Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/3362/15-ц
Провадження №: 2/332/1161/15
27 серпня 2015 р. Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючий суддя Шалпегіна О.Л.
при секретарі Чухрай М.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщені суду у м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.
У позовній заяві зазначено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано заочним рішенням суду від 23.09.2014 р. Від шлюбу в них 05.08.2013 р. народилась дитина син ОСОБА_3, який мешкає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. ОСОБА_2 мешкає окремо, після розірвання шлюбу перестав надавати у добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання дитини. Син народився завчасно, тому потребує посиленого догляду, постійних медичних обстежень. Стан здоровя відповідача є задовільним, останній працює неофіційно, інших утриманців немає, тому має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання і розвиток дитини.
Посилаючись на наведені обставини, позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 1200 грн., щомісяця, до досягнення дитиною повноліття.
Позивач до судового засідання не зявилась, про слухання справи була повідомлена у встановленому законом порядку. Надала суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач, повідомлений про час і місце судового розгляду належним чином, повторно в судове засідання не зявився, не повідомивши про причини неявки. Від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, тому суд за згодою позивача вважає можливим вирішити справу за правилами ч. 1 ст. 224 ЦПК України за відсутності відповідача, на підставі наявних у ній даних і доказів, з ухваленням заочного рішення.
Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд встановив наступне.
Сторони з 05.04.2013 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано заочним рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 23.09.2014 р. (а.с. 4).
Відповідно до копії свідоцтва про народження серії 1-ЖС № 235170, виданого Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, сторони мають неповнолітню дитину ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, актовий запис № 393 (а.с. 5).
Відповідно до Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-X11) дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість, вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження.
Обов'язок батьків по утримуванню дітей до досягнення ними повноліття закріплений ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 Сімейного кодексу України. У випадку ухилення батьків від виконання цього обов'язку, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частині від доходу його матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України).
Відповідач на теперішній час не надає матеріальної допомоги на утримання сина, дитина знаходиться на утриманні матері.
Передбачених законом підстав для звільнення ОСОБА_2 від обовязку утримання неповнолітньої дитини судом не встановлено. Домовленості між батьками щодо порядку та способу утримання доньки не досягнуто.
Оцінивши надані по справі докази, суд дійшов висновку, що відповідач добровільно не виконує передбачені сімейним законодавством батьківські обовязки з утримання неповнолітньої дитини, чим порушує її право на достатній рівень життя.
З урахуванням викладеного, позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини, суд визнає обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.
Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст.ст. 182, 184 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.
Згідно з розясненнями, що містяться у абз. 3 п. 17 Постанови пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Позивач в обґрунтування заявленого позову зазначила, що відповідач офіційно не працює, інших утриманців немає, стан його здоровя є задовільним.
З позовної заяви вбачається, що неповнолітній ОСОБА_4 потребує посиленого догляду, постійних медичних обстежень. Але, позивачем на підтвердження вказаних фактів не надано суду жодного документа, що свідчив би про незадовільний стан здоровя дитини. Клопотань про витребування доказів ОСОБА_1 також заявлено не було.
Враховуючи викладене, суд визначає розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача у твердій грошові сумі - 650 грн. на місяць. Вказана сума не є меншою мінімального розміру, передбаченого ч. 2 ст. 182 СК України, оскільки прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» становить 1032 грн., а 30 % від нього становить 1286х30:100=385,80 грн.
На підставі наведеного, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.
Вимогами ч. 1 ст. 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до штампу Заводського районного суду м. Запоріжжя, позивач пред'явила позов до суду 04.08.2015 р., тому аліменти на утримання дитини підлягають стягненню з відповідача, починаючи з вказаної дати.
Відповідно до вимог статті 5 Закону України «Про судовий збір» та положень ст. 88 ЦПК України, позивач звільнений від сплати судового збору при звернені з даним позовом до суду, тому з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243,60 грн.
Рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дитини за один місяць згідно з положеннями ст. 367 ЦПК України підлягає негайному виконанню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 212-215 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти у розмірі 650 (шістсот пятдесят) грн. на утримання дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь матері дитини ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, щомісяця, починаючи з 04.08.2015 року, до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у сумі 243,60 грн.

У задоволені решти позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Рішення суду в частині стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини за один місяць підлягає негайному виконанню.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення відповідачем може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Заводський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.Л.Шалпегіна