Справа № 348/2784/14-ц
Провадження № 22-ц/779/988/2015
Головуючий у 1 інстанції Грещук Р.П. Р. П.
Суддя-доповідач Фединяк В.Д.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2015 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого- судді Фединяка В.Д.

суддів: Горблянського Я.Д.,Матківського Р.Й.

секретаря Капущак С.В.

з участю представників: ОСОБА_2 - ОСОБА_3;

ОСОБА_4 і ОСОБА_5- ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом представника ОСОБА_2 - ОСОБА_7 до ОСОБА_4 і ОСОБА_5 про визнання домоволодіння та коштів на депозитному рахунку в банку спільною сумісною власністю і визнання права власності на ? частину вказаного майна, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Надвірнянського районного суду від 02 квітня 2015 року, -

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2014 року представник ОСОБА_2 - ОСОБА_7 звернулась в суд з указаним позовом із врахуванням збільшених вимог, зазначала, що ОСОБА_2 та ОСОБА_8 з листопада 1998 року проживали однією сім'єю та мали спільний побут. 24 вересня 2003 року ОСОБА_2 із ОСОБА_8 зареєстрували шлюб. За час спільного проживання в інтересах сім'ї вони 16 травня 2000 року купили домоволодіння в с. Навизів Надвірнянського району Івано-Франківської області, вартість якого впродовж 2000 - 2014 років істотно збільшилось. Крім цього, ними внесено на депозитний рахунок банку кошти в розмірі 5617,98 доларів США. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_8 помер. Посилаючись на те, що вищевказане майно набуто за спільні кошти за час перебування у фактичних шлюбних відносинах та зареєстрованому шлюбі, зазначене майно оформлене на спадкодавця, просила визнати спірне майно спільною сумісною власністю та визнати за ОСОБА_2 право власності на ? частину домоволодіння в с. Навизів Надвірнянського району Івано-Франківської області та право власності на ? частину коштів в розмірі 5617,98 доларів США, які знаходяться на депозитному рахунку в банку.

Рішенням Надвірнянського районного суду від 02 квітня 2015 року позов задоволено частково. Визнано грошові кошти, які знаходяться на депозитних рахунках від 02.07.2014 року, договір - SAMDN 1722, рахунок - НОМЕР_1, поточна сума станом на 04.11.2014 року 766,48 доларів США, договір - SAMDN 1721, рахунок - НОМЕР_2, поточна сума станом на 04.11.2014 року 4821,50 доларів США спільною сумісною власністю ОСОБА_9 та ОСОБА_2 та визнано право власності за ОСОБА_2 на ? частину зазначених грошових коштів. В решті позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 ставиться питання про скасування оскаржуваного рішення суду в частині відмови у задоволенні з ухваленням нового рішення про задоволення позову в повному обсязі, вказуючи на те, що суд неповно з'ясував обставини справи, дав неправильну оцінку поданим доказам, допустив порушення норм матеріального і процесуального права й ухвалив в цій частині незаконне рішення. На думку представника апелянта, суд не врахував того, що на час купівлі спірного домоволодіння, тобто станом на 16 травня 2000 року, ОСОБА_2 проживала спільно з ОСОБА_8, вартість спірного майна значно збільшилась за рахунок коштів останньої, тому це майно є спільною сумісною власністю вказаних осіб.

У судовому засіданні ОСОБА_3 підтримав доводи апеляційної скарги, просить задовольнити цю скаргу.

ОСОБА_6 вважає оскаржуване рішення суду законним та обґрунтованим і просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи та перевіривши відповідно до ст. 303 ЦПК України наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги з таких підстав.

Відмовляючи ОСОБА_2 в частині позову про визнання спільною сумісною власністю домоволодіння в с. Навизів Надвірнянського району Івано-Франківської області та визнання за нею право власності на ? частину цього домоволодіння, суд першої інстанції виходив з того, що зазначене майно ОСОБА_8 самостійно придбав 16.05.2000 року, так як на час придбання вказаного майна позивачка перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_10 і нею не подано доказів про понесення затрат на ремонт спірного будинку внаслідок чого вартість цього майна істотно збільшилась.

Висновок суду відповідає вимогам закону і матеріалам справи.

Відповідно до п. 1 розділу VII Прикінцевих положень Сімейного кодексу України цей Кодекс набуває чинності одночасно з набуттям чинності Цивільним кодексом України, тобто з 1 січня 2004 року, й до сімейних відносин, які вже існували на зазначену дату, норми СК України застосовуються в частині лише тих прав і обов'язків, що виникли після набуття ним чинності. Ці права і обов'язки, визначаються на підставах, передбачених СК України, у тому числі й положеннями ч. 1 ст. 74 цього Кодексу.

В зв'язку з наведеним, під час вирішення позову про визнання права власності на майно, набуте чоловіком та жінкою під час спільного проживання без укладення шлюбу, слід враховувати час виникнення таких відносин.

У випадку, коли такі відносини виникли до 1 січня 2004 року, тобто до набуття чинності СК України, спільною сумісною власністю є майно нажите подружжям за час шлюбу (ст. 16 Закону "Про власність", ст. 22 КпШС України), майно, придбане внаслідок спільної праці членів сім'ї, або майно, придбане внаслідок спільної праці громадян, що об'єдналися для спільної діяльності, коли укладеною між ними письмовою угодою визначено, що воно є спільною сумісною власністю (п. 1 ст. 17, ст. 18, п. 2 ст. 17 Закону України "Про власність"), тощо.

В інших випадках спільна власність громадян є частковою. Якщо розмір часток у такій власності не був визначений і учасники спільної власності під час придбання майна не виходили з рівності їх часток, розмір частки кожного з них визначається ступенем його участі працею й коштами у створені спільної власності, що викладено в роз'ясненні п. 5 постанови N 20 Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності".

Нормами Кодексу про шлюб та сім'ю України, який був чинним на момент виникнення спірних правовідносин (травень 2000 року), не передбачено можливості визнання факту спільного проживання без реєстрації шлюбу як підставу для визнання набутого майна спільною сумісною власністю.

Судом встановлено, що згідно договору купівлі - продажу житлового приміщення від 16 травня 2000 року ОСОБА_11 продала, а ОСОБА_8 купив домоволодіння в с. Навизів Надвірнянського району Івано-Франківської області. Вартість зазначеного домоволодіння становила 16796 грн.(а.с.6).

Крім того, суд правильно врахував, що перебування позивачки у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_10 до 24 квітня 2003 року унеможливлює визнання факту перебування ОСОБА_2 з спадкодавцем ОСОБА_8 у фактичних шлюбних відносинах, адже зареєстрований в передбаченому законом порядку шлюб не розірвано.

Згідно з вимогами частин 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Крім того, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази того, що спірне нерухоме майно придбано за спільні кошти позивача та відповідача, тому підстави для задоволення позову відсутні.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду викладених в оскаржуваному рішенні, тому не можуть бути підставою для скасування справедливого і по суті правильного рішення суду лише з одних формальних міркувань.

Колегія суддів вважає оскаржуване рішення по правильним і таким, що ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права. Підстав для скасування цього рішення, за доводами апеляційної скарги не встановлено.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 307,308,313-315,317 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 відхилити. Рішення Надвірнянського районного суду від 02 квітня 2015 року

в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з часу набрання законної сили.

Головуючий В.Д.Фединяк Судді: Я.Д.Горблянський

Р.Й.Матківський