрали свої особисті речі та належне їм майно і виїхали в м. Івано-Франківськ. Адреси їхньої він не знає. З 2011 року невістка з внуком не приїжджають і не підтримують з ним ніяких стосунків. В житловому будинку відсутні будь-які речі чи будь-яке майно відповідачів, вони не цікавляться житлом, не беруть участі в його утриманні.

Факт не проживання відповідачів в його житловому будинку за вказаною адресою безперервно більше трьох років без поважних причин підтверджується актами обстеження матеріально-побутових умов та сімейних обставин від 20.08.2014 року, від 24.09.2015 року та від 24.11.2015 року.

Таким чином, відповідачі не проживають в його житловому будинку більше трьох років безперервно без поважних причин і вони втратили право користування його житлом.

Формальна реєстрація відповідачів в його житловому будинку створює для нього ряд незручностей, в тому числі через формальну реєстрацію відповідачів він втрачає право на субсидію.

Будь-яка домовленість між ним та відповідачами з приводу користування житловим приміщенням відсутня.

Позивач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задоволити. Не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4 в судове засідання на повторний виклик не зявилися, причину своєї неявки суду не повідомили, хоч про дату, час та місце слухання справи були повідомлені у встановленому Законом порядку про що свідчать оголошення в газеті «Галичина» № 190(5143) від 19.12.2015 року (а.с.24-27). Від них не поступило клопотання про розгляд справи у їх відсутності.

Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши здобуті та перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності вважає, що в матеріалах справи є достатньо даних для її вирішення. Позов підлягає до задоволення виходячи з наступного:

Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватись та розпоряджатись своєю власністю.

Згідно ст. 321 ЦК України - право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках або порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст.405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Права власника будинку визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Ст.72 ЖК України встановлено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

У відповідності до ст.7 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні - зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду ( про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Згідно з постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" - члени сім'ї власника житла, які проживають разом із ним, мають право користування цим житлом відповідно до закону (особистий сервітут, частина перша статті 405 ЦК). Суди повинні мати на увазі, що таким законом не може бути ЖК УРСР, а застосуванню підлягають норми, передбачені главою 32 ЦК. З урахуванням зазначеного суди повинні виходити з того, що стосовно права членів сім'ї власника житлового приміщення на користування ним підлягають застосуванню положення статті 405 ЦК. Оскільки інше не встановлено законом, договором чи заповітом, на підставі яких встановлено сервітут, то відсутність члена сім'ї понад один рік без поважних причин є юридичним фактом, що є підставою для втрати членом сім'ї права користування житлом.

Копія свідоцтва про право власності на домоволодіння від 28.01.2003р. (а.с.6) свідчить про те, що ОСОБА_2 . на праві приватної власності належить домоволодіння яке розташоване в с.Оболоня, вул.Одиниця,80 , Долинського району,Івано-Франківської області.

Копія довідки №378 від 23.04.2015 року виданої виконавчим комітетом Оболонської сільської ради (а.с.8) підтверджує, що ОСОБА_2 проживає в ІНФОРМАЦІЯ_3. Склад його сімї такий: ОСОБА_3,1962р.н., ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2

Згідно акту від 20.08.2014 року (а.с.9), акту від 24.09.2015р. (а.с.10) та акту обстеження матеріально-побутових умов та сімейних обставин ОСОБА_2, що проживає в ІНФОРМАЦІЯ_4 від 25.11.2015р., (а.с.11), ОСОБА_4 та ОСОБА_3 фактично за даною адресою не проживають.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_6 суду пояснив, що він являється сусідом позивача по справі і часто буває у нього вдома. Невістка позивача ОСОБА_3 та його внук ОСОБА_4 у 2011 році виїхали на проживання в м.Івано-Франківськ і з цього часу в с.Оболоня не проживають.

Таким чином в судовому засіданні встановлено, що відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4, не проживають в домоволодінні в с.Оболоня по вул.Одиниця,80 Долинського району Івано-Франківської області більше одного року без поважних причин, а їх реєстрація у домоволодінні перешкоджає позивачу у здійсненні права власності, так як він не може розпорядитися належним на праві власності майном на власний розсуд тільки через те, що за реєстрацією у належному йому домоволодінні значаться відповідачі. Дана обставина відповідачами не спростована, доказів поважності не проживання в будинку чи наявності іншої домовленості між ними і власником житла відповідачами не представлено, а тому відповідачів слід визнати такими, що втратили право користування даним житловим приміщенням.

На підставі ст. 41 Конституції України,ст.72 ЖК України, ст.ст. 391,405 ЦК України, ст.7 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні, керуючись ст.ст. 208,209,215,218,224-226 ЦПК України, суд,-

Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, такими, що втратили право користування житловим будинком, який знаходиться в с.Оболоня по вул.Одиниця,80 Долинського району Івано-Франківської області.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яка має бути подана не пізніше 10 (десяти) днів з дня отримання ним копії заочного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подачі апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Долинський районний суд.

Суддя: