Справа № 2-255/11/0314
Провадження №6/167/103/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.11.2015 року м.Рожище

Суддя Рожищенський районного суду Волинської області Панасюк С.П., при секретарі Ісаковій Н.Ю., розглянувши подання відділу державної виконавчої служби Рожищенського районного управління юстиції Волинської області відносно громадянина України, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України,-

В С Т А Н О В И В :

Державний виконавець ВДВС Рожищенського районного управління юстиції у Волинській області ОСОБА_2 звернулася в суд з поданням, в якому просить винести ухвалу відносно ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа до виконання боржником зобовязань по сплаті аліментів. Вимоги подання обґрунтує тим, що на виконанні у ВДВС Рожищенського районного управління юстиції у Волинській області перебуває виконавче лист №2-155 від 29.04.2011 року про стягнення з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_3 аліменти на двох неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини від його доходу щомісячно, починаючи з 14.04.2011 року до досягнення дітьми повноліття. 27.05.2011 року відкрито виконавче провадження по вищевказаному виконавчому документу та направлено виклик боржнику. Однак, ОСОБА_1 ухиляється від виконання рішення Рожищенського районного суду Волинської області, умисно з метою перешкоджання подальшого виконання виконавчого документу ним не надано достовірні відомості про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах.

Покликаючись на викладені обставини, просить тимчасово обмежити ОСОБА_1 у праві виїзду з України.

Від предстаника ВДВС Рожищенського районного управління юстиції у Волинській області надійшла заява про розгляд справи без її участі, подання підтримує та просить задовільнити.

Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч.2 ст.197 ЦПК України.

Дослідивши матеріали подання, суд приходить до висновку, що подання до задоволення не підлягає.

Статтею 14 ЦПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Як вбачається з матеріалів подання на примусовому виконанні у відділі Державної виконавчої служби Рожищенського районного управління юстиції у Волинській області знаходиться виконавчий лист №2-155 від 29.04.2011 року, виданий Рожищенським районним судом Волинської області про стягнення з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_3 аліменти на неповнолітню дитину в розмірі 1/3 частини від його доходу щомісячно, починаючи з 14.04.2011 року до досягнення дитиною повноліття.

За змістом п. 5 ч. 1 та ч. 2 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов'язань.

За змістом п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Ухилення від виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням, позначає з об'єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов'язків.

Відповідно до положення ч. 2 ст. 10 ЦПК наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню.

Оскільки, відповідно до ч. 2 ст. 377-1 зазначеного вище Кодексу, згадане подання розглядається судом негайно, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб, за участю державного виконавця, то саме на останнього покладається тягар доказування. Тим паче, що особа, стосовно обмеження права якої внесено подання, фактично позбавлена можливості довести суду, що нею було вжито усіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання.

Державним виконавцем ВДВС Рожищенського районного управління юстиції у Волинській області ОСОБА_2 не було надано суду доказів, які свідчили про те, що боржник ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судом.

Із наданих матеріалів подання, що було подано до суду та досліджених в судовому засіданні вбачається, що державним виконавцем відкрито виконавче провадження про стягнення аліментів. Проведені виконавчі дії по стягненню аліментів із ОСОБА_1 жодним чином не свідчать про ухилення останнього від виконання зобов'язань за рішенням суду, так, як вбачається із акту від 30.10.2013 року державного виконавця встановлено, що боржник за місцем проживання фактично проживає, однак ніде не працює, підприємницькою діяльністю не займається та підсобного господарства не веде. Крім того, державний виконавець, мотивуючи подання про обмеження виїзду за кордонОСОБА_1 не надав доказів розшуку його майна.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Громадянин України не може бути позбавлений права в будь-який час повернутися в Україну.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що про недоведеність факту ухилення боржника від виконання рішення суду та в задоволенні подання державного виконавця відділу державної виконавчої служби Рожищенського районного управління юстиції ОСОБА_2І про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України слід відмовити.

На основі викладеного, керуючись ст. ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та виїзду в Україну громадян України» від 21.01.1994 року № 3857-Х, ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 33 Конституції України , ст.ст. 10, 14, 377-1 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

В задоволенні подання державного виконавця відділу державної виконавчої служби Рожищенського районного управління юстиції ОСОБА_2І про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом 5 днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя : /підпис/

Оригіналу відповідає.

Суддя Рожищенського районного суду С.П.Панасюк