Справа № 661/3372/15-ц
Провадження № 2/661/1383/15
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2015 року

Новокаховський міський суд Херсонської області в складі :

головуючого судді Сапронової Л.В.,

при секретарі Шашликовій Т.В.,

за участю позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

представника відповідача адвоката Грицак О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нова Каховка, Херсонської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачі звернулися до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що відповідно до свідоцтва про право власності від 21.10.1996 року, виданого виконавчим комітетом Новокаховської міської Ради народних депутатів на квартиру АДРЕСА_1 , позивачам належить на праві спільної сумісної власності, частина даної квартири, а саме кімната АДРЕСА_2 , загальною площею 18,7 кв. м., інші кімнати належать відповідачці, в загальному користуванні залишаються коридор, кухня, туалет, ванна кімната.

Позивачі постійно в кімнаті № 7 не проживають.

У 2012 році позивачі вирішили оглянути кімнату, але потрапити до вищевказаної квартири не змогли, тому що відповідачка встановила нові вхідні двері без їх згоди, ключі від дверей надати відмовилась.

У квітні 2012 року позивачі звернулися до Новокаховського МВ УМВС України в Херсонській області з відповідною заявою про вчинення відповідачкою кримінального правопорушення, спрямованого на протиправне позбавлення їх права користування кімнатою. 15.04.2012 року позивачам було надано висновок, в якому рекомендовано звернутися до суду, тому що дільничним інспектором не було встановлено будь-якого правопорушення чи злочину.

Влітку 2015 року, коли позивачі вирішили зробити ремонт у квартирі, де мешкають, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , вони знову прийшли до квартири АДРЕСА_1 , однак відповідачка їх в квартиру не пустила. ОСОБА_3 свої дії мотивує тим, що позивачі повинні сплатити їй половину вартості вхідної двері.

Вважають, що відповідачка своїми діями, а саме: заміною вхідної двері без їх згоди як співвласників квартири, ненаданням ключів від двері, позбавила їх можливості користуватися належною їм кімнатою та особистими речами, які знаходяться в кімнаті 7, квартири АДРЕСА_1 шляхом врегулювати з відповідачкою спір неможливо, тому вимушені звернутися до суду. Окрім цього, вважають, що протиправні дії відповідачки нанесли їм моральну шкоду, яка полягає в душевних стражданнях, що тривають вже значний час, в зв`язку з тим, що не можуть вільно користуватися своєю власністю.

Просять зобов`язати ОСОБА_3 не чинити їм перешкод у користуванні кімнатою АДРЕСА_2 , квартири АДРЕСА_1 , шляхом передачі ключів від вхідних дверей квартири, також стягнути на їх користь моральну шкоду в розмірі 3000 грн.

Позивачі в судовому засіданні свої вимоги підтримали з тих же підстав, пояснивши, що відповідачка поставила нові вхідні залізні двері в квартиру АДРЕСА_1 , вони не можуть вільно користуватися своєю кімнатою АДРЕСА_2 у вищевказаній квартирі, хоча систематично оплачують комунальні послуги за цю кімнату, відповідачка не надала їм ключі від вхідної двері. З вимогою надати ключі зверталися до ОСОБА_3 неодноразово. У кімнаті дійсно не мешкають, але оплачують комунальні послуги і інколи навідуються, щоб оглянути її. У 2012-2013 році встановили в своїй кімнаті пластикові склопакети.

Представник відповідачки адвокат Грицак О.С. позов не визнала, пояснила, що позивачам належить на праві спільної сумісної власності, частина даної квартири, а саме кімната АДРЕСА_2 , загальною площею 18,7 кв. м., інші кімнати належать відповідачці, в загальному користуванні залишаються коридор, кухня, туалет, ванна кімната. Позивачі в спірній квартирі не проживають. Кімнату відвідували декілька разів. У 2012 році відповідачка дійсно встановила нові металеві вхідні двері, однак після звернення позивачів до органів внутрішніх справ зі скаргою, вона знову встановила старі вхідні дерев`яні двері, від яких у позивачів є ключі. Позивачі жодного разу не зверталися до відповідачки з претензіями та вимогами надати дублікат ключів; металеві двері зняті; з 2012 року ці двері на замок не зачинялися.

Заслухавши пояснення сторін, показання свідків, дослідивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності, виданого Виконавчим комітетом Новокаховської міської Ради народних депутатів 21.10.1996 року, ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на праві спільної сумісної власності належить кімната № НОМЕР_1 , загальною площею 18,7 кв. м. у квартирі спільного заселення, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , інші кімнати №№6, 8, в квартирі належать відповідачці на підставі договору купівлі-продажу від 30.12.1999 року, посвідченого приватним нотаріусом Новокаховського нотаріального округу Крамчаніним С.А.

Доводи позивачів з приводу того, що відповідачка у 2012 році не впустила їх до вищевказаної кімнати, оскільки встановила нові металеві вхідні двері та не надала ключі від квартири, спростовуються дослідженими доказами у справі.

Відповідно до висновку, наданого дільничним інспектором СДІМ Новокаховського МВ УМВС України в Херсонській області від 15.04.2012 року, позивачка ОСОБА_1 звернулася зі скаргою до Новокаховського МВ УМВС України Херсонської області на дії відповідачки, яка встановила нові вхідні двері в квартирі АДРЕСА_1 . З цього ж висновку видно, що позивачі протягом декількох років не відвідують свою кімнату.

З пояснень позивачів вбачається, що в період, коли між сторонами виникли дані спірні відносини у 2012-2013 роках, вони мали доступ до своєї кімнати, оскільки в цей період встановили пластиковий склопакет у власній кімнаті № НОМЕР_1 , квартири АДРЕСА_1 .

З пояснень представника відповідача ОСОБА_4 в судовому засіданні видно, що вхідні дерев`яні двері в спірну квартиру встановлені давно, що позивачі мають ключі від цих дверей, в 2012 році дійсно були встановлені нові металеві двері, але вони не зачинялися на замок після звернення ОСОБА_1 до міліції. На початку літа 2015 року металеві двері були зняті взагалі, що також підтверджується актом від 28.10.2015 року. На пропозицію представника відповідача ОСОБА_4 надати дублікат ключа позивачам від вхідної дерев`яної двері, в судовому засіданні останні отримати ключ відмовилися. ОСОБА_1 обґрунтувала відмову тим, що ключ від старої вхідної двері у них є.

З пояснень свідка ОСОБА_5 , вбачається, що його квартира знаходиться навпроти спірної квартири, позивачі як і відповідачка в спірній квартирі тривалий час не мешкають. В квартирі АДРЕСА_1 на даний час стоять старі вхідні двері, нові металеві двері зняті 1 жовтня 2015 року, але він не може точно зазначити, чи зачинялись вони взагалі на замок чи ні.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні показала, що з відповідачкою знайома з травня 2015 року, домовилась з нею про купівлю дивану на дачу. З цією метою в травні 2015 року приходила до квартири АДРЕСА_1 , оглянути диван. Дана квартира була обладнана металевими дверми, які були відчинені, та дерев`яними дверми, які згодом син відповідачки відчинив. Вказана квартира знаходилась в занедбаному стані, явно видно, що в ній ніхто не проживає.

З показань свідка ОСОБА_7 вбачається, що після звернення позивачів до дільничного інспектора в 2012 році металеві двері квартири АДРЕСА_1 , не зачинялися, десь в кінці весни на початку літа 2015 року залізні вхідні двері були зняті, на даний час квартира обладнана старими дерев`яними вхідними дверима. Він з матір`ю відповідачкою по справі, в спірній квартирі не проживає, позивачі з приводу користування своєю кімнатою до нього та його матері претензій не пред`являли після 2012 року.

Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Відповідно до ст. 320 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до положень статей 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.

Такий позов підлягає задоволенню і в тому разі, коли позивач доведе, що є реальна небезпека порушення його права власності чи законного володіння зі сторони відповідача. При цьому суди повинні брати до уваги будь-які фактичні дані (статті 57 - 59 ЦПК), на підставі яких за звичайних умов можна зробити висновок про наявність такої небезпеки.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» відповідно до ст.137 ЦПК у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. При недотриманні позивачем зазначених вимог настають наслідки, передбачені ст.139 ЦПК.

Так, аналізуючи норми чинного законодавства та встановлені по справі обставини, враховуючи, що позивачі не надали достатніх доказів того, що відповідачка дійсно чинить їм перешкоди у користуванні кімнатою № НОМЕР_1 , квартири АДРЕСА_1 , не оспорюють факту того, що на даний момент металеві двері зняті, що позивачі мають ключ від вхідних дерев`яних дверей до квартири, в частині усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням позов задоволенню не підлягає, також не підлягає задоволенню позов в частині відшкодування моральної шкоди, оскільки зазначені позовні вимоги є похідними від основних, позивачами не надано суду жодних доказів на підтвердження позовних вимог щодо відшкодування моральної шкоди.

На підставі ст.ст. 23, 317-320, 391, 1167 ЦК України керуючись ст.ст. 10-13,60, 88, 212-215 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням та відшкодування моральної шкоди відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Херсонської області через Новокаховський міський суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення. У разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення суду.

Суддя Л. В. Сапронова