Справа № 191/1780/15-ц
Провадження № 2/191/904/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2015 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Твердохліб А. В.

за участю секретаря Яришевої Н. В.

розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове Дніпропетровської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, територіальної громади в особі ОСОБА_3 міської ради Дніпропетровської області про визнання недійним договору оренди земельної ділянки та скасування державної реєстрації договору оренди земельної ділянки,-

ВСТАНОВИВ:

25. 05. 2015 року позивач звернувся до суду із вищевказаною позовною заявою, під час розгляду якої свої позовні вимоги уточнив, обґрунтовуючи їх тим, що 14. 02. 2012 року між ним та Приватним багатопрофільним підприємством фірмою «ВАЛ» укладено договір купівлі-продажу нежитлових будівель, які складаються також із ново забудови К-1, л-1, огорожі №2, розташованих за адресою: Дніпропетровська область, м. Синельникове, провулок Титановий, 4, зареєстрований в реєстрі №498 згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 12. 09. 2014 року.

Земельна ділянка, на якій розташовані вказані споруди, розміром 1,0850 га і яка знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, м. Синельникове, провулок Титановий, 4, була надана у постійне користування Приватному багатопрофільному підприємству фірмі «ВАЛ» на підставі рішення виконкому ОСОБА_3 міської ради народних депутатів Синельниківського району Дніпропетровської області від 21. 12. 1990 року №571 та від 05. 02. 1991 року №40.

25. 04. 1995 року Приватним багатопрофільним підприємством фірмою «ВАЛ» отримано державний акт на право постійного користування землею серії ДП СВ №0025. Вказана земельна ділянка складається з двох окремих ділянок, а саме: ділянка №1 площею0,9596 га те ділянка №2 площею 0,1254 га. Новозабудови К-1, Л-1 та огорожа №2 знаходяться на земельній ділянці №2, площа якої становить 0,1254 га.

14. 05. 2015 року ОСОБА_1 звернувся із заявою (реєстраційний номер ЗВ-015) до державного кадастрового реєстратора Управління Держземагенства у ОСОБА_3 районі Дніпропетровської області щодо реєстрації земельної ділянки №2, площею 0,1254 га, розташованою за адресою: Дніпропетровська область, м. Синельникове, провулок Титановий, але йому відмовлено у внесенні відомостей (змін) до державного земельного кадастру з підстави перетину з земельною ділянкою :01:558:0019, площа співпадає на 97,3554 (0,1230 га), про що державним кадастровим реєстратором ОСОБА_4 було винесено рішення №РВ-015 про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до державного земельного кадастру від 14. 05. 2015 року.

Після цього позивачу стало відомо, що рішенням ОСОБА_3 міської ради Дніпропетровської області пятого скликання сорок пятої сесії від 26. 03. 2010 року №712-45/V приватному підприємця ОСОБА_2 21. 09. 2010 року надана в оренду на підставі договору №20 строком на 45 років земельна ділянка, кадастровий номер :01:558:0019, загальною площею 2,1455 га для будівництва виробничих та складських приміщень за рахунок інших відкритих земель, не наданих у власність або користування. Зазначений договір зареєстровано у ОСОБА_3 структурному підрозділі Державного земельного кадастру, про що у державному реєстрі земель вчинено запис від 21. 09. 2010 року за №20.

Таким чином, земельна ділянка, розміром 0,1254 га, яка надійшла в постійне користування Приватному багатопрофільному підприємству фірмі «ВАЛ» частково перетинається з земельною ділянкою наданою в оренду приватному підприємцю ОСОБА_2, а саме: площа співпадає на 97,3554% (0,1230 га).

З урахуванням ч. 2 ст. 152, ч. 1 ст. 155, ст. 158 ЗК України, позивач просить суд визнати недійсним договір №20 оренди земельної ділянки кадастровий номер :01:558:0019, площею 2,1455 га, строком на 45 років для будівництва виробничих та складських приміщень, укладений між ОСОБА_3 міською радою Дніпропетровської області та підприємцем ОСОБА_2, скасувавши його державну реєстрацію.

Представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_5 до початку розгляду справи надав суду заяву в якій зазначив, що уточнені позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_6 у судове засідання не зявилася, однак до початку його проведення надала суду заяву про визнання позову та можливість розгляду справи за її відсутності.

Від відповідача ОСОБА_3 міської ради Дніпропетровської області надано суду заяву про розгляд справи без участі представника.

Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 Земельного кодексу України (станом на 17. 08. 2010 року) громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

В матеріалах справи знаходиться копія рішення ОСОБА_3 міської ради народних депутатів від 21. 12. 1990 року №571, відповідно до якого малому підприємству «Вал» надано дозвіл на придбання приміщення, що раніше було відділенням профілактичної дезінфекції по вул. Петровського, №10 та приміщення АТП тресту «Павлоградсільбуд». За вказаними приміщеннями закріплено земельні ділянки, в раніше відведених межах в користування (а. с. 11).

Згідно рішення ОСОБА_3 міської ради народних депутатів Дніпропетровської області від 05. 02. 1991 року №40 здійснено розмежування землекористувань між малим підприємством «Вал» та виробничим кооперативом «Титан», розташованих в західній промисловій зоні м. Синельникове (а. с. 12)

На підставі зазначених вище рішень міської ради від 21. 12. 1990 року №571 та від 05. 02. 1991 року №40, приватному багатопрофільному підприємству фірмі «Вал» видано 28. 04. 1995 року Державний акт на право постійного користування земельною ділянкою для цільового призначення, площею 1,0850 гектарів в межах згідно з планом землекористування (а. с. 13-19).

Пунктами 2, 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Державний земельний кадастр» від 07. 07. 2011 року встановлено, що у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі.

14. 02. 2014 року між приватним багатопрофільним підприємством фірмою «Вал», в особі ліквідатора діючого на підставі наказу №1 від 14. 07. 2010 року ОСОБА_7 (продавцем), та ОСОБА_5, який діяв на підставі довіреності від імені ОСОБА_1 (покупцем), укладено договір купівлі-продажу нежилих будівель, розташованих за адресою: Дніпропетровська область, м. Синельникове, провулок Титановий, буд. 4, який посвідчено приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_8, зареєстровано в реєстрі за №498.

Відповідно до ч. 2 ст. 120 Земельного кодексу України (в редакції, що діяла станом на 14. 02. 2014 року), якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Після звернення ОСОБА_1 до Держземагенства у ОСОБА_3 районі Дніпропетровської області із заявою про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру, йому Державним реєстратором ОСОБА_4 14. 05. 2015 року відмовлено у вчиненні таких дій, в звязку із перетином на 97,3554% земельної ділянки наданої йому у постійне користування - земельною ділянкою :01:558:0019, що підтверджено викопіюванням з кадастрової карти (плану) (а. с. 23-24).

Позивачем також надано суду копію рішення ОСОБА_3 міської ради Дніпропетровської області від 26. 03. 2010 року №712-45/V, згідно якого підприємцю ОСОБА_2 надано в оренду на 45 років земельну ділянку, загальною площею 2,1455 га для будівництва виробничих та складських приміщень, за рахунок інших відкритих земель, не наданих у власність або користування (категорія земель землі промисловості, транспорту, звязку, енергетики, оборони та іншого призначення).

З метою реалізації вказаного вище рішення міської ради, між ОСОБА_3 міською радою Дніпропетровської області (орендодавцем) та підприємцем ОСОБА_9 (орендарем) укладено договір оренди земельної ділянки (кадастровий номер :01:558:0019), площею 2,1455 га, строком на 45 років, зареєстрований у ОСОБА_3 структурному підрозділі центру Державного земельного кадастру від 21. 09. 2010 року, а також підписано між сторонами акт-прийому передачі даної земельної ділянки (а. с. 26-33).

Згідно ч. 5 ст. 116 Земельного кодексу України (станом на 17. 08. 2010 року) встановлено, що надання у користування земельної ділянки, що перебуває у власності або у користуванні, провадиться лише після вилучення

(викупу) її в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Однак, відповідач не надала суду документів, які б підтвердили здійснення такого вилучення (викупу) спірної земельної ділянки.

Відповідно до ч. 1 ст. 155 Земельного кодексу України, у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Таким чином, суд дійшов до висновку про те, що після отримання 28. 04. 1995 року приватним багатопрофільним підприємством фірмою «Вал» права постійного користування земельною ділянкою, 26. 03. 2010 року органом місцевого самоврядування ОСОБА_3 міською радою Дніпропетровської області прийнято рішення про надання в оренду іншій особі, тобто відповідачу, земельної ділянки, яка є безпосередньою частиною землі, наданої у постійне користування позивачу, що порушує його право на дане нерухоме майно.

Відповідно до ч. 3 ст. 215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

З огляду на викладене вище, суд вважає за необхідне визнати недійним та скасувати державну реєстрацію договору №20 оренди земельної ділянки, укладеного між ОСОБА_3 міською радою Дніпропетровської області та підприємцем ОСОБА_2 (кадастровий номер :01:558:0019), площею 2,1455 га, строком на 45 років для будівництва виробничих та складських приміщень, за рахунок інших відкритих земель, оскільки остання перетинає на 97,3554% земельну ділянку надану раніше в постійне користування іншій особі ОСОБА_1.

На підставі викладеного, ч. 2 ст. 120, ч. 1 ст. 155, ч. ч. 1. 5 ст. 116 Земельного кодексу України, ч. 3 ст. 215 ЦК України, п. п. 2, 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Державний земельний кадастр» від 07. 07. 2011 року, керуючись ст. ст. 3, 10, 11, 60, 88, 130, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати недійсним договір №20 оренди земельної ділянки, кадастровий номер :01:558:0019, площею 2,1455 га, строком на 45 років для будівництва виробничих та складських приміщень, за рахунок інших відкритих земель, не наданих у власність або користування, укладений між ОСОБА_3 міською радою Дніпропетровської області та підприємцем ОСОБА_2, зареєстрований у ОСОБА_3 структурному підрозділі центру Державного земельного кадастру, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 21 вересня 2010 року за №20, та скасувати його державну реєстрацію.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні під час проголошення рішення - протягом десяти днів з дня отримання копії рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: ОСОБА_10