АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/3517/15 Справа № 188/487/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - Бурда П. О. Доповідач - Каратаєва Л.О.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Каратаєвої Л.О.

суддів: - Кочкової Н.О., Григорченка Е.І.

за участю секретаря - Левцунова І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія" в особі Міжобласної дирекції "Дніпро" приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія" на рішення Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 26 травня 2014 року по справі за позовом Приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія" в особі Міжобласної дирекції "Дніпро" приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія" до ОСОБА_4 про відшкодування збитків в порядку регресу,-

в с т а н о в и л а:

Рішенням Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 26 травня 2014 року у задоволені позовних вимог ПАТ "Українська пожежно-страхова компанія" до ОСОБА_4 про відшкодування збитків в порядку регресу відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, ПАТ "Українська пожежно-страхова компанія" подало апеляційну скаргу, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, котрим суд виконав всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, прийняте на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 214 ЦПК України передбачено, що при прийнятті рішення суд вирішує, зокрема, питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги та якими доказами це підтверджується, чи є інші фактичні дані, що мають значення для вирішення справи та докази, що їх підтверджують.

Вказані вимоги ЦПК України суд першої інстанції не врахував.

Відповідно до п.3, 4 ч.1 ст.309 ЦПК підставами для скасування рішення суду першої інстанції ї ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права.

Як вбачається з матеріалів справи, 30.12.2010 року на автодорозі Петропавлівка - Сонцево - Богданівка ОСОБА_4, керуючи автомобілем "OPEL VECTRA", державний номер НОМЕР_1, порушив вимоги Правил дорожнього руху, внаслідок чого відбулося зіткнення з автомобілем "SKODA SUPER B", державний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_5

Дані обставини підтверджується постановою Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 19.01.2011року (а.с.7).

В результаті ДТП автомобіль SKODA SUPER B державний номерний знак НОМЕР_2, який належить ОСОБА_6, отримав механічні пошкодження, що підтверджується довідкою відділення Державної автомобільної інспекції з обслуговування адміністративної території Петропавлівського району (а.с.12) та висновком № 013 експертного товарознавчого дослідження від 24.01.2011 року (а.с.14-25).

Автомобіль "SKODA SUPER B" застраховано в ПАТ "Українська пожежно-страхова компанія", про що свідчить договір страхування РК № 091/002/000075 (а.с.4-6). Згідно умов договору, на підставі заяви ОСОБА_6 (а.с.3), страхового акту (а.с.26), розрахунку суми виплати страхового відшкодування (а.с.27), висновку № 013 експертного автотоварознавчого дослідження від 24.01.2011р. (а.с.14-25), позивач ПрАТ "УПСК" здійснила виплату страхового відшкодування ОСОБА_6 в сумі 35752,96 грн., що підтверджується копією платіжного доручення № 420 від 05.05.2011р. (а.с.28).

Як зазначає апелянт цивільно-правова відповідальність ОСОБА_4 на момент ДТП була застрахована згідно з полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у ПрАТ "СК "Енергорезерв", поліс ОСЦПВВНТЗ № ВЕ/0220727. ПрАТ "СК "Енергорезерв" здійснила виплату страхового відшкодування в порядку регресу, в рамках ліміту по полісу (25500.00 грн.) за мінусом встановленої франшизи (510,00 грн.). Таким чином, виплата склала 24990,00 грн. та була здійснена 08.01.2014 року. Розмір збитків, які повинен відшкодувати відповідач, становить різницю між виплаченою сумою ПрАТ "СК "Енергорезерв" та сумою, яку ПрАТ "УПСК" виплатила потерпілій стороні у ДТП ОСОБА_6 і складає 10762 грн. 96 коп.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову, виходив з того, що відшкодування повинно здійснюватися в порядку суброгації, оскільки в такому разі потерпілий передає свої права позивачеві на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав, а у випадку регресу одне зобов'язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. Для суброгації відповідно до ст.. 993 ЦК і ст..27 Закону України "Про страхування" встановлено особливий правовий режим. При суброгації перебіг строку позовної давності починає обчислюватися з моменту виникнення страхового випадку. Тому до правовідносин, що склалися між сторонами було застосовано ст. 257 ЦК України, відповідно до якої загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки та саме з цих підстав відмовлено у задоволенні позову.

Проте, колегія суддів з такими висновками суду першої інстанції не погоджується. Оскільки згідно із ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до п. 26 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 01.03.2013 року № 4 "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" (далі - Постанови), до страховика (МТСБУ), який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Сума страхового відшкодування підлягає стягненню з особи, відповідальної за завдані збитки, відповідно до правил статті 993 ЦК.

При цьому регрес регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема, ст.. 1191 ЦК), а також ст. 38 Закону № 1961-IV. При регресі строк позовної давності починає діяти з того моменту, коли страховик виплатив страхове відшкодування. Розмір страхового відшкодування визначається за правилами, встановленими у договорі страхування.

Однак, за умови наявності страхового випадку доведеності провини відповідача та правового обгрунтування позовних вимог, колегія суддів позбавлена можливості ухвалити рішення про задоволення позовних вимог, оскільки до участі у справі не залучено ПрАТ "СК "Енергорезерв", яке здійснило виплату страхового відшкодування та відсутні докази виплати самого відшкодування.

Відповідно до вимог ст..ст.10, 60 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається в обгрунтування своїх вимог або заперечень. Вказані вимоги закону апелянтом не виконано.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги та зміни рішення суду першої інстанції в частині обгрунтування з виключенням посилання на відшкодування шкоди в порядку суброгації та пропуск строку позовної давності. В решті рішення залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія" в особі Міжобласної дирекції "Дніпро" приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія" задовольнити частково.

Рішення Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 26 травня 2014 року в частині обґрунтування відмови у задоволенні позовних Приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія" в особі Міжобласної дирекції "Дніпро" приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія" до ОСОБА_4 про відшкодування збитків в порядку регресу, змінити відповідно до цього рішення.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, протягом двадцяти днів може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді: