Справа № 570/1930/15-ц
Номер провадження 2/570/898/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2015 року

Рівненський районний суд Рівненської області в особі:

судді Красовського О.О.

при секретарі Птюшинська І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення права власності на спадкове майно, -

в с т а н о в и в :

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що є спадкоємцем майна за заповітом після смерті матері - ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2. Після її смерті відкрилась спадщина, в тому числі й на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2. Позивачу разом з двома рідними братами ОСОБА_4 та ОСОБА_5 належить кожному по 1/3 частині даного житлового будинку згідно заповіту, складеного ОСОБА_3. ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_4. 05.03.2014 року ОСОБА_4 склав на ім'я позивача заповіт, згідно якого заповів йому свою 1/3 частину житлового будинку по АДРЕСА_2. У видачі свідоцтва про право на спадщину позивачу було відмовлено, оскільки за спадкодавцем ОСОБА_4 не було зареєстровано право власності на 1/3 частину спадкового майна після смерті матері ОСОБА_3. За даних обставин позивач звернувся до суду з позовом та просить суд його задоволити, визнавши за ним право власності на майно в порядку спадкування за заповітом.

Позивач не з'явився в судове засідання. Згідно до поданої заяви позов підтримує та просить справу розглядати без його участі. В разі неявки відповідача не заперечує щодо можливості проведення заочного розгляду справи.

Відповідачка не з'явилася в судове засідання. Згідно до поданої заяви позов визнає та просить справу розглядати без її участі.

Судом приймається до уваги, що за положеннями частини 3 статті 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки. Тому суд вважає за можливе застосувати положення ЦПК України щодо можливості розгляду справи без участі сторін, які не з'явилися. Суд вважає, що по справі є можливість ухвалити судове рішення на підставі наявних доказів.

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Як встановлено в судовому засіданні, позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем майна за заповітом після смерті матері - ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2. Після її смерті відкрилась спадщина, в тому числі й на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2

Позивачу разом з двома рідними братами - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 належить кожному по 1/3 частині даного житлового будинку згідно заповіту, складеного ОСОБА_3.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_4, який 05.03.2014 року склав на ім'я позивача заповіт, згідно до якого заповів йому свою 1/3 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що по АДРЕСА_2

У видачі свідоцтва про право на спадщину позивачу було відмовлено, оскільки за спадкодавцем ОСОБА_4 не було зареєстровано право власності на 1/3 частину спадкового майна після смерті матері ОСОБА_3.

За життя ОСОБА_4 було отримано свідоцтво про право на спадщину згідно заповіту, посвідченого Грушвицькою сільською радою Рівненського району Рівненської області 07.11.2000 р., зареєстрованого у реєстрі за №72, складеного від імені ОСОБА_3 (яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2). Зі змісту даного свідоцтва вбачається, що воно було видано ОСОБА_4 та ОСОБА_1, на підставі якого вони мають право на спадщину, яка складається із житлового будинку по АДРЕСА_2, кожному з них належить по 1/3 частині даного житлового будинку.

У відповідності до ч.1 ст. 1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов'язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія).

Відповідно до Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, встановлено:

4.18. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус вимагає, крім правовстановлюючого документа, витяг з Реєстру прав власності. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Згідно ч. 1 ст. 1267 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Спадкодавець ОСОБА_4 вчасно прийняв спадщину після смерті спадкодавиці ОСОБА_3, про що стверджують наявні письмові докази: копія свідоцтва про прийняття спадщини.

Позивач є спадкоємцем майна за заповітом. На даний час спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_4 є його дружина - ОСОБА_2. Проти задоволення заявленого позову вона не заперечує.

Відповідно до ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Частина 1 ст.1297 встановлює, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Стаття 1299 проголошує, що якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобов'язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна. Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна.

Проте оформити свої спадкові права в нотаріальному порядку позивач не має можливості з причини відсутності реєстрації права власності на нерухоме майно безпосередньо за спадкодавцем, а тому вимушений звертатися до суду з цим позовом про визнання за собою права власності на спадкове майно.

Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Єдиним способом оформити власність на успадковане майно є звернення за захистом свого права до суду. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України. Пунктом 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Зважаючи на наведене суд вважає, що заявлений позов є обґрунтованим та доведеним, а тому підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, 88, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення права власності на спадкове майно - задоволити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканцем АДРЕСА_1; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1), як спадкоємцем за заповітом, право власності на 1/3 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_2, належну ОСОБА_4 (помер ІНФОРМАЦІЯ_3) на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого Рівненською районною державною нотаріальною конторою 05.11.2010 року за реєстровим номером № 2-1494, який успадкував це майно після смерті ОСОБА_3 (померла ІНФОРМАЦІЯ_2.).

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський районний суд Рівненської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Красовський О.О.