Справа № 219/6031/2014-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21.01.2015 року. Артемівський міськрайонний суд в Донецькой області
у складі: головуючого - судді - БУКРЄЙ С. П.
при секретарі - Смага Н.М.
розглянувши у відкритому заочному судовому засіданні в м. Артемівську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання квартири загальною спільною власністю та визнання права власності на її 1/2 частину, -
Позивач подав позов до суду в якому вказує, що 27 серпня 2008 року, перебуваючи у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою, за спільні кошти з нею, вони придбали квартиру АДРЕСА_1. Дана квартира була зареєстрована на ім'я відповідачки ОСОБА_2. У 2012 році шлюб було розірвано. На теперішній час добровільно вирішити питання щодо поділу квартири сторони не змогли. Спірною квартирою користується відповідачка на власний розсуд.
Позивач вважає, якщо квартира АДРЕСА_1 придбана в період спільного проживання, він має право власності на 1/2 частину спірної квартири, просить визнати за ним право власності на 1/2 частину зазначеної квартири і залишити цю квартиру у сумісному користуванні ОСОБА_2 та ОСОБА_1.
До судового засідання від позивача надійшла уточнена позовна заява, де він просить визнати квартиру АДРЕСА_1, спільною власністю та визнати за ним та за відповідачкою право власності на 1/2 частину за кожним на праві сумісної часткової власності, припинивши право спільної сумісної власності на дану квартиру.
В судове засідання позивач не явився, про день слухання повідомлявся належним чином. Надав заяву, в якій підтримав уточнені позовні вимоги, просить розглянути справу в його відсутності, проти прийняття заочного рішення не заперечує. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність позивача.
Відповідачка у судове засідання жодного разу не з'явилась, про день розгляду справи була повідомлена належним чином, відповідно до ст.76 ЦПК України, повідомлення про причину неявки до суду не надійшло. Приймаючи до уваги, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд згідно зі ст. 224 ЦПК України ухвалив заочний розгляд справи.
Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.
Згідно ст. 328 ч.1 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.
Відповідно до ст. 60 Сімейного Кодексу України, підставами набуття права спільної сумісної власності подружжя, є майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу) та вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.
В судовому засіданні встановлено, що згідно паспорту серії НОМЕР_2 на ім'я ОСОБА_1 останній 25.07.1997 року зареєстрував шлюб з ОСОБА_3 ( а.с. 3 зворот). Рішенням Артемівського міськрайонного суду від 25 липня 2012 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірваний ( а.с. 4).
Згідно копії договору купівлі-продажу квартири від 27.08.2008 року ОСОБА_2 купила квартиру АДРЕСА_1, на підставі даного договору купівлі - продажу зазначена квартира переходить у власність ОСОБА_2
Відповідно до ст. 70 Сімейного Кодексу України у разі поділу майна, що є об*єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.
Згідно ч.3 ст. 368 ЦК України право спільної сумісної власності є майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч.1 ст. 356 ЦК України 1, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.
Виходячи із викладеного, суд вважає, що вимоги позивача про визнання квартири АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю та визнання права власності за кожним по 1/2 частині цієї квартири, ґрунтуються на законі і підлягають задоволенню.
Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.
Керуючись ст.ст.10, 11, 59, 88, 209, 212 - 215 ЦПК України; ст. 328, 368, 356 Цивільного кодексу України , 60,70 СК України суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання квартири загальною спільною власністю та визнання права власності на її 1/2 частину - ЗАДОВОЛЬНИТИ.
Квартиру АДРЕСА_1 визнати спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2.
Визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності за кожним по 1/2 частині квартири АДРЕСА_1 на праві спільної часткової власності, припинивши їх право спільної сумісної власності на вказану квартиру.
Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) на користь держави судовий збір у розмірі 532 (п'ятсот тридцять дві) гривні 40 (сорок) копійок.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Донецької області через Артемівський міськрайонний суд шляхом подачі апеляції в 10-денний строк з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10-ти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення складено у нарадчій кімнаті у єдиному примірнику.

Головуючий суддя С.П.Букрєй