Номер провадження: 22-ц/785/3997/15
Головуючий у першій інстанції Васильків О. В.
Доповідач Сватаненко В. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2015 року

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі: головуючого - Сватаненка В.І.

суддів - Артеменка І.А., Черевка П.М.,

за участю секретаря - Фабіжевської Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 та ОСОБА_3, який приєднався до апеляційної скарги ОСОБА_2 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 19 лютого 2015 року про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 до ОСОБА_2, треті особи: Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області, Київська районна адміністрація Одеської міської ради, Виконавчий комітет Одеської міської ради, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, АДРЕСА_1, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32 - "Про усунення перешкод у здійсненні права власності, права користування та знесення самочинної будівлі", -

ВСТАНОВИЛА:

08.11.2013 року позивачі звернулись до суду із зазначеним позовом, вимоги по якому у подальшому були уточнені, по якому просять зобов'язати відповідача ОСОБА_2 не чинити перешкоди позивачам у здійсненні права власності та права користування земельною ділянкою та житловим будинком за адресою: АДРЕСА_2, шляхом знесення самовільно побудованої будівлі, розташованої на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_3, за власний рахунок та власними силами.

Представник відповідача ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про залучення до участі у справі в якості третіх осіб на стороні відповідача 25 фізичних осіб, які на теперішній час являються співвласниками будинку АДРЕСА_3 м. Одесі - будучи власниками окремих квартир.

Позивач ОСОБА_4 та його представник не заперечували проти залучення вказаних осіб у якості третіх осіб на стороні відповідача, при цьому вказаний список уточнили, та просили залучити усіх співвласників зазначеного будинку.

Представник третьої особи Київської районної адміністрації Одеської міської ради не заперечував проти залучення до участі у справі третіх осіб на стороні відповідача.

Крім того, позивач ОСОБА_4 та його представник надали заяву про забезпечення позову, по якій просили: заборонити постачальним організаціям: ПАТ "Одесагаз", Філії "Інфоксводоканал", Південному РЕМ РПТ "Одесаобленерго", органу самоорганізації населення комітету мікрорайону "Чубаївка" надавати технічні умови, здійснювати укладення договорів про постачання води, газу, електроенергії, здійснювати підключення споживачів до мереж постачання води, газу, електроенергії на об'єкт, розташований за адресою: АДРЕСА_3; зобов'язати постачальні організації ПАТ "Одесагаз", Філію "Інфоксводоканал", Південний РЕМ РПТ "Одесаобленерго" відключити від мереж постачання води, газу, електроенергії об'єкт, розташований за адресою: АДРЕСА_3; заборонити Київському РВ ГУ ДМС України в Одеській області здійснювати реєстрацію за адресою: АДРЕСА_3; накласти арешт та заборонити відчуження у будь-який спосіб квартир, які розташовані за адресою: АДРЕСА_3, згідно інформаційної довідки з державного реєстру майнових прав на нерухоме майно нових власників квартир будинку АДРЕСА_3 у м. Одесі.

Вказану заяву про забезпечення позовних вимог, позивач обґрунтовував тим, що ухвалою Київського райсуду м. Одеси від 29.01.2014 року було накладено арешт та заборону відчуження у будь-який спосіб земельної ділянки та житлового будинку за адресою: АДРЕСА_3. Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 26.12.2014 року зазначену ухвалу Київського райсуду м. Одеси було скасовано, що призвело до відчуження відповідачем 32 квартир у будинку АДРЕСА_3 м. Одесі, і наразі замість одноквартирного будинку вказаний будинок являється багатоквартирним будинком на 55 квартир. Крім того, Одеським апеляційним адміністративним судом скасовано декларацію від 26.03.2014 року про початок виконання будівельних робіт та скасовано реєстрацію декларації від 24.07.2014 року про готовність об'єкта до експлуатації. Та зазначили, що можливе фізичне підключення самочинної будівлі до комунікаційних мереж, що може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Представник відповідача заперечував проти задоволення заяви про забезпечення позову, пояснивши при цьому, що заявлені вимоги у заяві про забезпечення позову не відносяться до предмету позову у даній цивільній справі.

Представник третьої особи Київської районної адміністрації Одеської міської ради не заперечував проти задоволення заяви про забезпечення позову.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 19.02.2015 року заява про забезпеченя позову задоволена частково: у забезпечення позову накладено арешту на 53 квартири за №№ 1-53 у будинку АДРЕСА_3 м. Одесі, а також залучені у якості третіх осіб власники 32 квартир.

02.03.2015 року ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу на вказану ухвалу суду, по якій просить ухвалу районного суду скасувати в частині забезпечення позовних вимог, постановити нову ухвалу про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову, посилаючись на порушення районним судом норм процесуального права.

12.05.2015 року ОСОБА_3 подав заяву про приєднання до апеляційної скарги ОСОБА_2, відповідно до якої просив скасувати ухвалу районного суду.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, заяви про приєднання до апеляційної скарги та заявлених вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга та заява про приєднання до апеляційної скарги не підлягають задоволенню.

Згідно до ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

При розгляді апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції колегія суддів всесторонньо і повно перевірила законність і обґрунтованість ухвали на основі ма теріалів справи.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 1 п. п. 1, 2 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб, забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Забезпечення позову - це заходи цивільного процесуального припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим.

Колегія суддів звертає увагу на те, що предметом спору є житловий будинок та земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_2, крім того оскаржується законність будівництва будинку за цією адресою.

Крім того, колегія суддів приймає до уваги, що ухвалою Київського райсуду м. Одеси від 29.01.2014 року було накладено арешт та заборону відчуження у будь-який спосіб земельної ділянки та житлового будинку за вказаною адресою, яка ухвалою апеляційного суду Одеської області від 11.11.2014 року зазначену ухвалу Київського райсуду м. Одеси залишено без змін.

Однак, ухвалою апеляційного суду Одеської області від 26.12.2014 року зазначену ухвалу Київського райсуду м. Одеси від 29.01.2014 року було скасовано.

Після скасування арешту на спірний будинок відповідач ОСОБА_2 скористалась своїм правом та продала 32 квартири у зазначеному будинку.

Судова колегія вважає, що таким заходом забезпечення позову як накладання арешту на квартири у спірному будинку, суд першої інстанції захищає законні інтереси позивачів на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли неприйняття заходів може призвести до невиконання судового рішення.

Забезпечення позову шляхом накладання арешту на квартири у спірному будинку не порушує принципів змагальності і процесуального рівноправ'я сторін, оскільки мета забезпечення позову - це негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового рішення, а також перешкоджання завдавання шкоди позивачу.

Заходи забезпечення позову носять тимчасовий характер і зберігають свою дію до фактичного виконання рішення суду, яким закінчується вирішення спору по суті.

Таким чином, судова колегія вважає, що накладання арешту на квартири у спірному будинку - забезпечення позовних вимог позивача у справі не носять дискримінаційного характеру по відношенню до відповідача.

Застосування арешту на квартири у спірному будинку здійснюється в рамках дискреційних повноважень суду і на основі принципів змагальності та процесуального рівноправ'я сторін на момент забезпечення позову.

Судова колегія вважає, що в відповідності з зазначеними нормами процесуального права у суду першої інстанції були всі підстави для забезпечення позову на момент постановлення даної ухвали суду, оскільки від позивача ОСОБА_4 до суду надійшла відповідна заява про забезпечення позову, а невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

При цьому, колегія суддів керується роз'ясненнями Верховного Суду України, наданими в п.4 Постанови Пленуму № 9 від 22.12.2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", яким судам роз'яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Таким чином, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про задоволення заяви про забезпечення позовних вимог. Висновки суду першої інстанції відповідають матеріалам справи та вимогам закону.

Доводи апеляційної скарги та заяви про приєднання до апеляційної скарги є неспроможними, висновків суду не спростовують і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції ухвалена з додержанням норм матеріального і процесуального права, є правильною по суті, відповідає вимогам ЦПК України, підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307 ч.2 п.2, 312, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_3, який приєднався до апеляційної скарги ОСОБА_2 - відхилити.

Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 19 лютого 2015 року про забезпечення позову - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді апеляційного суду

Одеської області В.І. Сватаненко

П.М. Черевко

І.А. Артеменко

13.05.2015 року м. Одеса