Провадження № 2/234/695/15
10 лютого 2015 року м. Краматорськ
Краматорський міський суд Донецької області в складі головуючого судді Кравченко О.Ю., при секретарі Каліберді А.О., розглянувши у відритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, яка діє в своїх та інтересах неповнолітньої ОСОБА_5, третя особа орган опіки та піклування Краматорської міської ради про визнання втратившими право користування житловим приміщенням, -
Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання втратившими права користування житловим приміщенням, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 10.07.2002 року виданого першою Краматорською державною нотаріальною конторою реєстраційний номер 194, зареєстрованим в БТІ м. Краматорська за № 2-857 від 15.07.2002 року, належить будинок АДРЕСА_1. У вказаному будинку зареєстрований та постійно проживає позивач по справі, а відповідачі ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 та її неповнолітня дитина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, але не проживають з моменту реєстрації, що підтверджується актами, особистий речей у будинку немає. Також відповідачі ніколи не виконувала обов'язки членів сім'ї, пов'язані з утриманням, оплатою житлового приміщення та комунальних послуг, у зв'язку з чим, позивачка вимушена сплачувати комунальні послуги самостійно. На теперішній час місцезнаходження відповідачів невідомо. Просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням у будинку АДРЕСА_1.
Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_5 у судове засідання не з'явилися по невідомій суду причині, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, заяву про розгляд справи за їх відсутності не надали.
Представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Краматорської міської ради у судовому пояснила, що позов не обґрунтований і не підлягає задоволенню, оскільки дитина відповідачки ОСОБА_5 втратить право користування житловою площею, де вона зареєстрована. Позивач ніяких доказів не надав в судове засідання, що відповідачка ОСОБА_4 та її малолітня дитина мають доцільне та придатне для проживання житлове приміщення. Тому заперечують проти позову оскільки порушується право малолітньої дитини на житло.
Відповідно до вимог ст.ст. 224-225 ЦПК України, судом прийняте рішення про заочний розгляд справи. Позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Проаналізувавши в сукупності зібрані по справі докази, вислухавши пояснення представника позивачки, суд вважає що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Конституцією України (ст.41) та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17.07.1997р. відповідно до Закону України від 17.07.1997р. № 475/97-ВР "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції" закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, що також закріплено в статтях 316, 317, 319, 321 ЦК України.Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з правом володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст. 16, 386, 391 ЦК України. Об'єктом права власності може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира, як то передбачено ст.ст. 379, 382 ЦК України.
Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.
Згідно ст. ст. 150, 155 Житлового кодексу України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Жилі будинки (квартири), що є у приватній власності громадян, не може бути в них вилучено, власника не може бути позбавлено право користування жилим будинком (квартирою).
Статтею 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.
Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Отже, проаналізувавши вищезазначені обставини та норми законів, суд приходить до висновку, що позивач, який в установленому законом порядку набув право власності на будинок, має право на визнання зареєстрованих осіб такими, що втратили право користування будинком.
Судом встановлено, що позивачу на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 10.07.2002 року виданого першою Краматорською державною нотаріальною конторою реєстраційний номер 194, зареєстрованим в БТІ м. Краматорська за № 2-857 від 15.07.2002 року, належить будинок АДРЕСА_1.
Як вбачається з довідки комітету мікрорайону №6 від 15.12.2014 року, у будинку АДРЕСА_1 зареєстрований позивач ОСОБА_1, та відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_5
Згідно актів комітету мікрорайону №6 Краматорської міської ради від 15.12.2014 року відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, яка діє в своїх та інтересах неповнолітньої ОСОБА_5С не проживають за вказаною адресою з дня їх реєстрації.
Враховуючи, що дитина відповідачки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, не досягла десяти років, відповідно до ст. 29 ч. 3 ЦК України, її місцем проживання є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, а тому право користування житловою площею такої дитини є похідним від прав батьків.
Враховуючи, що відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 та відповідачка ОСОБА_4 з донькою ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, добровільно покинули спірне приміщення і з 2006 року (тобто з дня реєстрації) в житловому будинку не проживають без поважних причин, суд вважає, що вони втратили право користування житловим приміщенням в цій квартирі.
При таких обставинах, відповідачів слід визнати такими, що втратили право користування житловим приміщенням у будинку АДРЕСА_1.
Рішення суду про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням є підставою для зняття цих осіб з реєстрації.

На підставі ст.ст. 64, 156 ЖК України, ст. 405 ЦК України, керуючись ст.ст. 3, 8, 10, 60, 212-215, 223-225 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, яка діє в своїх та інтересах неповнолітньої ОСОБА_5 про визнання втратившими право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 та її неповнолітню дитину ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4 такими, що втратили право користування житловим приміщенням у будинку АДРЕСА_1.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. Апеляційна скарга на рішення Краматорського міського суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається в Апеляційний суд Донецької області через Краматорський міський суд.

Суддя О. Ю. Кравченко