Справа №591/3371/14-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Прокудіна Н. Г.
Номер провадження 22-ц/788/128/15 Суддя-доповідач - Левченко Т. А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2015 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Левченко Т. А.,

суддів - Маслова В. О. , Собини О. І.

за участю секретаря судового засідання -

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Апеляційного суду Сумської області цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія»

на заочне рішення Зарічного районного суду м. Суми від 28 серпня 2014 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» в особі Північного регіонального управління ПрАТ «УПСК» про стягнення недоплаченої суми страхового відшкодування, -

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_3 звернувся до суду з вищезазначеним позовом, який мотивує тим, що 13.09.2012 року між ним та ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» в особі Північного регіонального управління ПрАТ «УПСК» було укладено договір серії МК № 034/000/15 добровільного страхування наземних транспортних засобів (АВТОКАСКО). Відповідно до умов Договору ним було застраховано належний йому транспортний засіб - автобус РУТА 25 СПГ р/н НОМЕР_1. 12.09.2013року близько 06-30 год. на перехресті вул. Чорновола та вул. Іллінська в м. Суми за участю автомобіля Gееlу РЕ-2 р/н НОМЕР_4 та автобуса РУТА 25 СПГ р/н НОМЕР_1 сталася дорожньо - транспортна пригода, що відповідно до умов Договору є страховим випадком. Дана ДТП сталася з вини водія автомобіля Gееlу РЕ-2 р/н НОМЕР_4 ОСОБА_5 Посилається на те, що відповідач під час розрахунку страхового відшкодування безпідставно застосував франшизу в розмірі 9500 грн. та сплатив йому страхове відшкодування в меншому розмірі, ніж це передбачено договором. Тому просить стягнути з відповідача на його користь 9500.00 грн. в якості недоплаченої суми страхового відшкодування та судові витрати.

Рішенням суду від 28 серпня 2014 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено.

Стягнуто з ПАТ «Українскої пожежно-страхової компанії» в особі Північного регіонального управління ПрАТ «УПСК» 9500 грн. недоплаченої суми страхового відшкодування, 243,60 грн. повернення судового збору.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 25 листопада 2014 року заяву представника відповідача ПрАТ «УПСК» про перегляд заочного рішення в даній справі - залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» просить скасувати заочне рішення суду та ухвалити нове яким відмовити у задоволенні позову ОСОБА_3 В доводах апеляційної скарги посилається на те, що рішення суду є необгрунтованим та прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вважають, що суд першої інстанції не врахував положення ст. 9 Закону України «Про страхування», відповідно до якої франшиза-частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування. Договором страхування передбачений розмір безумовної франшизи при конструктивній загибелі - 5,0 відсотків від розміру страхової суми, що складає 9500 грн. Таким чином страховиком було правомірно визначено суму страхової виплати та перераховано у повному обсязі позивачу. Крім того зазначає, що суд порушив права Вигодонабувача за договором страхування- АТ «Райффайзен банк Аваль», який не надавав позивачу повноважень на звернення до суду з таким позовом.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, представника позивача ОСОБА_6, вивчивши матеріали справи і перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 13.09.2012року між позивачем та ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» в особі Північного регіонального управління ПрАТ «УПСК» було укладено договір серії МК № 034/000/15 добровільного страхування наземних транспортних засобів (АВТОКАСКО) (далі по тексту Договір) (а. с 6-8).

Відповідно до умов Договору позивачем було застраховано транспортний засіб - автобус-D, марки РУТА 25, модель СПГ р/н НОМЕР_1, який належить йому на праві власності, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 (а. с. 10). Страховими ризиками сторони визначили: пошкодження (знищення) транспортного засобу (ТЗ) та/або додаткового обладнання (ДО) внаслідок дорожньо-транспортної пригоди; пошкодження (знищення) ТЗ та/або його ДО внаслідок протиправних дій третіх осіб, не пов'язаних з незаконним заволодінням ТЗ (ПДТО); пошкодження (знищення) ТЗ та/або його ДО внаслідок стихійного лиха, падіння дерев та інших предметів, зіткнення з тваринами, пожежі або вибуху у цьому ТЗ внаслідок причин внутрішнього характеру (ІВП); викрадення (крадіжка, грабіж, розбій, будь-яке незаконне заволодіння) ТЗ та/або його ДО. Пунктом 18 Договору передбачено, що при виплаті страхового відшкодування враховується знос деталей ТЗ.

Під час дії договору, а саме: 12.09.2013 року близько 06-30 годині на перехресті вул. Чорновола та вул. Іллінська в м. Суми за участю автомобіля Gееlу РЕ-2 р/н НОМЕР_4 та автобуса-D, марки РУТА 25, модель СПГ р/н НОМЕР_1 сталася дорожньо - транспортна пригода, що відповідно до умов Договору є страховим випадком. Дана ДТП сталася з вини водія автомобіля Gееlу РЕ-2 р/н НОМЕР_4 ОСОБА_5, що підтверджується вироком Ковпаківського районного суду м. Суми по справі № 592/13088/13-к від 03.08.2014 року (а.с.13-18).

Відповідно до вимог п.23.1.4 Договору позивач письмово повідомив відповідача про страховий випадок, а також надав всі необхідні документи, які передбачені умовами Договору (а. с. 19). Після повідомлення відповідачем було призначено огляд пошкодженого автобуса РУТА 25 СПГ р/н НОМЕР_1 за наслідками якого було складено Звіт №186 від 30.12.2013року про вартість матеріального збитку, завданого власнику ТЗ автобус-D, марки РУТА 25, модель СПГ р/н НОМЕР_1. Згідно Звіту: ринкова вартість ТЗ на момент ДТП складає 165 562,08 грн.; вартість відновлювального ремонту - 151 938,30 грн.; вартість відновлювального ремонту ТЗ з врахуванням фізичного зносу - 130 905,79 грн. (а.с.41-45) 31.12.2013 року позивач звернувся до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування. Відповідачем було розглянуто заяву і 24.01.2014 року на банківський рахунок позивача було перераховано страхове відшкодування в розмірі 121 405,79 грн. (а.с.20).

Відповідно до листа ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» № 515/18 від 07 лютого 2014 року на адресу ОСОБА_3 «Щодо надання інформації про розмір страхового відшкодування» застрахований ТЗ на підставі п. 23.14 Договору визнано конструктивно знищеним, так як витрати на його відновлювальний ремонт перевищують 70 відсотків дійсної вартості ТЗ. Розмір страхового відшкодування визначено страховиком відповідно до підпункту в) п. 23.15. Договору у розмірі вартості відновлювального ремонту ТЗ з врахуванням фізичного зносу та з вирахуванням безумовної франшизи в розмірі 5 відсотків від страхової суми (9500 грн.) : 130 905, 79 - 9500 = 121 405,79 грн. (а. с. 21).

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що при визначенні розміру страхового відшкодування відповідач безпідставно застосував франшизу в розмірі 9500 грн. в зв'язку з чим виплатив позивачу страхове відшкодування не в повному обсязі.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, так як суд дійшов його правильно встановивши фактичні обставини справи, з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Права і обов'язки сторін у правовідносинах страхування згідно ст. 16 Закону України «Про страхування» та ст. 979 ЦК України визначаються сторонами у договорі страхування. При цьому частина третя ст. 16 названого Закону чітко встановлює, що договори страхування повинні укладатися відповідно до правил страхування, в зв'язку з чим і договір, і правила страхування не повинні протирічити один одному, не можуть виключати один одного, і повинні застосовуватись сторонами договору страхування під час його дії і настанні страхового випадку.

Відповідно до змісту Договору добровільного страхування наземних транспортних засобів, сторони уклали його на підставі Закону України «Про страхування» та заяви Страхувальника на умовах Правил добровільного страхування засобів наземного транспорту (крім залізничного транспорту), затв. рішенням Правління ПрАТ «УПСК» 31.03.2009 року.

Пунктом 23.14., укладеного сторонами Договору визначено, що повна конструктивна загибель (правильно - знищення) - рівень пошкоджень застрахованого ТЗ та/або ДО внаслідок настання страхового випадку, коли витрати на відновлювальний ремонт: становлять не менше 70 відсотків відповідної страхової суми застрахованого ТЗ; якщо на момент врегулювання події, що має ознаки страхового випадку виявиться, що дійсна вартість застрахованого ТЗ є меншою за страхову суму, визначену цим Договором, то конструктивно загиблим ТЗ вважається, якщо витрати на відновлювальний ремонт перевищать 70 відсотків такої дійсної вартості; перевищують різницю між страховою сумою та вартістю залишків ТЗ.

Відповідно до пункту 23.15. Договору у разі повної конструктивної загибелі (знищенні) ТЗ та/чи додаткового обладнання Страховик проводить, на власний розсуд, виплату страхового відшкодування за одним із варіантів: а) у розмірі страхової суми (дійсної вартості застрахованого ТЗ, якщо дійсна вартість є меншою за страхову суму), з вирахуванням встановленої франшизи та залишкової вартості ТЗ. При цьому ТЗ залишається у власності Страхувальника; б) у розмірі страхової суми, з вирахуванням встановленої франшизи, якщо Страхувальник у письмовій формі заявить Страховику про відмову від своїх прав на застрахованим ТЗ. Витрати по зняттю ТЗ з обліку Страховиком не відшкодовуються; в) у розмірі вартості відновлювального ремонту.

Відповідно до пункту 12.5. Правил добровільного страхування засобів наземного транспорту (крім залізничного транспорту), затв. рішенням Правління ПрАТ «УПСК» 31.03.2009 року, розмір страхового відшкодування при настанні збитку за ризиками ДТП, ПДТО та ІВП (крім випадку повної конструктивної загибелі ТЗ та/чи додаткового обладнання) визначається виходячи з розрахованого обсягу шкоди з урахуванням: страхової суми по ТЗ та/або ДО й обсягу зобов'язань Страховика за Договором (з вирахуванням здійснених виплат страхового відшкодування за попередніми страховими випадками); виду та розміру франшизи, встановленої Договором страхування; несплаченої частини страхового платежу; фізичного зносу ТЗ та/або ДО, якщо Договір страхування укладено на умовах врахування зносу; розміру збитків, відшкодованих Страхувальнику за цим страховим випадком іншим страховиком та/або особою, винною у заподіянні збитків, та/або особою, яка їх відшкодовує замість винуватців; зменшення розміру страхового відшкодування згідно з умовами страхування, встановленими Правилами та/або Договором страхування; оплаченої Страхувальником вартості проведення авто товарознавчого дослідження, за умови визнання Страховиком розміру збитку; інших витрат, передбачених Договором страхування.

Згідно пункту 12.7. вказаних Правил в разі повної конструктивної загибелі ТЗ та/чи додаткового обладнання Страховик проводить, на власний розсуд, виплату страхового відшкодування за одним із варіантів (якщо інше не передбачено умовами Договору страхування):

12.7.1. У розмірі страхової суми або дійсної вартості ТЗ (якщо дійсна вартість є меншою за страхову суму), з вирахуванням встановленої франшизи та залишкової вартості ТЗ. При цьому ТЗ залишається у Страхувальника.

12.7.2. У розмірі страхової суми, з вирахуванням встановленої франшизи, якщо Страхувальник у письмовій формі заявить Страховику про відмову від своїх прав на застрахований ТЗ. Витрати по зняттю ТЗ з обліку Страховиком не відшкодовуються.

12.7.3. У розмірі вартості відновлювального ремонту.

Таким чином, умовами Правил добровільного страхування засобів наземного транспорту (крім залізничного транспорту), затв. рішенням Правління ПрАТ «УПСК» 31.03.2009 року та укладеного сторонами Договору добровільного страхування наземних транспортних засобів, у випадку повної конструктивної загибелі (знищенні) ТЗ та/чи додаткового обладнання, не передбачено вирахування франшизи при визначенні розміру страхового відшкодування у розмірі вартості відновлювального ремонту, а тому суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про безпідставність зменшення відповідачем розміру страхового відшкодування на суму франшизи (9500 грн.), яка у випадку повної конструктивної загибелі (знищенні) ТЗ підлягає вирахуванню при обранні страховиком варіанту виплати страхового відшкодування у розмірі страхової суми або дійсної вартості ТЗ.

Посилання відповідача на ст. 9 Закону України «Про страхування», як на підставу вирахування франшизи із страхового відшкодування, належного до виплати до позивачу, на думку колегії суддів є помилковим, так як згідно цієї норми Закону «Про страхування» розмір та підстави врахування франшизи при визначенні розміру страхового відшкодування визначаються договором страхування.

Не може колегія суддів погодитись і з доводами апеляційної скарги про те, що суд порушив права Вигодонабувача за договором страхування - АТ «Райффайзен банк Аваль». Відповідно до п. 22.1.11. Договору страховик зобов'язаний погоджувати з Вигодонабувачем порядок сплати страхового відшкодування у відповідності до умов п. 28.2. Договору, яким передбачено, що виплата страхового відшкодування може бути здійснена Вигодонабувачу - у розмірі фактичної заборгованості за кредитом, але не більше суми страхового відшкодування, розрахованого відповідно до умов договору страхування. На а. с. 109 є лист Сумської обласної дирекції АТ «Райффайзен банк Аваль» за № РЗ-01-08-0-0/973 від 01.11.2013 року на ім'я начальника Північного регіонального управління АТ «Українська Пожежно-Страхова Компанія», який отримано страховою компанією 11.11.2013 року. Згідно цього листа вигодонабувач повідомив страховика про те, що ОСОБА_3 зобов'язання по кредитному договору № 012/42-0-1/190 від 26 серпня 2011 року виконані в повному обсязі, майно - застрахований ТЗ РУТА 25 СПГ, державний номер НОМЕР_1, - вільне від застави, тому суму страхового відшкодування вигодонабувач просив перерахувати страхувальнику. Враховуючи зазначену інформацію вигодонабувача, відповідач виплатив страхове відшкодування страхувальнику, який має право на звернення з позовом до страховика у разі незгоди з сумою страхового відшкодування, яка підлягає виплаті на його користь.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги не містять підстав для скасування рішення суду першої інстанції, яке є законним і обґрунтованим, ухваленим з додержанням норм матеріального і процесуального права в зв'язку з чим апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Керуючись ст. ст. 303; 307 ч. 1 п.1; 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» відхилити.

Заочне рішення Зарічного районного суду м. Суми від 28 серпня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього часу може бути оскаржена протягом двадцяти днів у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді