Справа № 161/8041/15-ц
Провадження № 4-с/161/62/15
У Х В А Л А

17 вересня 2015 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Ковтуненка В.В.,

при секретарі Соколовій К.Ю.,

з участю представника скаржника ОСОБА_1,

представника ДВС ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Луцьк цивільну справу за скаргою ОСОБА_3 на дії старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГУЮ у Волинській області ОСОБА_4,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду з вказаною скаргою. В обґрунтування скарги посилається на те, що на виконанні Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Волинській області знаходиться виконавче провадження № 36501216 від 13.02.2013 року щодо примусового виконання виконавчого листа № 2/0308/445/2012, виданого 12 вересня 2012 року Луцьким міськрайонним судом, про стягнення заборгованості за кредитними договорами з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «Приватбанк». У ході здійснення виконавчих дій неодноразово призначалися експерти для проведення експертної грошової оцінки нежитлової будівлі тарно-бондарного цеху, розташованої на вулиці Ранковій, 26 в м. Луцьку, з метою її подальшої реалізації на публічних торгах (аукціоні). Постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень від 13.05.2013 року у цьому виконавчому провадженні було призначення експерта, суб'єкта оціночної ОСОБА_5. Цього ж дня цю постанову без пояснення жодних причин було скасовано. Через три місяці, 08.08.2013 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень ОСОБА_4 була винесена нова постанова про призначення експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні, яку скаржник не оскаржував. Експертом, суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання для участі у виконавчому провадженні № 36501216 було призначено товариство з обмеженою відповідальністю «Оціночна компанія «ВЕГА. З незрозумілих причин без скасування постанови про призначення експертом ТзОВ «Оціночна компанія «ВЕГА» майже через дев'ять місяців, а саме 24.04.2014 року державним виконавцем - повторно було винесено постанову про призначення експерта, суб'єкта оціночної діяльності, а саме: ОСОБА_5. У зв'язку із закінченням шестимісячного терміну дійсності звіту про оцінку будівлі тарно-бондарного цеху, розташованої на вулиці Ранковій, 26 в м. Луцьку скаржник звернувся до державного виконавця з проханням провести нову оцінку. І знову, по не зрозумілих причинах, при наявності достатньої кількості кваліфікованих оцінщиків, вибір державного виконавця знову припав на ОСОБА_5. 28.04.2015 року старший державний виконавець Новосад О.Ю. виносить постанову про призначення експертом, суб'єктом оціночної діяльності у цьому виконавчому провадженні ОСОБА_5, яку скаржник отримав 14.05.2015 року. Просить суд визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Волинській області ОСОБА_4 щодо винесення постанови про призначення експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні № 36501216 від 28.04.2015 року та скасувати дану постанову.

24 червня 2015 року представник позивача подала до суду доповнення до скарги. Просить суд визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Волинській області ОСОБА_4 щодо винесення постанови про призначення експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні № 36501216 від 28.04.2015 року та скасувати дану постанову, з підстав, викладених в скарзі та доповненні до скарги.

Скаржник в судове засідання не зявився, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомляв, від нього до суду не надходило заяви про розгляд справи у його відсутності.

Представник скаржника в судовому засіданні скаргу підтримав з підстав наведених в скарзі та доповненні до скарги. Просив скаргу задовольнити.

Представник субєкта оскарження державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГУЮ у Волинській області ОСОБА_2 в судовому засіданні скаргу не визнала. Просила відмовити в задоволенні скарги.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові матеріали скарги та виконавчого провадження, суд приходить до висновку, що скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ч. 3 ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження» Державний виконавець зобов'язаний провести виконавчі дії з виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, а з виконання рішення немайнового характеру - у двомісячний строк. Строк здійснення виконавчого провадження не включає час відкладення провадження виконавчих дій або зупинення виконавчого провадження на період проведення експертизи чи оцінки майна, виготовлення технічної документації на майно, реалізації майна боржника, час перебування виконавчого документа на виконанні в адміністрації підприємства, установи чи організації, фізичної особи, фізичної особи - підприємця, які здійснюють відрахування із заробітної плати (заробітку), пенсії та інших доходів боржника. Строк здійснення зведеного виконавчого провадження обчислюється з моменту приєднання до такого провадження останнього виконавчого документа.

Судом при розгляді скарги встановлено, що 13 лютого 2013 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГУЮ у Волинській області ОСОБА_6 було відкрито виконавче провадження № 36501216 на виконання виконавчого листа, виданого Луцьким міськрайонним судом про солідарне стягнення з ОСОБА_7, ОСОБА_3, ПФ «Ельбе» на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитними договорами та судових витрат (а.с. 18-19).

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження», для з'ясування та роз'яснення питань, що виникають під час здійснення виконавчого провадження і потребують спеціальних знань, державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторін призначає своєю постановою експерта або спеціаліста (у разі необхідності - кількох експертів або спеціалістів), а для оцінки майна - суб'єктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання.

Також судом встановлено, і це вбачається з матеріалів виконавчого провадження, що 24 квітня 2014 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГУЮ у Волинській області ОСОБА_4 була винесена постанова про призначення експерта, субєкта оціночної діяльності - субєкта господарювання для участі у виконавчому провадженні, а саме для встановлення реальної ринкової вартості арештованого нерухомого майна боржника.

Також судом встановлено, що даною постановою субєктом оціночної діяльності було призначено ОСОБА_5 як субєкта господарювання.

Також судом встановлено, що 28 квітня 2015 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГУЮ у Волинській області ОСОБА_4 була винесена постанова про призначення експерта, субєкта оціночної діяльності - субєкта господарювання для участі у виконавчому провадженні, а саме для встановлення реальної ринкової вартості арештованого нерухомого майна боржника (а.с. 20-21).

Також судом встановлено, що даною постановою субєктом оціночної діяльності було призначено ОСОБА_5 як субєкта господарювання.

При цьому судом не беруться до уваги твердження скаржника про те, що 08.08.2013 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень ОСОБА_4 була винесена постанова про призначення експерта, субєкта оціночної діяльності субєкта господарювання для участі у виконавчому провадженні - ТзОВ «Оціночна компанія «ВЕГА» (а.с. 7-8). Оскільки це спростовується матеріалами виконавчого провадження, які були надані державним виконавцем.

Також судом встановлено, і цього не заперечувалось представником скаржника, що скаржник не звертався до державного виконавця із заявою про призначення суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання.

Також судом встановлено, що 12 січня 2015 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГУЮ у Волинській області ОСОБА_4 було передано виконавчий документ на виконання до ПП «Ельбе УА», де працює боржник ОСОБА_3 (а.с. 27-28).

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи, що по виконавчому провадженню вдже проводилася оцінка майна боржника. Однак, ним в судовому порядку оскаржувалися дії державного виконавця, що унеможливлювало вчиняти всі необхідні виконавчі дії, направлені на реалізацію цього майна. Внаслідок чого сплив шестимісячний термін, протягом якого дійсний звіт про оцінку майна боржника ОСОБА_3 А тому судом не приймаються до уваги твердження представника скаржника про сплив строків, наданих для проведення виконавчих дій з виконання рішення. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні скарги.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України судові витрати, пов'язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на відділ державної виконавчої служби, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції від 01 вересня 2015 року № 3674-17 за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, сплачується ставка судового збору в розмірі 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, що в гривневому еквіваленті становить 487,20 гривень.

Як вбачається із змісту скарги, що скаржником при зверненні до суду із скаргою заявлено одну вимогу немайнового характеру. При цьому суд дійшов до висновку про відмову в задоволенні скарги. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про стягнення зі скаржника на користь держави судового збору в сумі 487,20 гривень.

Керуючисьст.ст.10, 57, 60, 88, 154, 212 215, 383, 386, 387, 388 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Відмовити ОСОБА_3 в задоволенні його скарги на дії старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГУЮ у Волинській області ОСОБА_4

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в сумі 487,20 гривень.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд Волинської області шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення. Уразі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: В.В. Ковтуненко

Ухвала в повному обємі складена

25 вересня 2015 року