Дата документу 25.12.2015
Справа № 334/5669/15-ц
Провадження № 2/334/2544/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

25 грудня 2015р. Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі :

судді Мусієнко Н.М.,

при секретарі Петракей Р.С.

за участю адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2, що діє в своїх інтересах та в інтересах своєї малолітньої дочки ОСОБА_3 до ОСОБА_4, 3-тя особа Сектор у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Ленінського району м. Запоріжжя про усунення перешкод в користуванні власністю, суд, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернувся до суду з позовом до відповідача про усунення перешкод в користуванні правом власності зазначивши в позовній заяві, що 19.06.2015р. між ОСОБА_4 та нею ОСОБА_2, яка діяла за себе особисто та від імені своєї малолітньої дочки ОСОБА_3 був укладений договір купівлі-продажу квартири, згідно з яким ОСОБА_4Б, продав і передав у власність, а ОСОБА_2 та ОСОБА_3 купили та прийняли у власність в рівних частках кожна ( по ? частині) належну продавцю квартиру №117, що знаходиться у будинку №36 по вул. Трегубова в м. Запоріжжі? загальною площею 44,36кв.м, житловою площею 29,3кв.м.

Договір посвідчений у нотаріальному порядку приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_5 та пройшов відповідну державну реєстрацію.

ОСОБА_2 і ОСОБА_3, - є співвласниками квартири АДРЕСА_1.

У встановлений договором, строк ОСОБА_2, ОСОБА_3 прийняла від ОСОБА_4 зазначену квартиру та повязані з її експлуатацією документи.

Згідно п.8 Договору право власності у Покупців на придбану ними квартиру виникає в рівних частках у кожній з дня державної реєстрації цього права у встановленому законом порядку, яка здійснюється згідно з Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» на дату нотаріального посвідчення цього договору.

Відповідно до п.14 договору Продавець зобовязувався в строк до 29.06.2015р. зняти з реєстраційного обліку в зазначеній квартирі осіб, які в ній зареєстровані та мешкають.

Відповідач ОСОБА_4, продавши квартиру Позивачам, не виконав умови договору, не знявся з реєстрації, що підтверджується довідкою Єдиної абонентської служби Центру обслуговування абонентів №4448 від 02.07.2015р.

Факт реєстрації Відповідача в квартирі, що належить ОСОБА_2 та ОСОБА_3, порушує їх право власності на дану квартиру, оскільки позбавляє можливості в повній мірі використовувати обєкт права власності; позивачка ОСОБА_2 несе тягар необхідності сплачувати комунальні послуги відповідно до кількості осіб, що зареєстровані в квартирі, в т.ч. за відповідача ОСОБА_4Б, тому просить усунути перешкоди в користуванні власністю, шляхом визнання відповідача таким, що позбавлений права власності на житлове приміщення кв.№117 в буд.№36 по вул. Трегубова в м. Запоріжжя та зняття його з реєстраційного обліку.

У судовому засіданні представник позивачки підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити в повному обсязі, заявивши клопотання про заочній розгляд справи.

Відповідач у судове засідання повторно не зявився, поважних причин неявки суду не повідомив, про час розгляду справи повідомлявся своєчасно.

У відповідності до ст.168 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу в його відсутності, на підставі наявних у справі матеріалів.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного:

Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

За змістом ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.

Водночас, відповідно до ст.7 Закону України від 11 грудня 2003р. «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Таким чином, як випливає із указаної норми, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою.

Виходячи з того, що Закон України від 11 грудня 2003р. «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, повязані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст.7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких повязані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання.

Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, предявивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.346 ЦК України право власності припиняється у разі відчуження власником свого майна.

Продавець відповідач по справі ОСОБА_4, з моменту реєстрації права власності на продану ним квартиру за Позивачами, втратив право власності на продану ним квартиру АДРЕСА_1.

Як співвласник житла, ОСОБА_2 має право звернутись до суду з позовом про усунення перешкод у користуванні належним їй нерухомим майном шляхом позбавлення ОСОБА_4 права власності на житлове приміщення та зняття ОСОБА_4 з реєстрації місця проживання у квартирі за адресою: АДРЕСА_2.

Пунктом 2 Наказу Міністерства внутрішніх справ України №571 від 26.05.2004р. «Про організацію реєстрації і зняття з реєстрації місця проживання та перебування фізичних осіб в Україні» передбачено, що «оформлення реєстрації місця проживання та перебування фізичних осіб відповідно до території обслуговування проводять територіальні органи та підрозділи служби громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб МВС України».

Відповідно до ст.386 ЦК України, власник має право звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення дій які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном.

Права власника житлового будинку, визначені ст.383 ч.1 ст.405 ЦК України, та ст.150 ЖК України, передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Позивачка є власником квартири АДРЕСА_3. Реєстрація відповідача за зазначеною адресою перешкоджає в здійсненні позивачці її права власності в повному обсязі.

Право відповідача на користування цією квартирою припинилось на підставі п.1 ч.1 ст.346 ЦК України у звязку з відчуженням власником свого майна.

Статтею 11 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання та місця перебування осіб здійснюється органом реєстрації.

Органом реєстрації є сектор у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Ленінського району м. Запоріжжя.

Обґрунтування позову підтверджується: витягом з реєстру про право власності на житло від 19.06.2015р. про спільну часткову власність сторін в рівних частках квартири по 1/2 частині, договором купівлі-продажу квартири, довідкою №4448 від 02.07.2015р. про реєстрацію за зазначеною адресою відповідача, витягом з Держреєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, де власником спірної квартири зазначена позивачка та її донька, копією технічного паспорту, та ін.

Тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.10,60,224-228 ЦПК України ст.ст.16,383,391 ЦК України, ст.ст.3,7,11 ЗУ «Про свободу пересування на вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003р., суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Усунути перешкоди у користуванні квартирою її власникам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 шляхом визнання ОСОБА_4, 07.03.1975року народження, ІПН НОМЕР_1, таким, що позбавлений права власності на житлове приміщення за адресою: АДРЕСА_4 та шляхом зняття ОСОБА_4 з реєстраційного обліку у кв.№117 буд.36 по вул. Трегубова в м. Запоріжжя.

Рішення може бути оскаржено в Запорізький апеляційний суд протягом 10 днів.

Відповідачем рішення може бути оскаржено протягом 10 днів.

Суддя: Мусієнко Н. М.