У х в а л а

іменем україни

21 січня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Юровської Г.В.,

суддів: Леванчука А.О., Мазур Л.М.,

Маляренка А.В., Нагорняка В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

за касаційної скаргою Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» на заочне рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 05 серпня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 08 вересня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2014 року Публічне акціонерне товариство «Акцент-Банк» (далі - ПАТ «Акцент-Банк») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_3, в якому просило стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором від 20 травня 2008 року б/н у розмірі 23 794 грн 42 коп., яка складається із заборгованості за кредитом у розмірі 3 000 грн, заборгованості з процентів за користування кредитом у розмірі 11 835 грн 16 коп., заборгованості з комісії за користування кредитом у розмірі 7 350 грн 00 коп., штрафів: фіксована частина - 500 грн 00 коп., процентна складова - 1 109 грн 26 коп.

На обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що між ним та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір від 20 травня 2008 року б/н, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 3 000 грн зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення згідно з умовами договору. У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов'язань за кредитним договором станом на 20 лютого 2014 року в останнього утворилась заборгованість у розмірі 23 794 грн 42 коп.

Посилаючись на зазначені обставини, просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Заочним рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 05 серпня 2014 року у задоволенні позову ПАТ «Акцент-Банк» відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Івано-Франківської області від 08 вересня 2014 року апеляційну скаргу ПАТ «Акцент-Банк» задоволено частково, заочне рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 05 серпня 2014 року скасовано, провадження у справі за позовом ПАТ «Акцент-Банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором закрито.

У касаційній скарзі ПАТ «Акцент-Банк», посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій і направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд першої інстанції, ухвалюючи заочне рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, виходив із того, що відповідач ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1, а спадкоємці не прийняли спадщини у встановленому законом порядку, оскільки спадкова справа після смерті ОСОБА_3 не відкривалася.

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи заочне рішення місцевого суду та закриваючи провадження у справі, виходив із того, що боржник за кредитним договором ОСОБА_3 помер ще до того часу, як ПАТ «Акцент-Банк» звернулося до суду з позовом, а тому ця конкретна справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки пред'явлення позову до померлої особи не передбачено чинним законодавством і в силу ч. 4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність відповідача припинилася у момент його смерті, що виключає необхідність зупинення провадження у справі та залучення спадкоємців відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 201 ЦПК України.

Колегія суддів касаційного суду вважає, що ухвала суду апеляційної інстанції постановлена із дотриманням норм матеріального і процесуального права з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 20 травня 2008 року між ПАТ «Акцент-Банк» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір б/н, за умовами якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 3 000 грн зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення згідно з умами договору (а. с. 7-10).

Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором від 20 травня 2008 року б/н, заборгованість ОСОБА_3 станом на 20 лютого 2014 року склала 23 794 грн 42 коп. (а. с. 3-6).

Відповідач ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується відповідним актовим записом від 16 грудня 2011 року № 1745 Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції (а. с. 48).

Згідно з інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори від 11 липня 2014 року № 37860036 спадкова справа на ім'я ОСОБА_3 відсутня.

Частиною 1 статті 26, статтею 30 ЦПК України передбачено, що сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

За змістом ст. ст. 28, 29 ЦПК України здатність мати цивільні процесуальні права та обов'язки сторони, третьої особи, заявника, заінтересованої особи (цивільна процесуальна правоздатність) мають усі фізичні і юридичні особи, а також здатність особисто здійснювати процесуальні права та виконувати свої обов'язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи.

Виходячи зі змісту наведених статей, стороною у справі може бути лише особа, яка має цивільну процесуальну правоздатність і цивільну процесуальну дієздатність.

Згідно з ч. 4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у день її смерті.

Враховуючи, що ОСОБА_3 помер до пред'явлення вказаного позову до суду, то він не набув здатності мати процесуальні права та обов'язки відповідача за цим позовом.

При цьому у зв'язку зі смертю боржника в кредитних правовідносинах має місце перехід обов'язків боржника до його спадкоємців, а нормами матеріального права визначено порядок пред'явлення вимоги кредитора до спадкоємців та обов'язки останніх.

Питання про задоволення вимог кредитора у разі смерті боржника врегульовані ст. 1281 ЦК України, якою встановлено, що кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Виходячи з того, що позов пред'явлено до боржника після його смерті, то за життя боржник не набув процесуальних прав і обов'язків учасника цього судового процесу, у зв'язку з чим такі не набуті за життя процесуальні права і обов'язки не могли перейти до інших осіб, що випливає також і з положень статей 1218, 1219 ЦК України, оскільки нормами цивільного права передбачено в таких випадках право кредитора на пред'явлення вимоги саме в порядку цивільного судочинства про стягнення боргу безпосередньо до спадкоємців боржника, які несуть відповідальність за зобов'язанням спадкодавця лише в межах вартості майна, одержаного у спадщину.

З огляду на викладене колегія суддів касаційного суду вважає, що суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що цивільне судочинство здійснюється виключно в порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України, проте процесуальним законом не передбачено право особи пред'являти позов до померлої особи; при цьому банк не позбавлений можливості пред'явити вимоги до спадкоємців померлого боржника в порядку, передбаченому ст. 1281 ЦК України, і отримати в установленому законом порядку інформацію щодо їх кола і обсягу спадкового майна.

Враховуючи, що обставини смерті ОСОБА_3 були з'ясовані після відкриття провадження у справі, суд апеляційної інстанції обґрунтовано дійшов висновку про необхідність скасування заочного рішення суду першої інстанції і закриття провадження у справі.

Проаналізувавши матеріали справи та виходячи з предмета заявленого позову, колегія суддів касаційного суду дійшла висновку про відповідність вимогам закону ухвали апеляційного суду Івано-Франківської області від 08 вересня 2014 року.

Докази та обставини, на які посилається заявник у касаційній скарзі, спростовуються матеріалами справи та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом апеляційної інстанції були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Доводи, наведені в касаційній скарзі, фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками суду апеляційної інстанції щодо їх оцінки.

Зважаючи на вищевикладене та керуючись ст. ст. 336, 337, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» відхилити.

Ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 08 вересня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Г.В. Юровська

Судді: А.О. Леванчук

Л.М. Мазур

А.В. Маляренко

В.А. Нагорняк