АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/5915/15 Справа № 205/5403/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Ремез В.А.
29 грудня 2015 року м. Дніпропетровськ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі :
головуючого судді Ремеза В.А.
суддів Демченко Е.Л., Свистуновій О.В.,
за участю секретаря Синенка Є.А.
розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську
заяву ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення по справі, -
Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 14 липня 2015 року апеляційну скаргу ПАТ «ДАТ «Чорноморнафтогаз» задоволено частково, рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 9 квітня 2015 року в частині скасування наказу №25-к від 24.03.2014р. про звільнення ОСОБА_2 за п.1 ст. 36 КЗпП України, в частині поновлення ОСОБА_2 на роботі в ПАТ «ДАТ «Чорноморнафтогаз» на посаді начальника відділу кредитування управління інвестицій та кредитування апарату управління, та в частині стягнення з ПАТ «ДАТ «Чорноморнафтогаз» на користь ОСОБА_2 середнього заробітку за час вимушеного прогулу в розмірі 101 830,35грн. скасоване, і в цій частині ухвалене нове рішення про відмову ОСОБА_2 у задоволенні цих вимог у зв'язку з пропуском строку позовної давності та в частині стягнення з ПАТ «ДАТ «Чорноморнафтогаз» на користь ОСОБА_2 коштів в рахунок відшкодування моральної шкоди змінити зменшивши стягнуту суму з 2 000грн., до 500грн., та вважати, що всього сума коштів, що підлягає стягненню на користь ОСОБА_2 замість 111 722,60грн. складає 8 392грн. 25коп. В решті рішення суду залишене без змін.

23 листопада 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, посилаючись на те, що при ухваленні рішення про задоволення його позовних вимог не було вирішено питання щодо стягання з відповідача на його користь компенсацію за невикористану відпустку за 5 календарних днів в сумі 1 919,78 грн.

У відповідності до п. 1, ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може ухвалити додаткове рішення, стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, звернувшись до суду з позовом за захистом порушеного права, позивач також просив стягнути з відповідача компенсацію за невикористану відпустку за 5 календарних днів в сумі 1 919,78 грн.

Відповідно до вимог ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Згідно розрахунку, наданого позивачем по справі, під час його звільнення відповідач не виплатив на користь позивача компенсацію за невикористану щорічну відпустку яка складає 383,96грн. * на 5 днів, що складає 1 919,78грн.

Судом першої інстанції позивачу в задоволенні позовних вимог в цій частині було відмовлено з тієї підстави, що позивач підлягає поновленню на роботі, а тому він не позбавлений можливості скористатись правом на щорічну відпустку.

Рішенням апеляційного суду від 14.07.2015р. апеляційну скаргу ПАТ «ДАТ «Чорноморнафтогаз» задоволено частково, рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 9 квітня 2015 року в частині скасування наказу №25-к від 24.03.2014р. про звільнення ОСОБА_2 за п.1 ст. 36 КЗпП України, в частині поновлення ОСОБА_2 на роботі в ПАТ «ДАТ «Чорноморнафтогаз» на посаді начальника відділу кредитування управління інвестицій та кредитування апарату управління, та в частині стягнення з ПАТ «ДАТ «Чорноморнафтогаз» на користь ОСОБА_2 середнього заробітку за час вимушеного прогулу в розмірі 101 830,35грн. скасоване, і в цій частині ухвалене нове рішення про відмову ОСОБА_2 у задоволенні цих вимог у зв'язку з пропуском строку позовної давності.

Проте при ухваленні вказаного рішення не було вирішено питання про стягнення з відповідача на користь позивача компенсації за невикористану відпустку за 5 календарних днів в сумі 1 919,78 грн.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що заява позивача про ухвалення додаткового рішення підлягає задоволенню, і з відповідача на користь позивача підлягає стягненню вказана компенсація, оскільки відповідач при звільненні позивача з роботи не виплатив позивачу компенсації в порядку, встановленому ст. 116 КЗпП України

Керуючись ст. 220 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Заяву ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_2 до ПАТ «ДАТ «Чорноморнафтогаз» про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації за невикористану щорічну відпустку, середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу та моральної шкоди задовольнити.

Стягнути з ПАТ «ДАТ «Чорноморнафтогаз» на користь ОСОБА_2 компенсацію за невикористану відпустку за 5 календарних днів в сумі 1 919,78грн.

Додаткове рішення апеляційного суду вступає в силу з моменту проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Судді