АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/2579/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 59 ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретаріОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційні скарги ПП «ОСОБА_6Ш.» та ОСОБА_7 на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17 листопада 2014 року у справі за позовом ОСОБА_8 до ТОВ «Контакт-Сервіс», Центрального відділу ДВС Черскаського міського управління юстиції, ПП «Нива-В.Ш.», ОСОБА_7, ОСОБА_9 про визнання недійсними прилюдних торгів, скасування протоколу та акту проведення прилюдних торгів, свідоцтва про придбання нерухомого майна та державного акту на землю,

в с т а н о в и л а :

19 вересня 2013 р. представник ОСОБА_8 ОСОБА_10 звернувся в суд з позовом до ТОВ «Контакт-Сервіс», Центрального відділу ДВС Черкаського міського управління юстиції, ПП «Нива-В.Ш.», ОСОБА_7, ОСОБА_9А про визнання недійсними прилюдних торгів та скасування протоколу та акту проведення прилюдних торгів, свідоцтва про придбання нерухомого майна та державного акту на землю.

Заявлені вимоги обґрунтовував тим, що 29.04.2010 р. з прилюдних торгів була продана земельна ділянка площею 500 кв. м. по бул. Шевченка, 313 в м. Черкаси, на якій розташована частина житлового будинку та інше нерухоме майно, належне ОСОБА_8

Зазначені прилюдні торги були проведені на підставі судового рішення щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_7 на користь кредитної спілки «Чиста криниця».

Підставами для визнання вищезазначених прилюдних торгів недійсними є протизаконні дії державного виконавця та боржника ОСОБА_7, проведення експертної оцінки в порушення Закону, та інші порушення законодавства зі сторони торгуючої організації, що вплинуло на результати прилюдних торгів та стало підставами про визнання їх недійсними.

Процедура підготовки даних торгів була порушена, що позбавило позивача права вільного користування, розпорядження своїм майном та права участі в прилюдних торгах, що є підставою визнавати їх недійсними. При цьому, державним виконавцем не виконані вимоги ст. 659 ЦК України в якій визначено, що продавець повинен попередити покупця про права третіх осіб. На порушення норм ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем не проведені першочергові дії на виявлення у боржника грошових коштів, цінних паперів тощо. При цьому, опис та арешт спірної земельної ділянки проведений з порушенням Інструкції про проведення виконавчих дій.

Крім того, на думку позивача, неправильно встановлено вартість земельної ділянки, що вплинуло на результати прилюдних торгів, не зазначено повної характеристики щодо обєкта продажу, в акті про проведення прилюдних торгів відсутня дата його затвердження.

Порушення чинного законодавства України, які були допущені при підготовці та проведенню даних прилюдних торгів, позбавили позивача права на участь в прилюдних торгах та, на її думку, вказують на їх недійсність, а тому просила суд визнати недійними прилюдні торги з реалізації земельної ділянки загальною площею 500 кв. м., що розташована по бул. Шевченка, 313, в м. Черкаси, право власності на яку перейшло до ОСОБА_9; визнати недійсними та скасувати: протокол філіії-24 ПП «Нива-В.Ш.» № 2410039-01 від 29 квітня 2010 р., акт складений державним виконавцем ЦВ ДВС Черкаського МУЮ від 30 квітня 2010 р. про реалізацію нерухомого майна, свідоцтво № 1330 видане ОСОБА_9 30 квітня 2010 р. та державний акт на право власності на земельну ділянку розміром 500 кв. м., розташовану по бул. Шевченка, 313 в м. Черкаси, виданий ОСОБА_9 14 травня 2010 р. міськрайонним управлінням Держкомзему у м. Черкаси та Черкаському районі Черкаської області.

Судами першої, апеляційної та касаційної інстанцій справа розглядалась неодноразово.

Останнім рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17 листопада 2014 р. позов ОСОБА_8 задоволено повністю.

Визнано недійсними прилюдні торги з реалізації земельної ділянки загальною площею 500 кв. м., що розташована по бул. Шевченка, 313, в м. Черкаси, проведені 29 квітня 2010 р. на виконання судового рішення за виконавчим листом Соснівського районного суду м. Черкаси № 2-2139 від 16 березня 2010 р., право власності на яку перейшло до ОСОБА_9

Визнано недійсним та скасовано протокол філіії-24 ПП «Нива-В.Ш.» № 2410039-01 від 29 квітня 2010 р. з проведення прилюдних торгів з реалізації земельної ділянки площею 500 кв. м. розташованої за адресою бул. Шевченка № 313 в м. Черкаси, яка належала ОСОБА_7

Визнано недійсним та скасовано акт складений державним виконавцем ЦВ ДВС Черкаського МУЮ від 30 квітня 2010 р., затверджений начальником ЦВ ДВС Черкаського МУЮ ОСОБА_11 про реалізацію нерухомого майна - земельної ділянки загальною площею 500 кв. метрів, яка розташована по бул. Шевченка, 313 в м. Черкаси, яку придбав ОСОБА_9

Визнано недійсним та скасовано свідоцтво видане ОСОБА_9 на земельну ділянку загальною площею 500 кв. метрів, яка розташована по бул. Шевченка, 313 в м. Черкаси, видане приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу ОСОБА_12 30 квітня 2010 р. за реєстровим № 1330 .

Визнано недійсним та скасовано виданий ОСОБА_9 державний акт на право власності на земельну ділянку розміром 500 кв. м., розташовану по бул. Шевченка, 313 в м. Черкаси, виданий 14 травня 2010 р. міськрайонним управлінням Держкомзему у м. Черкаси та Черкаському районі Черкаської області.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ПП «Нива-В.Ш.» та ОСОБА_7 подали апеляційні скарги, в яких, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи та недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, просять рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 21 січня 2015 р. рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17 листопада 2015 р. у даній справі залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 09 вересня 2015 р. касаційні скарги ЦВДВС Черкаського МУЮ, ПП «Нива-В.Ш.» та ОСОБА_7 задоволено частково.

Ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 21 січня 2015 р. скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

У відповідності до ч. 4 ст. 338 ЦПК України висновки і мотиви, з яких скасовано рішення, зокрема для суду апеляційної інстанції є обовязковими при новому розгляді справи.

Справа судом апеляційної інстанції неодноразово призначалась до розгляду, проте позивач ОСОБА_8, за адресою зазначеною в позовній заяві, судові повістки не отримувала, внаслідок чого останні повертались до суду з відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання». Викликалась в суд телеграмою, яку також не отримала. В черговий раз викликана в суд через повідомлення у пресі.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційних скарг, вважає, що апеляційні скарги підлягають до задоволення, виходячи з наступного.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_8, суд першої інстанції виходив з того, що під час підготовки до реалізації на прилюдних торгах майна боржника ОСОБА_7 державним виконавцем та організацією, яка проводила торги, порушено порядок підготовки до прилюдних торгів, що призвело до порушення прав позивачки, а саме: державний виконавець в акті опису та арешту земельної ділянки боржника не вказав про наявність на ній нерухомого майна, а саме житлового будинку та господарських споруд, власником якого є позивач. Оцінювач земельної ділянки, призначений державним виконавцем, також, не вказав про наявність на ній житлового будинку та споруд і оцінив її як вільну від забудови. Акт опису і арешту та звіт про оцінку земельної ділянки не відповідають фактичним обставинам. Державний виконавець передав організації, яка проводила торги, - ПП «Нива-В.Ш.» в публікованому інформаційному повідомленні відомості про проведення торгів та не вказав передбачених п. п. 3.6, 3.8 Положення характеристик нерухомого майна та умов торгів, що вплинуло на результат торгів. Оскільки до прилюдних торгів застосовуються загальні положення про договір купівлі-продажу, дійшов висновку, що їх можливо визнати недійсними з підстав, передбачених ч. ч.1-3, 5, 6 ст. 203 ЦК України.

Однак, погодитись повністю з такими висновками суду не можна, оскільки вони не відповідність обставинам справи, судом допущено порушення норм матеріального та процесуального права, що відповідно до вимог ст. 309 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд, серед іншого, вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Ухвалене у справі судові рішення зазначеним вимогам закону не відповідає.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, установленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів.

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Отже, указана норма визначає об'єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов'язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб'єктивного права є підставою для звернення особи за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.

Особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника.

Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів визначений у ст. 16 ЦК України.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання правочину недійсним, що в рівній мірі означає як наявність права, так і його відсутність або й відсутність обов'язків.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом (ч. 3 ст. 16 ЦК України).

Разом з цим стаття 12 ЦК України передбачає, що особа вільно, на власний розсуд, обирає способи захисту цивільного права.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач, як на підставу звернення, послалась на ст. ст. 203, 215, 230 ЦК України які визначають підстави недійсності правочину, зокрема вчиненого під впливом обману, ст. 377 цього Кодексу, яка регламентує право на земельну ділянку у разі набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розміщені на ній, ст. 657 ЦК Кодексу яка закріпляє форму окремих видів договорів купівлі-продажу, ст. 659 даного Кодексу щодо обовязку продавця попередити покупця про права третіх осіб на товар та Закон України «Про виконавче провадження».

При вирішенні спору судом встановлено, що на виконання рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 16 березня 2010 р. був виданий виконавчий лист № 2-2139 про стягнення з ОСОБА_7 на користь КС «Чиста криниця» 33 548 грн. 78 коп.

18 березня 2010 р. старшим державним виконавцем ЦВ ДВС Черкаського МУЮ ОСОБА_13 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та на підстави заяви стягувача накладено арешт на земельну ділянку площею 500 кв. м., що знаходиться за адресою: м. Черкаси, бул. Шевченка, 313, що належить боржнику на праві приватної власності. т. 1 а. с. 12.

19 березня 2010 р. ОСОБА_7 було подано заяву про добровільне виконання рішення суду шляхом звернення стягнення на належну йому земельну ділянку, що розташована за адресою: бульвар Шевченка, 313, в м. Черкаси, у звязку з відсутністю коштів для добровільного виконання рішення суду. У звязку з цим 19 березня 2010 р. на вказану земельну ділянку було накладено арешт державним виконавцем та складено акт опису та арешту майна. т. 1 а. с. 12 (зворотна сторона).

Також, встановлено, що згідно до нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 31 липня 2003 р. ОСОБА_8 є власником ? частини житлового будинку, розташованого за адресою: бул. Шевченка, 313, в м. Черкаси. т. 1 а. с. 26.

30 грудня 2003 р. ОСОБА_8 придбала ? частини житлового будинку, розташованого за адресою: бул. Шевченка, 313 в м. Черкаси, що також підтверджується нотаріально посвідченим договором купівлі-продажу частини житлового будинку. т. 1 а. с. 28.

На підставі рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 10 листопада 2010 р. до ОСОБА_8 перейшло право власності на ? частини житлового будинку, розташованого за адресою: бул. Шевченка, 313 в м. Черкаси, яка належала ОСОБА_14 т. 1 а. с. 31, 32.

Таким чином, на час звернення до суду з даним позовом 19.09.2013 р., ОСОБА_8 являлась власником всього житлового будинку № 313 по бул. Шевченка, 313 в м. Черкаси.

Проте, на час виникнення спірних правовідносин, зокрема проведення прилюдних торгів 29 квітня 2010 р., право власності ОСОБА_8 на даний житловий будинок зареєстровано, відповідно до вимог чинного законодавства, на ? його частини.

Чоловік позивачки, ОСОБА_15, набув право власності на спірну земельну ділянку площею 500 кв.м. по бул. Шевченка 313 в м. Черкаси, по договору купівлі-продажу від 30 квітня 2004 р., укладеному між ОСОБА_14, як продавцем та ОСОБА_15, як покупцем. т. 1 а. с. 25.

Вказаний договір був оспорений в судовому порядку та визнаний недійсним судовим рішенням від 19 січня 2006 р. т. 1 а. с. 70 72. Ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 04 лютого 2011 р. рішення від 19 січня 2006 р. скасоване за нововиявленими обставинами і ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 18 лютого 2011 р. залишено в силі рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 11 квітня 2005 р., яким ОСОБА_16 в позові до ОСОБА_14 про визнання угоди купівлі-продажу земельної ділянки укладеною та визнання права власності на 500 кв. м. земельної ділянки та додатковій позовній заяві до ОСОБА_15 та ОСОБА_14 про визнання договору купівлі-продажу земельної ділянки 500 к. м. стосовно покупця недійсним та визнання покупцем іншу особу було відмовлено. т. 1 а. с. 76 78.

29 квітня 2010 р. спірна земельна ділянка площею 500 кв.м. була продана з прилюдних торгів ОСОБА_9 та 30 квітня 2010 р. приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу ОСОБА_17 видано свідоцтва про придбання земельної ділянки. т 1 а. с. 21, 21 а.

14 травня 2010 р. видано державний акт на право власності на земельну ділянку.

Позивач, посилаючись на неправильно встановлену вартість земельної ділянки, що, за її твердженням, вплинуло на результати спірних прилюдних торгів, не навела переконливих мотивів, яким чином вартість спірної земельної ділянки вплинула на її права, так як вартість проданого нерухомого майна стосується лише боржника та стягувача, а не третіх осіб.

Процедура реалізації майна на прилюдних торгах полягає в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця учасника прилюдних торгів та враховуючи особливості передбачені законодавством, щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення відповідного акта і є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на прилюдних торгах, а отже, є правочином.

Стаття 202 ЦК України визначає, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну цивільних прав та обовязків.

Таким чином сторонами зазначеного правочину виступили ОСОБА_7 та ОСОБА_9

У відповідності до ст. 215 ЦК України підставою для визнання недійсності правочину є недодержання в момент його вчинення стороною (сторонами) вимог, які встановлені, зокрема ч. ч. 1-3 та 6 ст. 203 ЦК України.

Разом із тим слід зазначити, що оскільки виходячи зі змісту ч. 1 ст. 215 ЦК України підставами недійсності укладеного за результатами прилюдних торгів правочину є недодержання вимог закону в момент його укладення, тобто безпосередньо за результатами прилюдних торгів, то підставами для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, визначених саме Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна.

Суд першої інстанції, дійшовши висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог позивача на підставі ч. 1 ст. 215 ЦК України та ч. 1 ст. 203 ЦК України, оскільки належне позивачу нерухоме майно розташоване на спірній земельній ділянці, не врахував, що ОСОБА_8 не була стороною виконавчого провадження, а тому не можна вважати, що вона є стороною оспорюваного правочину.

Основним речово-правовим засобом захисту права власності є віндикаційний позов, суть якого полягає у витребуванні власником свого майна з чужого володіння. Зокрема, ст. 387 ЦК встановлює, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Відповідно до п. 1 ст. 388 ЦК України існує відповідний перелік підстав які дають право власнику майна, яке придбане за відплатним договором у особи, що не мала права його відчужувати, витребувати в набувача це майно, зокрема, якщо майно було загублене, викрадене або вибуло з володіння власника.

Право особи, яка вважає себе власником майна, не підлягає захисту шляхом задоволення позову до набувача з використанням правового механізму, установленого статтями 215, 216 ЦК України. Такий спосіб захисту можливий лише шляхом подання індикаційного позову, якщо для цього існують підстави, передбачені статтею 388 ЦК України, які дають право витребувати в набувача майно.

Разом з тим, як розяснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 3 Постанови № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», право вибору способу судового захисту належить виключно позивачеві (частина перша статті 20 ЦК, статті 3 і 4 ЦПК).

При цьому неправильно обраний спосіб захисту права власності чи іншого речового права не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, повернення позовної заяви чи залишення її без руху, а в певних випадках за таких обставин може бути відмовлено в позові.

Оспорюючи прилюдні торги, позивач, зокрема, посилалась на порушення законодавства при описі та арешті майна, а також при експертній оцінці майна.

Відповідно до ст. 16 ЦК України особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права та інтересу, використавши при цьому відповідний правовий механізм його захисту, що встановлений договором або законом.

Що стосується порушень, допущених державним виконавцем при здійсненні своїх повноважень, передбачених Законом України «Про виконавче провадження» № 606-ХІV від 21 квітня 1999 р., до призначення прилюдних торгів, у тому числі щодо відкриття виконавчого провадження, накладення арешту на майно, визначення вартості чи оцінки майна тощо (ст. ст. 18, 24-27, 32, 33, 55, 57 цього Закону), то такі дії (бездіяльність) державного виконавця підлягають оскарженню в порядку, передбаченому цим Законом (зокрема, ч. 7 ст. 24, ч. 4 ст. 26, ч. 3 ст. 32, ч. 3 ст. 36, ч. 2 ст. 57, ст. ст. 55, 85 Закону).

Таким чином, дії державного виконавця у виконавчому провадженні, які не стосуються правил проведення прилюдних торгів, мають самостійний спосіб оскарження й не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними, що не було враховано судом першої інстанції при задоволенні позовних вимог позивача.

Наведені дії державного виконавця, які направлені на організацію проведення прилюдних торгів, позивачем не оспорювалися. Отже, посилання позивача на акти опису та арешту земельної ділянки боржника, експертну оцінку спірного майна і, як наслідок, недійсність прилюдних торгів через продаж земельної ділянки, як вільної від забудови, з підстав фактичного знаходження на ній частина житлового будинку та надвірних споруд, є безпідставними.

В якості порушень, які були допущені ПП «ОСОБА_6Ш.» в період підготовки та проведення прилюдних торгів, позивач вказав на навмисне замовчування інформації щодо обєкту продажу та недотримання вимог п. 3.8 Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна, які підлягали застосуванню.

Згідно до п. 3.8. Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, якщо реалізації підлягає земельна ділянка, то в інформації додатково зазначаються: розмір земельної ділянки, місце її розташування; правовий режим земельної ділянки; цільове призначення земельної ділянки; обмеження на використання земельної ділянки (установлені на підставі містобудівних та санітарних норм і правил, включаючи архітектурно-планувальні, технічні, екологічні умови).

Таким чином, щодо недодержання спеціалізованою організацією ПП «ОСОБА_6Ш.» вимог Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна, колегія суддів, аналізуючи те, чи мало місце порушення вимог Тимчасового положення та інших норм при проведенні прилюдних торгів; чи вплинули ці порушення на результати торгів та чи мало місце порушення прав і законних інтересів позивача, яка оспорює результати торгів, приходить до висновку, що порушення, на які посилається безпосередньо позивач, не вплинули на результати торгів.

Поряд з викладеним, судова колегія враховує і те, що спірні правовідносини частково були предметом судового розгляду, зокрема рішенням апеляційного суду Черкаської області від 16 вересня 2013 р., залишеним без змін ухвалою ВССУ від 13 листопада 2013 р., було відмовлено в задоволені позову ОСОБА_8 до Центрального відділу ДВС Черскаського міського управління юстиції, ПП «Нива-В.Ш.», ОСОБА_9 про визнання недійсними протоколу та акту проведення прилюдних торгів, свідоцтва про придбання нерухомого майна та державного акту на землю. т. 1 а. с. 180 184, 229 231.

Враховуючи викладене, приведені вимоги закону колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволені позову.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів ,-

в и р і ш и л а :

Апеляційні скарги ПП «ОСОБА_6Ш.» та ОСОБА_7 задовольнити.

Рішення Придніпровського районного суду Черкаської області від 17 листопада 2014 р. скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_8 до ТОВ «Контакт-Сервіс», Центрального відділу ДВС Черскаського міського управління юстиції, ПП «Нива-В.Ш.», ОСОБА_7, ОСОБА_9 про визнання недійсними прилюдних торгів, скасування протоколу та акту проведення прилюдних торгів, свідоцтва про придбання нерухомого майна та державного акту на землю, відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :