У х в а л а

іменем україни

30 вересня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Дем'яносова М.В.,

суддів: Дьоміної О.О.,

Коротуна В.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом прокурора Бобринецького району Кіровоградської області в інтересах ОСОБА_2 до Бобринецької міської ради, ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, відділ Держземагенства у Бобринецькому районі, про визнання протиправним та скасування рішення, за касаційними скаргами ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 18 травня 2015 року та рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 24 червня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

Прокурор Бобринецького району Кіровоградської області в інтересах ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Бобринецької міської ради, ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, відділ Держземагенства у Бобринецькому районі, про визнання протиправним та скасування рішення 34 сесії Бобринецької міської ради шостого скликання від 05 березня 2013 року № 1157 «Про надання дозволу на складення проекту землеустрою, щодо відведення у власність безкоштовно, земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_3.», та визнати протиправним та скасувати рішення тридцять п'ятої сесії Бобринецької міської ради Кіровоградської області шостого скликання від 25 березня 2013 року № 1200 «Про передачу безоплатно у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_3.».

Уточнивши позовні вимоги прокурор просив визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки, яка розташована по АДРЕСА_1 в м. Бобринець укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_4; визнати недійсним та скасувати рішення реєстраційної служби Бобринецького РУЮ Кіровоградської області про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Рішенням Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 18 травня 2015 року позовні вимоги задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення 34 сесії Бобринецької міської Ради шостого скликання від 05 березня 2013 року № 1157 «Про надання дозволу на складення проекту і селянського господарства ОСОБА_3.».

Визнано протиправним та скасовано рішення 35 сесії Бобринецької міської ради Кіровоградської області шостого скликання від 25 березня 2013 року №1 200 «Про передачу у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_3.».

Визнано недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки, яка розташована по АДРЕСА_1 в м. Бобринець укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 27 жовтня 2014 року.

У задоволені іншої частини позовних вимог відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Кіровоградської області від 24 червня 2015 року рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 18 травня 2015 року скасовано в частині задоволення позову про визнання недійсним договору купівлі-продажу.

В цій частині ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову прокурора Бобринецького району в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_4 та ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки від 27 жовтня 2014 року відмовлено.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без зміни.

У касаційних скаргах ОСОБА_4 та ОСОБА_3 просять скасувати судові рішення в частині задоволення позовних вимог, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права й неправильним застосуванням норм матеріального права, та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні таких позовних вимог.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційних скарг, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Згідно з ч. 5 ст. 116 ЗК України , надання у користування земельної ділянки, що перебуває у власності або у користуванні, провадиться лише після вилучення (викупу) її в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Статтею 118 ЗК України передбачений порядок безоплатної приватизації земельної ділянки громадянами.

Відповідно до ст. 21 ЦК України, суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог щодо скасування спірних рішень суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив із того, що рішення ради прийняті з порушенням норм ЗК України щодо розпорядження землями визначеної категорії земель та передано її у власність ОСОБА_3 за іншим цільовим призначенням.

Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суди правильно визначилися з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідили наявні у справі докази і надали їм належну оцінку, правильно встановили обставини справи, в результаті чого ухвалили законні й обґрунтовані рішення, які відповідають вимогам матеріального та процесуального права.

Доводи касаційних скарг не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального права і порушення норм процесуального права при їх ухваленні та в основному зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками судів по їх оцінці.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційні скарги ОСОБА_4 та ОСОБА_3 відхилити, рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 18 травня 2015 року в частині що залишена без змін рішенням апеляційного суду Кіровоградської області від 24 червня 2015 року та рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 24 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: М.В. Дем'яносов

Судді: О.О. Дьоміна

В.М. Коротун