АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 88-ц/796/68/2015 Головуючий у 1-й інстанції Цокол Л.І. Доповідач Кравець В.А.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 листопада 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого Кравець В.А.,

суддів Чобіток А.О., Шиманського В.Й.

за участю секретаря Попандопало Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про перегляд рішення Апеляційного суду м. Києва від 04 листопада 2014 року у зв'язку з нововиявленими обставинами у справі за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, за участі третіх осіб Головного управління юстиції у м. Києві, відділу державної реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві про встановлення факту батьківства, визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом (по праву представлення),

В С Т А Н О В И Л А :

У січні 2014 року позивач звернулась до суду з указаним позовом, в якому просила встановити факт батьківства ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4, стосовно ОСОБА_1, внести зміни до актового запису №1695 від 25 липня 1979 року щодо батька та видати нове свідоцтво, а також визнати за нею право власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом (по праву представлення після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2. ОСОБА_6).

В мотивування вимог посилалася на те, що у 1978 році її мати ОСОБА_7 працювала на Київській кінокопіювальній фабриці, де і познайомилась з ОСОБА_5, який також працював на даній фабриці. Вони почали зустрічатись, мати позивача ОСОБА_7 завагітніла, ІНФОРМАЦІЯ_3 народилась позивач, проте шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_5 не був зареєстрований. ОСОБА_5 не вказаний батьком позивача, оскільки був направлений на примусове лікування в Лікувально- трудовий профілакторій в с.Мартусовка Київської області. Після лікування в ЛТП ОСОБА_5 повернувся до матері позивача ОСОБА_8 і вони стали проживати разом, вели спільне домашнє господарство, виховували позивача, водили її в зоопарк, в цирк. Пізніше, коли батьки перестали жити разом, ОСОБА_5 продовжував брати участь у її вихованні, що свідчило про визнання ним свого батьківства. ІНФОРМАЦІЯ_2 померла батькова сестра ОСОБА_6. Після її смерті відкрилася спадщина на квартиру АДРЕСА_1, а тому вважає себе спадкоємцем померлої другої черги за правом представлення.

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 13.06.2014 позов задоволено частково.

Визнано, що ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець м. ЛугаЛенінградської області, громадянин України, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 є батьком ОСОБА_9, яку ІНФОРМАЦІЯ_3 народила ОСОБА_8.

Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції м. Києва зобов'язано внести зміни до актового запису № 1695 від 25.07.1979 про народження ОСОБА_9, та видати нове Свідоцтво про народження. В решті вимог відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 4 листопада 2014 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову.

20.08.2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про перегляд рішення Апеляційного суду м. Києва від 04 листопада 2014 року у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Вказує на те, що 15 серпня 2015 року її мати ОСОБА_8, роблячи косметичний ремонт у власній квартирі АДРЕСА_3, знайшла старі фотокартки, які досить довгий час вважала загубленими. Серед цих фотокарток вона знайшла своє власне фото у віці 17 років. Унікальність цієї фотографії полягає в тому, що вона чорно-біла, достатньо великого формату та зроблена у дорослому віці. На її погляд, це фото коректно порівнювати з чорно-білими фото ОСОБА_5, які були представлені раніше у справі. При порівнянні із фотокартками її батька досить чітко вбачається схожість з ним.

В судове засідання ОСОБА_1 не з»явилася, про день і час розгляду заяви повідомлена належним чином.

Представник ОСОБА_2 проти заяви заперечував, просив відмовити у її задоволенні.

Заслухавши доповідь судді Кравець В.А., обговоривши доводи зави, перевіривши, колегія суддів приходить до висновку, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Перевіряючи обґрунтованість заяви про перегляд рішення, суд виходить із загальних положень про докази, у тому числі про належність і допустимість засобів доказування, обов'язку доказування і подання доказів.

Відповідно до ст.361 ЦПК України підставами для скасування рішення за нововиявленими обставинами є, зокрема, істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи, встановлені вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправдиві показання свідка, завідомо неправильний висновок експерта, завідомо неправильний переклад, фальшивість документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення, скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення чи постановлення ухвали, що підлягають перегляду, встановлена Конституційним Судом України неконституційність закону, іншого правового акту чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду не виконане.

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (частина друга статті 361 ЦПК).

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 361 ЦПК, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі. Для визначених пунктами 3, 4 частини другої статті 361 ЦПК нововиявлених обставин необхідними умовами є те, що вони існували на час розгляду справи, але підстави виникли після ухвалення рішення у справі (зокрема, шляхом скасування судового рішення,яке стало підставою для його ухвалення), спростовують обставини, встановлені судом на час розгляду справи, та мають важливе значення для її розгляду.

Як на підставу задоволення своєї заяви, ОСОБА_1 посилається на те, що відповідно до фотокарток ОСОБА_5 та її фотографій у віці 17 років чітко визначається 100 % схожість, а тому, на її думку, він є її батьком.

Проте, дані обставини не є доказом, яким підтверджуються нововиявлені обставини, а є новим доказом встановлення обставин по даній справі і на суть прийнятого рішення не впливають, оскільки наданий такий доказ після ухвалення рішення і не може вважатися нововиявленою обставиною.

В силу ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Отже, колегія суддів приходить до висновку про необґрунтованість заяви, оскільки обставини, на які посилається заявниця, не є нововиявленими у розумінні статті 361 ЦПК. Окрім того, встановлення батьківства лише за портретною схожістю не ґрунтується на нормах матеріального права.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що підстави для перегляду рішення в даній справі відсутні, а тому відмовляє в задоволенні заяви.

Керуючись ст.ст. 361-365 ЦПК України колегія суддів

У Х В А Л И Л А

Заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення Апеляційного суду м. Києва від 04 листопада 2014 року у зв'язку з нововиявленими обставинами - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги до цього суду.

Головуючий Судді