28.12.2015 Справа № 363/3136/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.12.2015 року Вишгородський районний суд Київської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1,
при секретарі - ОСОБА_2,
за участі: представника позивача - відповідача - ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Вишгорода цивільну справу за позовом ОСОБА_5, в інтересах якого діє ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_6, треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7, Вишгородська районна державна адміністрація Київської області про визнання права власності в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3, діючи в інтересах ОСОБА_5 звернувся до суду із вказаним позовом. В обґрунтування своїх вимог вказала, що 08.03.2012 року помер ОСОБА_8, після смерті якого відкрилась спадщина, яка складається з земельної ділянки площею 0.0573 га, яка розташована за адресою: Київська область, Вишгородський район, Литвинівська сільська рада, СТ «Ветеран-2» та земельної ділянки площею 0,0638 га, яка розташована за адресою: Київська область, Вишгородський район, Литвинівська сільська рада, СТ «Ветеран-2». Керуючись нормами діючого законодавства, 07.05.2015 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, але йому було відмовлено у звязку тим, що спадкоємець звернувся до нотаріуса не за місцем відкриття спадщини, оскільки 10.04.2012 року Першою Севастопольською державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа 182/12 щодо майна померлого 08.03.2012 року ОСОБА_8.

Таким чином позивач був змушений звернутись до суду із даним позовом та просить визнати за ним в порядку спадкування за законом, після померлого 08.03.2012 року ОСОБА_8 право власності на земельну ділянку, яка розташована за адресою: Київська область, Вишгородський район, Литвинівська сільська рада, с/т «Ветеран-2», площею 0,0573 га. з цільовим призначенням для ведення садівництва та визнати за ним в порядку спадкування за законом, після померлого 08.03.2012 року ОСОБА_8 право власності на земельну ділянку, яка розташована за адресою: Київська область, Вишгородський район, Литвинівська сільська рада, с/т «Ветеран-2», площею 0,0638 га. з цільовим призначенням для ведення садівництва.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити, надав пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві.

Відповідачка ОСОБА_4 у судовому засіданні проти задоволення позовові не заперечувала.

Відповідач ОСОБА_6 у судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справу була повідомлена належним чином про, що свідчать поштові повідомлення, які знаходяться в матеріалах справи.

Представник відповідача ОСОБА_6 у судовому засіданні позовні вимоги визнав, пізніше у судове засідання не зявився, надав до суду письмову заяву про розгляд справи за відсутності його та відповідача, позов просив задовольнити у повному обсязі (а.с.80-81).

Треті особи Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7 та Вишгородська районна державна адміністрація Київської області у судове засідання не зявились, надали заяви про розгляд справи без їх участі, рішення просили ухвалити на розсуд суду (а.с.52, 54).

Суд, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, відповідача, дослідивши надані докази, вважає, що уточнені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів. У ст. 10 ЦПК України говориться, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 1216 ЦК України встановлено, що спадкування є перехід прав та обовязків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Судом встановлено, що 08.03.2012р. помер ОСОБА_8, яки на момент смерті був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 32).

Після смерті останнього, відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 0.0573 га, яка розташована за адресою: Київська область, Вишгородський район, Литвинівська сільська рада, СТ «Ветеран-2» та земельну ділянку площею 0,0638 га, яка розташована за адресою: Київська область, Вишгородський район, Литвинівська сільська рада, СТ «Ветеран-2» та спадкоємці звернулись до Севастопольської нотаріальної контори, де була заведена спадкова справа 182/12 щодо майна померлого.

Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 342298, ОСОБА_8, на підставі договору купівлі-продажу від № 1-5090 від 01.11.2006р. належить земельна ділянка площею 0,0573 га, розташована за адресою: Київська область, Вишгородський район, Литвинівська сільська рада, С/Т «Ветеран-2», з цільовим призначення для ведення садівництва (а.с.37,39). Разом з тим, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 342299, ОСОБА_8, на підставі договору купівлі-продажу від № 1-5093 від 01.11.2006р. належить земельна ділянка площею 0,0638 га, розташована за адресою: Київська область, Вишгородський район, Литвинівська сільська рада, С/Т «Ветеран-2», з цільовим призначення для ведення садівництва (а.с.38,40).

На час смерті ОСОБА_8 мав дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_4, а також мати ОСОБА_6. Згідно із наданої до суду заяви, ОСОБА_6 не заперечувала проти визнання права власності на спадкове майно за ОСОБА_5, та ОСОБА_4 у судовому засіданні також не заперечувала проти визнання права власності на спадкове майно за позивачем.

Згідно зі ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки.

Виконуючи вимоги ст. 1269 ЦК України, позивач звернувся до Першої Севастопольської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та нотаріусом була заведена спадкова справа 182/12 (а.с.31).

Оскільки позивач у подальшому не мав змоги поїхати до м. Севастополь та отримати свідоцтво на спадщину, 07.05.2015р. він звернувся до приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7 з метою отримання свідоцтва на право на спадщину за законом. На заяву ОСОБА_5, нотаріусом було винесено постанову про відмову у чиненні нотаріальних дій у звязку із тим, що була виявлена наявність спадкової справи 182/12 від 10.04.2012р. щодо майна ОСОБА_8, який помер 08.03.2012р. у Першій Севастопольській нотаріальній конторі та у звязку із неможливістю встановити коло спадкоємців (а.с.30).

Таким чином, встановлено, що ОСОБА_8 належали на праві власності спірні земельні ділянки та те, що ОСОБА_4 та ОСОБА_6 відмовились від спадщини.

Згідно статті 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщенні.

Згідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування зі збереженням її цільового призначення, при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Згідно до ст. 126 ЗК України, право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених ч. 2 цієї статті.

Згідно з ч. 2 ст. 126 ЗК України, право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується цивільно-правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки; свідоцтвом про право на спадщину.

На підставі викладеного суд вважає уточнені позовні вимоги ОСОБА_5 такими, що підлягають задоволенню, оскільки він є спадкоємцем за закон після смерті ОСОБА_8, який помер 08.03.2012 року.

Керуючись Постановою Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування», ст. ст. 11, 15, 16, 1216, 1218, 1225, 1268, 1299 ЦК України, ст. ст. 125, 126 ЗК України, ст.ст.3, 10, 11, 256, 257, 258, 259 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Уточненні позовні вимоги ОСОБА_5, в інтересах якого діє ОСОБА_3 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, в порядку спадкування за законом, після померлого 08.03.2012 року ОСОБА_8 право власності на земельну ділянку, яка розташована за адресою: Київська область, Вишгородський район, Литвинівська сільська рада, с/т «Ветеран-2», площею 0,0573 га. з цільовим призначенням для ведення садівництва, яка перебувала у власності ОСОБА_8, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЛ № 342298 з кадастровим номером :07:008:0003, виданого на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки № 1-5090 від 01.11.2006р.

Визнати за ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, в порядку спадкування за законом, після померлого 08.03.2012 року ОСОБА_8 право власності на земельну ділянку, яка розташована за адресою: Київська область, Вишгородський район, Литвинівська сільська рада, с/т «Ветеран-2», площею 0,0638 га. з цільовим призначенням для ведення садівництва, яка перебувала у власності ОСОБА_8, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЛ № 342299 з кадастровим номером :07:012:0007, виданого на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки № 1-5093 від 01.11.2006р.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Київської області через Вишгородський районний суд Київської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ - І.Ю.КОТЛЯРОВА