Апеляційний суд Житомирської області
Справа №289/1276/13-ц Головуючий у 1-й інст. Невмержицький І. М.
Категорія 39 Доповідач Гансецька І. А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого - судді: Гансецької І.А.

суддів: Микитюк О.Ю.,

Товянської О.В.

при секретарі: Кравчук Л.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ житлового будинку та зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним, третя особа - орган опіки та піклування Радомишльської районної державної адміністрації,

за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Радомишльського районного суду Житомирської області від 24 березня 2015 року про відмову в прийнятті зустрічної позовної заяви,

в с т а н о в и л а :

В серпні 2013 року ОСОБА_2 в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про поділ будинковолодіння. В обгрунтування позовних вимог зазначила, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого Радомишльською державною нотаріальною конторою Житомирської області 15.02.2002 року її донька ОСОБА_3 є власником 3/4 частин житлового будинку АДРЕСА_1. Їй та відповідачу ОСОБА_4 на праві власності належить по 1/8 частині вказаного будинку на підставі свідоцтв про право на спадщину за законом, виданих Радомишльською державною нотаріальною конторою Житомирської області 06.03.2009 року. Просила поділити в натурі між співвласниками житловий будинок АДРЕСА_1.

У вересні 2013 року ОСОБА_4 звернулася до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання недійсним заповіту. Зазначила, що її мати ОСОБА_5 хворіла на психічне захворювання, тому на час підписання заповіту не усвідомлювала значення своїх дій. Просила визнати недійсним заповіт від імені ОСОБА_5, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 03.07.2000 року.

У березні 2015 року ОСОБА_4 подала до суду уточнену зустрічну позовну заяву в якій просила визнати недійсним заповіт від імені ОСОБА_5, посвідчений 03.07.2000 року на 3/4 частини житлового будинку АДРЕСА_1, визнати недійсними свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 15.02.2002 року на 3/4 частини житлового будинку АДРЕСА_1 на ім'я ОСОБА_3, свідоцтво про право на спадщину за законом від 06.03.2009 року на ім'я ОСОБА_2 на 1/2 частину спадкового майна та свідоцтво про право на спадщину за законом від 06.03.2009 року на ім'я ОСОБА_4 на 1/2 частину спадкового майна.

Ухвалою Радомишльського районного суду Житомирської області від 24 березня 2015 року ОСОБА_4 відмовлено в прийнятті уточненої зустрічної позовної заяви з тих підстав, що в даній заяві змінено предмет та підставу позову, а тому така заява не може бути прийнята судом до спільного розгляду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати ухвалу Радомишльського районного суду Житомирської області від 24.03.2015 року та постановити нову ухвалу, якою зобов'язати суд першої інстанції прийняти уточнену зустрічну позовну заяву для розгляду в межах даної цивільної справи. Посилається на порушення судом норм процесуального права.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

У вересні 2013 року ОСОБА_4 звернулася до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в якому просила визнати недійсним заповіт від імені ОСОБА_5, посвідчений 03.07.2000 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу. У березні 2015 року ОСОБА_4 подала до суду уточнену зустрічну позовну заяву в якій також просила визнати недійсним заповіт від імені ОСОБА_5, від 03.07.2000 року з тих самих підстав, а також просила визнати недійсними свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 15.02.2002 року та про право на спадщину за законом від 06.03.2009 року.

З наведеного вбачається, що у поданій ОСОБА_4 заяві від 24.03.2015 року не змінено предмет та підставу позову. В уточненій зустрічній позовній заяві заявлено додатково три позовних вимоги, тобто збільшено розмір позовних вимог.

Частиною 2 ст.31 ЦПК України передбачено, що позивач має право протягом усього часу розгляду справи збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитися від позову.

За змістом ч.2 ст.11 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Враховуючи, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відмову у прийнятті уточненої зустрічної позовної заяви в зв'язку із зміною предмету і підстави позову, колегія суддів вважає за необхідне скасувати ухвалу Радомишльського районного суду Житомирської області від 24 березня 2015 року і передати питання про прийняття уточненої зустрічної позовної заяви на новий розгляд до цього ж суду.

Керуючись ст.ст.209,218,303,304,307,312,313-315,317,319,324,325 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Ухвалу Радомишльського районного суду Житомирської області від 24 березня 2015 року про відмову у прийнятті уточненої зустрічної позовної заяви скасувати.

Передати питання про прийняття уточненої зустрічної позовної заяви ОСОБА_4 на новий розгляд до Радомишльського районного суду Житомирської області.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення. Касаційна скарга на неї може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Судді: