Справа № 182/4575/15-ц
Провадження № 2/0182/2715/2015
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

15.10.2015 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого-судді: Шестакової З.С.

при секретарі - Пометій Є.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про визнання права власності за законом, суд

встановив :

02 липня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просить суд визнати за ним право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, який складається з : житловий будинок (літ.А, загальна площа - 71,1 кв.м., житлова площа -46.4 кв.м.), навіс (літ. Б), підвал (літ б), гараж (літ. В), літня кухня (літ.Г), сарай (літ.Д), вбиральня (літ. Е), №1-5 І спорудження, що розташовано за адресою: АДРЕСА_1 у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Свої вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер його батько, ОСОБА_3.

Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з домоволодіння, розташованого за адресою Дніпропетровська область, Нікопольський район, АДРЕСА_1, згідно свідоцтва на право особистої власності на житловий будинок від 30 березня 1988 року.

За життя померлий спадщиною не розпорядився. Спадкоємцями за законом є я та моя мати ОСОБА_2.

Позивач зареєстрований та мешкав зі своїм померлим батьком за однією адресою, АДРЕСА_1, таким чином фактично прийняв вказану спадщину.

Звернувшись до нотаріуса з заявою про надання йому свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батько - ОСОБА_3, позивач отримав роз'яснення, згідно якого нотаріус не має можливості видати йому свідоцтво про право власності на спадок за законом, так як відсутній оригінал правовстановлюючого документа на домоволодіння, що входить до складу спадщини. На підставі зазначеного змушений звернутися до суду.

ОСОБА_1 до суду подав заяву, в якій позовні вимоги підтримує, на їх задоволені наполягає (а.с.51)

Відповідачка, ОСОБА_2 з позовом ознайомлена до суду подала заяву, в якій позовні вимоги визнала проти задоволення позову не заперечувала (а.с.55).

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 529 ч. 1 ЦК України (в редакції 1963 р. через те, що спірні правовідносини виникли у період дії цього кодексу) при успадковуванні за законом спадкоємцями першої черги є у рівних частках діти (у тому числі усиновлені), подружжя та батьки померлого.

Згідно зі ст. 549 ЦК України визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:

1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном;

2) якщо він подав у державну нотаріальну контору по місцю відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Як встановлено судом, ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер ОСОБА_3 (а.с.6), який доводиться батьком позивачу - ОСОБА_1 (а.с.13). На випадок своєї смерті ОСОБА_3 спадщиною не розпорядився (а.с.14).

Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з домоволодіння, розташованого за адресою Дніпропетровська область, Нікопольський район, АДРЕСА_1, згідно свідоцтва на право особистої власності на житловий будинок від 30 березня 1988 року.

Згідно із ст. 529 ЦК України (в редакції 1963 року) спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_3 є його син ОСОБА_1 позивач по справі та дружина ОСОБА_2 відповідачка по справі та яка є дружиною померлого (а.с.12-13).

Відповідно до ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року) син померлого ОСОБА_1 прийняв спадщину шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, оскільки був зареєстрованим та постійно проживав в домоволодінні Дніпропетровська область, Нікопольський район, АДРЕСА_1 (а.с.8,11). Відповідачка по справі ОСОБА_2 відмовилася від прийняття спадкового майна після смерті чоловіка, не заперечувала проти визнання за позивачем права власності на спадкове майно (а.с. 55).

Оскільки ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги за законом після смерті батька ОСОБА_3, прийняв спадкове майно відповідно до ст. 549 ЦК України, суд вважає, що за позивачем повинно бути визнано право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, який складається з : житловий будинок (літ.А, загальна площа - 71,1 кв.м., житлова площа -46.4 кв.м.), навіс (літ. Б), підвал (літ б), гараж (літ. В), літня кухня (літ.Г), сарай (літ.Д), вбиральня (літ. Е), №1-5 І спорудження, що розташовано за адресою: АДРЕСА_1 у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року, тим самим задовольнивши його позовні вимоги.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 57, 58, 60, 74, 209, 212, 214, 215, 217, 218 ЦПК України, 529, 549 ЦК України(в редакції 1963 року), суд

вирішив:

ПозовОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Новоіванівка, Нікопольського району, Дніпропетровської області право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, який складається з : житловий будинок (літ.А, загальна площа - 71,1 кв.м., житлова площа -46.4 кв.м.), навіс (літ. Б), підвал (літ б), гараж (літ. В), літня кухня (літ.Г), сарай (літ.Д), вбиральня (літ. Е), №1-5 І спорудження, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення. У разі якщо рішення було ухвалене без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: З. С. Шестакова