Справа № 417/1714/15-ц
Провадження № 2/417/1138/15
У х в а л а

іменем україни

"29" грудня 2015 р. с. Марківка Луганської області

Суддя Марківського районного суду Луганської області Шкиря В.М., ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики та звернення стягнення на предмет іпотеки ,-

В С Т А Н О В И В:

10.12.2015 позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики в сумі 297523,2 грн та в рахунок погашення заборгованості просив звернути стягнення на предмет іпотеки - будинок та земельну ділянку заадресою м.Луганськ вул.Чехова,18, при цьому просив звільнити його від сплати судових витрат по справі.

Ухвалою судді Марківського районного суду Луганської області від 11.12.2015 у задоволенні клопотання про звільнення від судових витрат - відмовлено, а позовну заяву залишено без руху з тих підстав, що не сплачено судовий збір, що є порушенням вимог ст.119 ЦПК України.

При цьому позивачу був наданий строк - пять днів з дня отримання ним копії ухвали, для усунення зазначених в ухвалі суду недоліків.

Ухвалу судді від 11.12.2015 про залишення позовної заяви без руху позивач отримав 21.12.2015, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

Позивач ухвалу судді Марківського районного суду Луганської області від 11.12.2015 не виконав, 28.12.2015 на адресу суду надійшов лист позивача від 21.12.2015, який ним відправлено 22.12.2015 в якому він фактично виражає незгоду з ухвалою судді від 11.12.2015 про залишення ого позовної заяви без руху. Посилаючись на те, що суддею не вказана сума судового збору, яка підлягає сплаті.

Даний факт не відповідає дійсності, оскільки в ухвалі від 11.12.2015 було вказано, що відповідно до ч.2 п.11 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" порядок сплати судового збору за подання позовів, ціна яких визначається в іноземній валюті, у випадках та на умовах, встановлених законом (частина третя статті 533 ЦК), передбачено в абзаці 2 частини першої статті 6 Закону № 3674-VI. У цьому випадку ціна позову визначається як в іноземній валюті, так і в національній валюті України відповідно до офіційного курсу, встановленого Національним банком України на день подання позову. Виходячи саме з такої ціни позову (в національній валюті), визначається розмір судового збору, що підлягає сплаті. Однак якщо день подання позову не співпадає з днем сплати судового збору (збір сплачено раніше), то останній визначається з урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України саме на день сплати, а не на день подання позову.

Таким чином, суддя не може знати, який саме курс валют до гривні буде встановлений Національним банком України на день, коли Ви будете сплачувати судовий збір, оскільки, як вбачається з позовної заяви основне зобовязання за договором позики визначено в розмірі 12480 доларів США, тому в ухвалі від 11.12.2015 мною було надано Вам, як позивачу, що має сплатити судовий збір всі необхідні для цього дані - мінімальна заробітна плата, ставка судового збору за подання позовних заяв майнового та немайнового характеру , розрахункові рахунки на які неохідно сплатити судовий збір. Позивачу залишилося тільки дізнатися курс валют встановлений Національним банком України до гривні саме на день фактичної сплати судового збору.

Крім того в своїй заяві позивач вимагає вирішити питання про відкриття провадження по справі на підставі викладеного в ній, а саме за умови несплати ним судового збору.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху від 11.12.2015 позивачеві було розяснено, що якщо він відповідно до ухвали суду у встановлений строк не усуне зазначені недоліки позовна заява вважатиметься неподаною та буде йому повернута.

За таких обставин позовна заява вважається неподаною та підлягає поверненню позивачу, оскільки ним не виконано вимоги, щодо сплати судового збору за подання позовної заяви.

Розяснити позивачу, що відповідно до ч.5 ст.121 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 82, ч. 2 ст. 121, 208-210, 293 ЦПК України,ч. 2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», суддя -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики та звернення стягнення на предмет іпотеки - вважати неподаною та повернути позивачу.

Розяснити позивачу, що відповідно до ч.5 ст.121 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала,якщо її не скасовано набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Луганської області протягом пяти днів з дня отримання її копії через Марківський районний суд Луганської області.

Суддя В. М. Шкиря