Справа № 758/1413/13- ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2015 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Зарицької Ю. Л. ,

при секретарі Демченко Л. П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 12.04.2011 між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 був укладений договір позики, відповідно до якого ОСОБА_3 отримала від ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 20 000 доларів США, що підтверджується наданою розпискою від 12.04.2011. Позивач зазначив, що 20.04.2011 між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 був укладений наступний договір позики, відповідно до якого ОСОБА_3 отримала від ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 47 000 доларів США, що підтверджується наданою розпискою від 20.04.2011. Також позивач вказав, що при написанні розписок він через довірливість не здійснив звірення даних ОСОБА_3 з її паспортними даними. Крім того, позивач вказав, що у жодній з розписок від 12.042011 та від 20.04.2012, ОСОБА_3 не вказала свого конкретного місця проживання, у звязку з чим 24.07.2012 до ОВІР (УГІРФО) м. Києва було надіслано запит адвоката про надання відомостей з Єдиної державної автоматизованої паспортної системи стосовно ОСОБА_3 Позивач наголосив на тому, що 14.09.2012 ОВІР (УГІРФО) м. Києва повідомило, що громадянка України ОСОБА_4 (дів. ОСОБА_3) ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, Уродженка м. Києва, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, була документована Подільським РУ ГУ МВС України в м. Києві паспортом громадянина України, серії ТТ039669 виданим 25.01.2011, однак позичальником за розписками виступала жінка не ІНФОРМАЦІЯ_3, а приблизно ІНФОРМАЦІЯ_4. Позивач вказав, що враховуючи дані сумніви, 16.10.2012 на адресу КП «Вітряні гори» було надіслано запит адвоката з проханням надати перелік осіб, зареєстрованих за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2, число, місяць та рік їх народження, на який повідомлено, що за зазначеною адресою зареєстровані: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, тому дійсним позичальником за розписками виступала ОСОБА_2, а не ОСОБА_3, чиє прізвище, імя та по-батькові були обманним шляхом вказані у даних розписках ОСОБА_2 . У звязку з зазначеним позивач звернувся до суду та просив стягнути з відповідача борг за договорами позики від 12.04.2011 та від 20.04.2011 в сумі 535 330 гривень, 2 068 гривень за прострочення грошового зобовязання, 1 070 гривень 66 копійок - інфляційних збитків та 5 170 гривень процентів від суми позики. Також позивач просив стягнути з відповідача судовий збір в сумі 3 441 грн.

Відповідачкою було надано заперечення на позовну заяву та просила відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, мотивуючи тим, що вона не знайома з ОСОБА_1, ніяких договорів позики з ним не укладала, кошти в сумі 67 000 дол. США у ОСОБА_1 в позику не отримувала, розписки від 12.04.2011 та 20.04.2011 написані не нею (а.с. 40 том. 1).

Представником позивача ОСОБА_6 було подано заяву про збільшення позовних вимог, в якій просила стягнути з відповідачки борг за договором позики від 12.04.2011 в сумі 20 000 доларів США, що еквівалентно 435 400 грн., за договором позики від 20.04.2011 в сумі 47 000 доларів США, що еквівалентно 1 023 190 грн., три проценти річних від простроченої суми відповідно до розписки від 12.04.2011, що становить 29 414,67 грн., три проценти річних від простроченої суми відповідно до розписки від 20.04.2011, що становить 69 124,50 грн., судовий збір в сумі 3654 грн. (а.с.а.с.177-178).

Представником позивача ОСОБА_7 було подано до суду заяву про зменшення позовних вимог, в якій просив стягнути з відповідачки борг за договором позики від 12.04.2011 в сумі 20 000 доларів США, що еквівалентно 435 400 грн. , за договором позики від 20.01.2011 в сумі 47 000 доларів США, що еквівалентно 1 023190 грн., судовий збір в сумі 3 654 грн. (а.с. 2 том. 2).

Позивач в судовому засідання позов підтримав, просив задоволити. Повідомив суду, як сторона по справі та як свідок, що з відповідачкою познайомили його та його дружину - Угляренко - на квартирі, яку знімав його син. Вони постійно зустрічались з відповідачкою біля Адміністрації Президента по вул. Інститутська, оскільки вона там працювала заввідділом, потім попросила в них грошей на купівлю квартири по вул. Урлівській і домовились, що вона поверне протягом місяця. Коли прийшов час, стали вимагати кошти, але в неї хтось почав помирати, зв'язок з нею перервався і вона відключила телефон. Відповідачка сказала, що проживає ІНФОРМАЦІЯ_6 і він там був, а потім звернувся до адвоката. Зазначив, що через довіру не перевірив паспорт, оскільки йому було незручно. Кошти давав відповідачці 12.04.2011 20 тис. доларів США та 20.04.2011 47 тис. доларів США по 100 доларів. Позивач вказав, що кошти передавав в автомобілі марки «Субару», який продав в 2012 році. Зі слів відповідачки йому відомо, що в неї 2 дітей та 2 онуків. На момент надання грошей він проживав в Хмельницьку.

Представники позивача позов підтримали з підстав, зазначених вище.

Відповідачка заперечувала проти позову. В судовому засіданні повідомила, що ніколи не була брюнеткою, працювала в ПФУ, з 13-00 до 13-45 в неї була обідня перерва, в 2011 році звільнилась, ніякої Угляренко не знає. Зазначила, що в 1990-х роках в неї помер чоловік, ніякого Лавріненко не знає, де знаходиться Адміністрація Президента та вул. Ковпака також не знає.

Представники відповідачки проти задоволення позову заперечували з тих підстав, що позов не доведений позивачем.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_1 повідомив, що двічі в квітні 2011 року він зустрічався з ОСОБА_2 під Адміністрацією Президента в автомобілі в обідню перерву для передачі їй коштів в розмірі 67 000 доларів США, під час передачі коштів здійснював звукозапис на плеєр. Також повідомив, що вони домовлялись, що гроші відповідачка поверне протягом місяця. Крім того, зазначив, що під час зустрічі була присутня його дружина.

Вислухавши пояснення сторін та свідка, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні позову з наступних підстав.

З розписки від 12.04.2011 вбачається, що ОСОБА_3 позичила гроші в ОСОБА_1 в сумі 20 000 доларів США (а.с. 10 том. 1).

ОСОБА_3 позичила в ОСОБА_1 47 000 доларів США, що підтверджується розпискою від 20.04.2011 (а.с. 11 том. 1).

14.09.2012 ГУ ДМС України в м. Києві направлено лист адвокату ОСОБА_7 за № 1/вх1852 у відповідь на його запит, в якому повідомлено, що згідно даних адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в м. Києві наступні особи: громадянка України ОСОБА_4 (дів. ОСОБА_3) ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка м. Києва, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7, була документована Подільським РУ ГУ МВС України в м. Києві паспортом громадянина України серії ТТ039669 25.01.2011; громадянин України ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_8, був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_9, був документований Шевченківським РУ ГУМВС України в м. Києві паспортом громадянина України серії СО696979 15.06.2001 р. (а.с. 14 том. 1).

КП «Вітряні гори» адвокату ОСОБА_7 направлено лист від 19.10.2012 № 523, в якому надано перелік осіб, які зареєстровані за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_10, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_11, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_12, ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_13, ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_14 (а.с. 15 том. 1).

09.11.2012 ОСОБА_1 направив на адресу ОСОБА_2 вимогу про виконання грошових зобовязань за договором позики, в якій просив повернути борг у сумі 67 000 доларів США, що підтверджується зворотнім поштовим повідомленням. Також зазначив, що в разі ігнорування цього листа він звертатиметься до суду (а.с.а.с. 16-17 том. 1).

Відповідно до даних висновку за результатами проведення судовопочеркознавчої експертизи Київського науково дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України від 26.02.2015, рукописний текст розписки від 12.04.2011 та 20.04.2011 виконаний самою ОСОБА_2, встановити чи виконано підпис від імені ОСОБА_3, що міститься в нижній частині розписки, датовано 20.04.2011, ОСОБА_2, не виявилось можливим (а.с.а.с.161-166 том. 1).

Статті 10, 60 ЦПК України, передбачають, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до змісту ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Ст. 1047 ЦК України визначено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

Згідно з ч. 2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно зі ст. 1051 ЦК України, позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Сторони уклали договір позики, на підтвердження якого представлені розписки від 12.04.2011 та 20.04.2011 позичальника, однак в розписках не зазначено повне прізвище, імя та по батькові позичальника та її адресу місця проживання. Крім того, в розписці від 12.04.2011 відсутній підпис позичальника.

В розписках, наданих суду, позичальником зазначено ОСОБА_3, однак в якості відповідача зазначено ОСОБА_2.

З урахування зазначеного вище, того, що сторони при написанні розписок не дотримались істотних умов при укладенні договору, в судовому засіданні не доведено, що відповідач є позичальником, суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні позову.

На підставі ст. ст. 207, 525, 526, 610, 612, 625, 1046, 1047, 1049, 1050 ЦК України, керуючись ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214, 215, 218, 224-226 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

ОСОБА_1 в позові до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Подільський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня, наступного після проголошення рішення.

Суддя ОСОБА_13