УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2015 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого судді Крижанівської Г.В.,

суддів Оніщука М.І., Шебуєвої В.А.,

при секретарі Заліській Г.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної спеціалізованої бюджетної установи Аграрний фонд, ОСОБА_2 про скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності та відшкодування моральної шкоди за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 30 липня 2015 року, -

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2015 року позивач звернувся до суду із позовом до Державної спеціалізованої бюджетної установи Аграрний фонд, ОСОБА_2, в якому просив визнати неправомірним і скасувати наказ про притягнення до дисциплінарної відповідальності та відшкодувати моральну шкоду у розмірі 100 000 грн.

Позовні вимоги мотивував тим, що ОСОБА_1 був прийнятий на роботу до ДСБУ Аграрний фонд на посаду начальника юридичного відділу згідно наказу № 186-к від 28.08.2014.

Наказом Аграрного фонду від 01.04.2015 № 19 ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді оголошення догани.

Позивач стверджував, що даний наказ підписано особою, яка не мала на це повноважень, та за відсутності відповідних правових підстав, оскільки у документі не зазначено, в чому саме полягало неналежне виконання доручень. Також зауважив, що з 20.03.2015 на нього здійснюється психологічний тиск з боку ОСОБА_2, вбачається упереджене та неадекватне ставлення, пов'язане з тим, що ОСОБА_1 представляє інтереси трудового колективу Фонду перед Мінагрополітики та іншими органами стосовно питань невиплати працівникам заробітної плати за лютий - березень 2015 року.

У зв'язку з такими неправомірними діями роботодавця позивачу було завдано моральну шкоду, яку останній оцінив у розмірі 100 000 грн. та просив стягнути з ОСОБА_2

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 30 липня 2015 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до Державної спеціалізованої бюджетної установи Аграрний фонд, ОСОБА_2 про скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності та відшкодування моральної шкоди.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 звернувся із апеляційною скаргою, в якій просив рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 30 липня 2015 року скасувати та ухвалити нове про задоволення позовних вимог.

Свої доводи апелянт обґрунтував тим, що судом першої інстанції було порушено норми процесуального права, неправильно застосовано норми матеріального права та неповно з'ясовано обставини справи.

Зазначив, що оскаржуваний наказ був виданий роботодавцем у зв'язку з упередженим ставленням до позивача за відсутності відповідних правових підстав та неповноважною особою.

Справа № 761/10735/15-ц
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/12528/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Макаренко І.О.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Крижанівська Г.В.
Вказував, що притягнення до дисциплінарної відповідальності завдало працівнику моральних страждань, негативно відобразилося на діловій репутації та підірвало авторитет у колективі.

ОСОБА_1 зауважив, що суд першої інстанції під час розгляду справи позбавив позивача можливості висловити свою позицію у спорі, надати пояснення і заявити заперечення на доводи відповідачів, не заслухав пояснення сторін і одразу перейшов до стадії судових дебатів.

В судовому засіданні представник апелянта доводи апеляційної скарги підтримала, просила її задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 та представник відповідача ДСБУ Аграрний фонд проти задоволення апеляційної скарги заперечували, просили її відхилити.

Колегія суддів, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення в цій частині, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши письмові докази по справі та доводи апеляційної скарги, дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на наступне.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, наказом Аграрного фонду від 28.08.2014 № 186-к ОСОБА_1 був прийнятий на роботу на посаду начальника юридичного відділу (а.с. 8).

Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 02.03.2015 № 34-п ОСОБА_2 призначено на посаду заступника генерального директора Аграрного фонду (а.с. 17).

Згідно наказу від 02.03.2015 № 8 ОСОБА_2 приступив до тимчасового виконання обов'язків генерального директора Аграрного фонду на час тимчасової непрацездатності в.о. генерального директора Аграрного фонду ОСОБА_5 та визнав таким, що втратив чинність, наказ Аграрного фонду від 26.02.2015 № 7 «Про тимчасове виконання обов'язків генерального директора Аграрного фонду ОСОБА_1.» (а.с. 14).

Відповідно до наказу від 30.03.2015 № 18 ОСОБА_2 приступив до виконання обов'язків генерального директора Аграрного фонду (а.с. 15). Відомостей про те, що даний наказ на момент оголошення догани був скасований у встановленому законом порядку суду не надано.

Згідно ст. 147-1 КЗпП України дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника.

Пунктом 14 Положення про Аграрний фонд, затвердженого постановою КМУ від 06.07.2005 № 543, передбачені повноваження генерального директора у тому числі щодо призначення на посаду та звільнення з посади працівників Фонду, прийняття рішень про притягнення працівників до дисциплінарної та матеріальної відповідальності (а.с. 37-39).

Відтак, доводи апелянта про те, що ОСОБА_2 не мав правових підстав підписувати від імені Аграрного фонду документи, у тому числі оскаржуваний наказ, не знайшли свого підтвердження та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Дотримання порядку призначення посадових осіб Державної спеціалізованої бюджетної установи Аграрний фонд, а також перевірка наявності будь-яких заборон чи обмежень стосовно перебування вказаних осіб на керівних посадах не є предметом судового розгляду у даній цивільній справі.

Т.в.о. генерального директора Аграрного фонду ОСОБА_2 були видані начальнику юридичного відділу ОСОБА_1 письмові доручення: № 11 від 25.03.2015, № 12 від 25.03.2015, № 14 від 26.03.2015, № 15 від 26.03.2015, № 16 від 27.03.2015 (а.с. 18, 19, 21-23).

У зв'язку з невиконанням останніх в.о. генерального директора Аграрного фонду ОСОБА_2 були видані начальнику юридичного відділу ОСОБА_1 письмові доручення: № 17 від 31.03.2015 та № 18 від 31.03.2015 щодо надання відповідних пояснень (а.с. 24, 25).

Письмові пояснення з даного приводу позивач надавати відмовився, про що 31.03.2015 було складено відповідний акт (а.с. 102).

Згідно ст. 60 ЦПК України що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Однак, доказів на підтвердження факту належного виконання вказаних доручень позивач не надав. Службові записки, складені у відповідь на зазначені доручення, в яких ОСОБА_1 повідомив про недоцільність виконання поставлених завдань та про наміри виконати певні завдання у більш пізній термін, не можуть вважатися належним, своєчасним і точним виконанням розпоряджень власника або уповноваженого ним органу, як це передбачено п. 3.1 Правил внутрішнього трудового розпорядку Аграрного фонду (а.с. 40-45).

Посилання апелянта на завантаженість та на значну кількість доручень протягом короткого періоду часу зі стислим терміном реагування не звільняє працівника від їх виконання.

Суд також надає оцінку тій обставині, що згідно довідки Аграрного фонду від 19.06.2015 № 41-01/578 в період з 01.03.2015 до 31.03.2015 ОСОБА_1 як керівник юридичного відділу мав у своєму підпорядкуванні 3 працівників та не був позбавлений можливості визначити відповідальну особу для виконання доручень керівника (а.с. 84). Крім того, відповідно до п. 3.6 Посадової інструкції начальника юридичного відділу Аграрного фонду позивач був наділений правом залучати при необхідності працівників інших відділів, керівників, працівників структурних підрозділів до виконання покладених на нього завдань (а.с. 46, 47).

Судом також не встановлено упередженості та неадекватного ставлення до ОСОБА_1 з боку ОСОБА_2, оскільки з наявних в матеріалах справи документів вбачається, що видані доручення пов'язані з виробничою необхідністю та стосуються діяльності юридичного відділу.

Враховуючи викладене суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність в діяннях позивача порушень трудової дисципліни, обґрунтованість притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності.

Враховуючи, що вимоги про відшкодування моральної шкоди є похідними від вимог про визнання наказу неправомірним, а також те, що дані вимоги були пред'явлені до ОСОБА_2 як до фізичної особи, останні обґрунтовано залишені судом першої інстанції без задоволення.

Доводи апелянта про те, що суд першої інстанції позбавив його можливості висловити свою позицію у спорі, не заслухав пояснення сторін і одразу перейшов до стадії судових дебатів, не знайшли свого підтвердження. Зокрема, як вбачається з журналу судового засідання, яке відбулося 30.07.2015, судом ставилося на обговорення учасників процесу питання про можливість закінчення з'ясування обставин справи, дослідження доказів та переходу до стадії судових дебатів. З огляду на відсутність заперечень судом було постановлено ухвалу про перехід до стадії судових дебатів (а.с. 103- 105).

Письмові зауваження щодо неповноти або неправильності записів журналу судового засідання в матеріалах справи відсутні.

Таким чином, при встановленні обставин справи та ухваленні рішення судом першої інстанції не було допущено порушень норм процесуального права та правильно застосовано норми матеріального права.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, не впливають на правильність прийнятого судом рішення і, з огляду на вимоги ст. 308 ЦПК України, не можуть бути підставою для його скасування, а тому підлягають відхиленню.

Керуючись ст. 218, 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 30 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Г.В. Крижанівська

Судді: В.А. Шебуєва

М.І. Оніщук