Провадження № 2/752/535/15
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

07.05.2015 року Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - Колдіної О.О.

з участю секретаря - Овдій А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування,-

в с т а н о в и в:

позивач звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання за нею права власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_3, 1951 р. народження та після смерті ОСОБА_4, 1922 р. народження.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4, 1922 р. народження. Після її смерті залишилось спадкове майно - 1/2 частина домоволодіння АДРЕСА_1. Зазначене майно було отримано у спадщину після смерті її чоловіка - ОСОБА_5.

Спадкоємцем після смерті ОСОБА_4 став її син - ОСОБА_3, який звернувся до Другої Київської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за законом, як єдиний спадкоємець, однак у встановлений законом спосіб не встиг отримати Свідоцтво про право на спадщину в зв»язку з його смертю - ІНФОРМАЦІЯ_2.

Після смерті ОСОБА_3 залишилось спадкове майно - 1/2 частина домоволодіння АДРЕСА_1, яке він також отримав після смерті свого батька - ОСОБА_5.

Позивач посилається на те, що ОСОБА_3 є її батьком і чоловіком відповідача у справі.

У визначений законом спосіб вона після смерті батька звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини як після смерті ОСОБА_3, так і в порядку спадкової трансмісії після смерті своєї бабусі - ОСОБА_4.

Однак оформити Свідоцтво про право на спадщину на зазначене спадкове майно не виявилось можливим, оскільки ОСОБА_4 за життя не зареєструвала у визначений законом спосіб право власності на свою частину будинку.

В ході розгляду справи позивач та її представник підтримали позовні вимоги і обгрунтування позову в повному обсязі та просили суд його задовольнити, з підстав, зазначених в позовній заяві.

Відповідач визнала позов в повному обсязі та не заперечувала проти його задоволення.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали цивільної справи, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4, 1922 р. народження.

Факт смерті підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1, виданим 10.06.2014 року Відділом реєстрації смерті у м. Києві Міністерства юстиції України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

У відповідності до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

В силу положень ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки ( ст.1261 ЦК України).

Спадкоємцем після смерті ОСОБА_4 є її син - ОСОБА_3.

ІНФОРМАЦІЯ_2. до закінчення шестимісячного строку, встановленого законом для прийняття спадщини, ОСОБА_3 помер.

Відповідно до ст.1276 ЦК України якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов»язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія).

Після смерті ОСОБА_3 спадкоємцями першої черги є його дружина - ОСОБА_2, та донька - ОСОБА_1, які звернулись до Другої Київської державної нотаріальної контори з відповідними заявами.

ОСОБА_2 відповідно до матеріалів спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_3, відмовилась від належної їй частки у спадщині на користь доньки - ОСОБА_1.

До складу спадщини після смерті ОСОБА_4 входила 1/2 частина домоволодіння АДРЕСА_1, право на яку вона успадкувала після смерті свого чоловіка - ОСОБА_5, про що Другою Київською державною нотаріальною конторою 29.07.1995 р. було видано Свідоцтва про право на спадщину за законом.

Однак, як встановлено судом, ОСОБА_4 за життя не зареєструвала своє право на спадщину у визначений законом спосіб.

До складу спадщини після смерті ОСОБА_3 входила 1/2 частина домоволодіння АДРЕСА_1, яка належала померлому на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданим Другою Київською державною нотаріальною конторою 29.07.1995 р. після смерті ОСОБА_5. Право власності ОСОБА_3 на зазначену частину домоволодіння було зареєстровано Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об»єкти нерухомого майна у визначений законом спосіб.

25 листопада 2014 року державним нотаріусом Другої Київської державної нотаріальної контори було відмовлено ОСОБА_1 у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частину домоволодіння АДРЕСА_1, яка належала померлій ОСОБА_4 в зв»язку з відсутністю правовстановлюючих документів.

Як судом зазначалось вище, право власності Спадкодавця - ОСОБА_4 на 1/2 частину домоволодіння АДРЕСА_1 підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданим Другою Київською державною нотаріальною конторою 29.07.1995 р. після смерті ОСОБА_5.

Відповідно до п. 1.4 Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 р. № 7/5, в редакції, чинній на момент прийняття спадщини Спадкодавцем після смерті її чоловіка, реєстрація прав власності на нерухоме майно - це внесення запису до Реєстру прав власності у зв'язку з виникненням, існуванням або припиненням права власності на нерухоме майно, що здійснюється БТІ за місцем знаходження об'єктів нерухомого майна на підставі правовстановлюючих документів.

Право власності на 1/2 частину домоволодіння виникло у Спадкодавця у зв'язку із прийняттям спадщини після смерті чоловіка - ОСОБА_5. Згідно із ст. ст. 1296, 1297 ЦК України документом, яким оформлюється право на спадщину за законом є свідоцтво. Відповідно до Додатку 1 до пункту 2.1 Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно свідоцтво про право на спадщину, видане нотаріусом, є правовстановлюючим документом. Спадкодавець у встановленому законодавством порядку оформила свідоцтво про право на спадщину. Отже, отримала документ, що посвідчує її право (правовстановлюючий документ).

Позивачка, прийнявши спадщину після смерті свого батька - ОСОБА_3, отримала всі права, які належали Спадкодавцю на момент відкриття спадщини. У тому числі право на 1/2 частину домоволодіння, яке належало ОСОБА_4.

Враховуючи викладені обставини, аналізуючи всі зібрані у справи докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обгрунтованими, доведеними і підлягають задоволенню, оскільки у інший спосіб позивач позбавлена можливості оформити свої права на спадкове майно.

Керуючись ст.ст.3, 10, 60, 61, 88, 209, 213-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок АДРЕСА_1, житловою площею 47,1 кв.м, загальною площею 69,6 кв.м., господарські та побутові споруди: сараї під літерами «Б», «В», вбиральню під літерою «Г» в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, 1922 р. народження, ОСОБА_3, 1951 р. народження.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя