АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1453/15 Справа № 175/2621/14 Головуючий у 1 й інстанції - Шабанова А.М. Доповідач - Черненкова Л.А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2015 року м. Дніпропетровськ

Судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - Черненкової Л.А.

суддів - Пономарь З.М., Петешенкової М.Ю.

при секретарі - Яловій Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 27 листопада 2014 року по справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Новий», третя особа: товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпроцентробуд» про відшкодування збитків, -

В С Т А Н О В И Л А:

18 червня 2014 року ОСОБА_2 звернулась до суду з зазначеним позовом, в якому просила суд стягнути з ПАТ «АКБ «Новий» матеріальні збитки в розмірі 100 427 грн. В обґрунтування своїх вимог у позовній заяві зазначає, що 18 грудня 2006 року між нею та Акціонерним комерційним банком «Новий» (правонаступник: ПАТ «АКБ «Новий») укладено договір № 1363706/Ф-1 про участь у Фонді Фінансування Будівництва виду «А» № 1, відповідно до умов якого, об'єктом будівництва є багатоповерховий житловий комплекс «Олімпік 2», будівництво якого здійснюється за адресою: АДРЕСА_1. Дата введення в експлуатацію - не пізніше 31 грудня 2007 року. Згідно вступних положень договору, учасниками правовідносин за ним є: довіритель позивач ОСОБА_2, яка приймає участь у фінансуванні будівництва об'єкта будівництва з метою отримання у власність об'єкта інвестування та передає кошти в управління (довірчу власність) Управителю, а останній здійснює управління цими коштами в інтересах Довірителя (п.1.2. Договору); управитель: відповідач АКБ «Новий», який здійснює управління майном, отриманим у довірчу власність за договором управління майном. За позивачем було закріплено об'єкт інвестування - квартира АДРЕСА_1. У відповідності до Додатку № 1 до вказаного договору, сторони узгодили, що їй має бути передано у власність квартиру, загальною площею 67,38 кв.м. Згідно Додатку № 2 до договору, сторонами було узгоджено рівень внутрішнього оздоблення об'єкту інвестування. Зокрема: підлога: кахель, ковролін, ламінат; чистове оздоблення стін: шпалери, кахель; оздоблені стелі, фріз; встановлені внутрішні двері; оздоблені зовнішні двері з замком; вбудовані кухонні меблі; електрична плита; електрична розводка; сантехнічна розводка; встановлені сантехнічні прилади; встановлений лічильник витрати води; встановлений лічильник електроенергії; телефонна розводка; розводка лінії супутникового та ефірного телебачення; сантехнічна та електророзвідка для пральної машини; сантехнічна та електророзвідка для посудомийної машини; встановлені металопластикові вікна. Проте, в порушення умов договору відповідач не забезпечив передачі квартири із належним оздобленням, чим завдав їй істотної матеріальної шкоди. 29 червня 2011 року вона звернулась із листом до Голови правління АКБ «Новий» (вх. № 966), в якому просила повернути їй частину сплачених грошових коштів, які необхідно витратити для завершення робіт з внутрішнього оздоблення квартири, але листом № 5/14-1183 від 01.07.2011 року їй відмовлено у задоволенні її вимог, посилаючись на грубе порушення забудовником умов договору. У відповідності до Звіту про оцінку майна, складеного незалежним оцінювачем ОСОБА_3 (свідоцтво про реєстрацію в Державному реєстрі оцінювачів НОМЕР_1 від 17.06.2005 року), розмір матеріальної шкоди становить 100 427 грн. Згідно пункту 1.4 договору відповідач контролює додержання ТОВ «Дніпроцентробуд» строків будівництва, цільового використання коштів, досягнення визначених проектом технічних характеристик об'єкта інвестування. Всі спроби вирішити спір шляхом переговорів з уповноваженими представниками відповідача не призвели до вирішення спору, тому вона змушена звернутись до суду з даним позовом.

Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 27 листопада 2014 року ухвалено: у задоволенні позову ОСОБА_2 - відмовити.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, неправильну оцінку доказів, на порушення судом норм матеріального права.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, що з'явилися, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах та межах позовних вимог, дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно відхилити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відмовляючи у задоволенні позову, районний суд виходив з того, що позовна заява ОСОБА_2 подана зі спливом строку позовної давності, який обчислюється з 31 грудня 2007 року. Крім того, позовні вимоги необґрунтовані, оскільки відповідач не брав на себе обов'язків Забудовника та не може відповідати за зобов'язання ТОВ «Дніпроцентрбуд».

Перевіряючи справу в апеляційному порядку судова колегія встановила, що суд першої інстанції правильно застосував до спірних правовідносин позовну давність і за цією підставою відмовив у задоволенні позову.

Судова колегія встановила і це підтверджується матеріалами справи, що 18 грудня 2006 року між позивачем та АКБ «Новий» (правонаступник: ПАТ «АКБ «Новий») укладено договір № 1363706/Ф-1 про участь у Фонді Фінансування Будівництва виду «А» № 1, відповідно до умов якого, об'єктом будівництва є багатоповерховий житловий комплекс «Олімпік 2», будівництво якого здійснюється за адресою: АДРЕСА_1. Дата введення в експлуатацію - не пізніше 31 грудня 2007 року. Учасниками правовідносин за вказаним договором є довіритель позивач ОСОБА_2, яка приймає участь у фінансуванні будівництва об'єкта будівництва з метою отримання у власність об'єкта інвестування та передає кошти в управління (довірчу власність) управителю, а останній здійснює управління цими коштами в інтересах довірителя (п.1.2. Договору); управитель відповідач АКБ «Новий», який здійснює управління майном, отриманим у довірчу власність за договором управління майном. За позивачем було закріплено об'єкт інвестування - квартира АДРЕСА_1 (а.с.5-8).

Згідно пункту 1.4. договору відповідач контролює додержання забудовником строків будівництва, цільового використання коштів, досягнення визначених проектом технічних характеристик об'єкта інвестування, визначеного у п. 1.1. цього договору, за вказаним пунктом 1.1. передбачена наступна характеристика об'єкту інвестування: місцезнаходження АДРЕСА_1, кількість кімнат - 2, проектна загальна площа - 67,38 кв.м (а.с.5 зворот).

У відповідності до Додатку № 1 до вказаного договору, сторони узгодили, що позивачу має бути передано у власність квартиру, загальною площею 67,38 кв.м (а.с.9).

Згідно Додатку № 2 до договору, сторонами було узгоджено рівень внутрішнього оздоблення об'єкту інвестування, зокрема: підлога: кахель, ковролін, ламінат; чистове оздоблення стін: шпалери, кахель; оздоблені стелі, фріз; встановлені внутрішні двері; оздоблені зовнішні двері з замком; вбудовані кухонні меблі; електрична плита; електрична розводка; сантехнічна розводка; встановлені сантехнічні прилади; встановлений лічильник витрати води; встановлений лічильник електроенергії; телефонна розводка; розводка лінії супутникового та ефірного телебачення; сантехнічна та електророзвідка для пральної машини; сантехнічна та електророзвідка для посудомийної машини; встановлені металопластикові вікна (а.с.9 зворот).

Згідно довідки відповідача від 15.01.2010 року № 5/14-54/16 (а.с.10) позивач є довірителем Фонду Фінансування Будівництва виду «А» № 1, управителем якого є ПАТ АКБ «Новий» та позивач в повному обсязі виконала свої зобов'язання за договором про участь у ФФБ № 1363706/Ф1 від 18 грудня 2006 року щодо внесення 100% коштів по оплаті обраного та закріпленого об'єкта інвестування - житлової квартири в БЖК «Олімпік-2», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до норм Закону України «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю» та Правил ФФБ виду А № 1, дана довідка є документом, що підтверджує право довірителя на отримання у власність закріпленого за нею об'єкта інвестування.

На ім'я позивача видано свідоцтво від 16 січня 2007 року про участь у Фонді Фінансування Будівництва виду «А» № 1 згідно якого закріплений за довірителем об'єкт інвестування - блок 3, будівельний номер квартири за проектом НОМЕР_2, поверх 11, кількість кімнат - 2, запланована загальна площа 67,38 кв.м; сума коштів, надана довірителем в управління управителю на дату видачі цього свідоцтва складає 436 200,33 грн. (а.с.11).

29 червня 2011 року позивач звернулась із листом до голови правління АКБ «Новий», в якому просила повернути їй частину сплачених грошових коштів, які необхідно витратити для завершення робіт з внутрішнього оздоблення квартири, але листом №5/14-1183 від 01.07.2011 року їй відмовлено у задоволенні її вимог, посилаючись на грубе порушення забудовником умов договору (а.с.12.13).

У відповідності до Звіту про оцінку майна від 01 серпня 2013 року, складеного незалежним оцінювачем ОСОБА_3, розмір матеріальної шкоди становить 83 689 грн. без врахування ПДВ або 100427 грн. з врахуванням ПДВ (а.с.14-82).

Згідно технічного паспорту виготовленого КП Дніпропетровського району «БТІ» станом на 04.06.2007 року, де зазначена позивач власником квартири АДРЕСА_1 (а.с. 51-53).

Згідно виписки про державну реєстрацію прав КП Дніпропетровського району «БТІ» позивач є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 27.12.2010 року, про що зареєстровано в БТІ 13.04.2011 року (а.с.54).

Відповідач в особі свого представника в запереченнях на позовну заяву просив суд першої інстанції застосувати строк позовної давності та в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі, посилаючись на те, що оскільки спір випливає з договірних правовідносин за якими визначено строк виконання, а саме: не пізніше 31.12.2007 року, відповідно позивач знала 31.12.2007 року про порушення свого права, проте звернулась до суду в 2014 році, тобто пропустила трирічний строк звернення до суду за захистом своїх прав.

У відповідності до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

У відповідності до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Судова колегія встановила, що спірні правовідносини виникли між сторонами щодо стягнення збитків внаслідок невиконання договору № 1363706/Ф-1 про участь у Фонді Фінансування Будівництва виду «А» № 1 від 18 грудня 2006 року, укладеного між позивачем та відповідачем, відносно передачі позивачу у власність квартири без внутрішнього оздоблення, як передбачено Додатком №2 до договору.

Судова колегія встановила, що відповідач виконав умови договору в частині видачі позивачу свідоцтва від 16 січня 2007 року про участь у Фонді Фінансування Будівництва виду «А» № 1 (п.2.1.2. договору) та довідки від 15.01.2010 року № 5/14-54/16, що підтверджує право позивача на отримання у власність закріпленого за нею об'єкта інвестування (п.2.1.3.). Відповідач прийняв кошти від позивача в управління, однак у порушення п.2.1.1 договору свої зобов'язання щодо використання цих коштів відповідно до цільового призначення повністю не виконав, оскільки об'єкт інвестування - квартира була передана позивачу без внутрішнього оздоблення, як передбачено за договором. В грудні 2009 року об'єкт інвестування прийнятий до експлуатації, що встановлено рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 27.12.2010 року (а.с.56,57) на підставі якого зареєстровано право власності за позивачем на вказану квартиру.

Таким чином, судова колегія вважає, що про порушене право позивач дізналась не з часу, визначеного судом та зазначеним в договорі, а саме: прийняття в експлуатацію об'єкта інвестування не пізніше 31 грудня 2007 року, оскільки судом першої інстанції встановлено, що порушуючи умови Генерального договору про строки будівництва, які обумовлені у додатку № 1 до Генерального договору, ТОВ «Дніпроцентрбуд» своєчасно не виконав свої зобов'язання і не здав своєчасно житловий комплекс в експлуатацію.

Перебіг позовної давності слід розраховувати з часу отримання позивачем довідки відповідача від 15.01.2010 року № 5/14-54/16, що підтверджує право позивача на отримання у власність закріпленого за нею об'єкта інвестування. Звернувшись до суду 18 червня 2014 року ОСОБА_2 з даним позовом порушила строк позовної давності терміном в три роки, який сплив 15.01.2013 року.

Відповідно до статті 267 ЦК України ч.4 - сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Таким чином, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту (ч. ч. 4, 5 ст. 267 ЦК України). Однак позивач не зазначила поважних причин пропуску строку позовної давності і не просила суд поновити цей строк.

Судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно відмовив у задоволенні позову за підставою пропуску позивачем строку позовної давності.

Однак, встановивши, що відсутні підстави для задоволення позову як у зв'язку з тим, що позовні вимоги необґрунтовані, оскільки відповідач не брав на себе обов'язків Забудовника та не може відповідати за зобов'язання ТОВ «Дніпроцентрбуд», так і у зв'язку зі спливом позовної давності, суд першої інстанції не врахував, що коли судом на підставі досліджених у судовому засіданні доказів буде встановлено, що право особи, про захист якого вона просить, не порушене, підстави для застосування позовної давності та ухвалення рішення про відмову в задоволенні позову за спливом позовної давності відсутні, оскільки захисту підлягає лише порушене право.

Судова колегія вважає, що зазначена мотивація у рішенні суду першої інстанції щодо необґрунтованості позовних вимог, оскільки відповідач не брав на себе обов'язків Забудовника та не може відповідати за зобов'язання ТОВ «Дніпроцентрбуд», - повинна бути виключена з мотивувальної частини рішення суду у зв'язку з помилковими висновками щодо обставин, які не підтверджені доказами у справі, що є порушенням ч.1 статті 11 ЦПК України, та на підставі ч.3 статті 309 ЦПК України, де зазначено, що порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи. За висновком від протилежного можна визначити, що в даному разі порушення норм процесуального права при правильному вирішенні спору не тягне за собою скасування або зміни рішення суду.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Наведені в апеляційній скарзі доводи зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці.

Таким чином, судова колегія приходить до висновку, що рішення суду постановлено у відповідності з вимогами закону та не має підстав для його скасування, і доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст.303,304, п.1 ч.1 ст.307, ст. 308, ч.1 п.1 ст.314, 317,319, ч.1 ст.218 ЦПК України, судова колегія, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 27 листопада 2014 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий суддя Л.А. Черненкова

Судді М.Ю. Петешенкова

З.М. Пономарь