Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа № 126/2878/15-ц

Провадження № 2/126/903/2015

"06" жовтня 2015 р. м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Рудь О. Г.

секретар Кучанська В. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бершадь цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно. Позов мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер її батькоОСОБА_5, а ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла її баба ОСОБА_4, після смерті яких відкрилася спадщина на належне їм майно - по 1/3 частині житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_1. Право власності на 2/3 частини вищезазначеного житлового будинку ОСОБА_5 і ОСОБА_4 набули при житті на підставі ЗУ «Про власність», але своє право приватної власності на вищезазначений житловий будинок не оформили відповідно до чинного законодавства. Позивачка є єдиним спадкоємцем за заповітом померлої ОСОБА_4 і спадщину прийняла шляхом подачі до нотаріальної контори відповідної заяви у встановлений законом строк. Також позивачка є дочкою та спадкоємцем першої черги за законом померлого батька ОСОБА_5 і спадщину після його смерті прийняла шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном. Маючи намір оформити спадщину належним чином, вона звернулася до нотаріуса з відповідною заявою, але у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом їй було відмовлено у зв'язку із відсутністю правовстановлюючого документу на житловий будинок. Внаслідок вищезазначеної обставини-відсутності правовстановлюючого документу на 2/3 частини житлового будинку, який належав померлим ОСОБА_5 і ОСОБА_4, вона позбавлена можливості оформити спадщину належним чином і здійснити свої спадкові права, тому змушена звернутися із даним позовом в суд за захистом своїх законних прав та інтересів.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, надала до суду письмову заяву в якій позовні вимоги підтримала повністю, просить слухати справу у її відсутність.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання також не з'явилася, однак надала суду письмову заяву про визнання позову та розгляд справи без її участі.

Враховуючи те, що сторони скористались своїм правом передбаченим ч. 2 ст. 158 ЦПК України, заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі.

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер батько позивачки ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про його смерть серії НОМЕР_1 від 04.03.2002 року, а ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла її баба ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про її смерть серії НОМЕР_2 від 11.03.2003 року. Після їхньої смерті відкрилася спадщина на належне їм майно - по 1/3 частині житлового будинку, розташований по АДРЕСА_1, що підтверджується матеріалами технічного паспорту на житловий будинок.

Право власності на 2/3 частини вищезазначеного житлового будинку ОСОБА_5 і ОСОБА_4 набули при житті на підставі ЗУ «Про власність», згідно з яким, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні, що підтверджується довідкою № 395 від 10.07.2015 року виданою Баланівською сільською радою Бершадського району Вінницької області.

При житті ОСОБА_5 і ОСОБА_4 своє право приватної власності на вищезазначений житловий будинок не оформили відповідно до чинного законодавства, що підтверджується довідкою-характеристикою № 140 від 20.07.2015 року, виданою КП «Бершадське РТБІ».

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 № 7, відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 524 ЦК Української РСР в редакції 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Позивачка є єдиним спадкоємцем за заповітом померлої ОСОБА_4 і спадщину прийняла шляхом подачі до нотаріальної контори відповідної заяви у встановлений законом строк, що підтверджуюється копіями Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру, копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом, довідкою № 217/01-16 від 8.07.2015 року виданою Бершадською державною нотаріальною конторою, а також довідкою № 394 від 09.07.2015 року виданою Баланівською сільською радою Бершадського району.

Відповідно до положень ст. 534 ЦК Української РСР, кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям.

Також позивачка є дочкою та спадкоємцем першої черги за законом померлого батька ОСОБА_5 і спадщину після його смерті прийняла шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, що підтверджує копією свідоцтва про народження ОСОБА_1, копією свідоцтва про укладення шлюбу ОСОБА_6 і ОСОБА_7, копією свідоцтва про укладення шлюбу ОСОБА_8 і ОСОБА_9, а також довідкою № 463 від 10.08.2015 року виданою Баланівською сільською радою Бершадського району.

Згідно ст. 529 ЦК Української РСР в редакції 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю.

Згідно ст. 548 ЦК Української РСР в редакції 1963 року для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до п. 1 ч. 1 та ч. 2 ст. 549 ЦК Української РСР в редакції 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Після звернення до нотаріальної контори у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом ОСОБА_1 було відмовлено у зв'язку із відсутністю

правовстановлюючого документу на житловий будинок, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 516/02-31 від 18.07.2015 року.

Згідно роз'яснень, які містяться у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про судову практику в справах про спадкування» від 30 травня 2008 року, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Ст. 392 ЦК України визначає, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

В силу ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України).

У відповідності із вимогами листа Міністерства Юстиції України за № 19-32/319 від 21.02.2005 року згідно якого у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і право встановлювальний документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку.

Відповідно до п. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Враховуючи вищенаведене суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та законними, а отже такими, що підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст.524-527,529,530,548,549 ЦК Української РСР в редакції 1963 року ст.ст.10, 11, 57-61, 174 ч. 4, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, як за спадкоємцем за законом, право приватної власності на спадкове майно - 2/3 частини житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_1 загальною площею 48,8 кв.м., житловою площею 28,9 кв.м., що позначається літерою «А» з відповідною часткою господарських будівель та споруд: літня кухня - літера «Б», погріб - літера «Б/під», сарай літера «В», веранда - літера «в», сарай - літера «в1», огорожа 1,2,3, що належав померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_5 і померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_4.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Вінницької області через Бершадський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя О. Г. Рудь