Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.05.2015 Справа №607/3914/15-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі

головуючого судді Процько Я.В.,

при секретарі Зубко О.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Тернополі справу за позовом державного вищого навчального закладу «Тернопільський державний медичний університет імені І.Я. Горбачевського Міністерства охорони здоров'я України» до ОСОБА_2 про стягнення коштів за навчання, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач Державний вищий навчальний заклад «Тернопільський державний медичний університет імені І.Я. Горбачевського МОЗ України» (далі - ДВНЗ «Тернопільський державний медичний університет імені І.Я.Горбачевського МОЗ України» ) звернувся в суд із позовом до відповідачки ОСОБА_2 про стягнення 76'577,65 грн. за навчання. В обґрунтування вказаних вимог зазначає, що 29 липня 2004 року на навчання до ДВНЗ «Тернопільський державний медичний університет імені І.Я.Горбачевського» на бюджетну форму, зараховано ОСОБА_2 та 31 серпня 2006 року з нею укладено угоду № 06120 про підготовку фахівця з вищою освітою згідно з навчальними планами та програмами і вимогами кваліфікаційних характеристик. Відповідач згідно умов даної угоди зобов'язувалася прибути після закінчення навчання за місцем направлення і відпрацювати там не менше трьох років, а у разі відмови - відшкодувати відповідно до державного або місцевого бюджетів вартість навчання в установленому порядку. Після закінчення навчання та згідно протоколу засідання комісії від 25 лютого 2010 року ОСОБА_2 була направлена на роботу лікаря загальної практики-сімейного лікаря у Купільську ДЛ, Волочиського району, Хмельницької ОУОЗ. Однак у встановлений строк вона не прибула за місцем направлення чим порушила свої обов'язки перед державою. Відповідно до розрахунку фактичних затрат на навчання одного студента медичного факультету Тернопільського державного медичного університету імені І.Я. Горбачевського МОЗ України, вартість навчання ОСОБА_2 становила 52'324,21 грн. Крім того, згідно довідки про доходи ОСОБА_2 за період навчання у ДВНЗ «Тернопільський державний медичний університет ім. І.Я. Горбачевського МОЗ України» було виплачено 24'253,44 грн. стипендії. Ці кошти слід відшкодувати за рахунок відповідачки, вважає позивач.

У судовому засіданні представник позивача вказані вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити з мотивів, викладених у позовній заяві.

Відповідачка повторно в судове засідання не з'явилась та не надіслала на адресу суду заяви про розгляд справи за її відсутності, хоча своєчасно повідомлялась про час і місце судового розгляду, відтак, за згоди представника позивача, відповідно до ч. 4 ст. 169, ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд розглядає справу заочно, на підставі наявних в ній доказів.

Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, прийшов до переконання, що позов слід задовольнити з огляду на таке.

29 липня 2004 року до ДВНЗ «Тернопільський державний медичний університет імені І.Я.Горбачевського МОЗ України» на бюджетну форму навчання було зараховано ОСОБА_2 Вказане стверджується фотокопією навчальної картки студента.

31 серпня 2004 року між ДВНЗ «Тернопільський державний медичний університет імені І.Я.Горбачевського МОЗ України» та ОСОБА_2 укладено типову угоду про підготовку фахівця з вищою освітою.

Даною угодою передбачено, що студент зобов'язаний після закінчення навчання прибути на місце направлення і відпрацювати не менше трьох років, а у разі відмови - відшкодувати, відповідно до державного або місцевого бюджетів вартість навчання в установленому порядку.

Згідно положень ст.ст. 509, 526, 629 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), зобов'язання повинні виконуватися належним чином, в установлений строк відповідно до вказівок договору і не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язання та одностороння зміна умов договору, за винятком випадків, передбачених законом (договір є обов'язковим для виконання сторонами).

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно п.п. 1,4 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; відшкодування збитків та моральної шкоди.

У 2004 році відповідачка закінчила навчання у ДВНЗ «Тернопільський державний медичний університет імені І.Я.Горбачевського МОЗ України», про що свідчить фотокопія облікової картки випускника Тернопільського мед університету.

Як вбачається із протоколу засідання державної комісії з розподілу молодих спеціалістів Тернопільського державного медичного університету імені І.Я. Горбачевського (медичний факультет 2010 рік випуску) від 25 лютого 2010 року, ОСОБА_2 була направлена на роботу лікаря загальної практики-сімейного лікаря у Купільську ДЛ, Волочиського району, Хмельницької ОУОЗ.

Це направлення їй було вручено, що засвідчує її підпис у списку працевлаштування персонально кожного випускника медичного факультету Тернопільського державного медичного університету імені І.Я. Горбачевського, 2010 року випуску.

Однак, як встановлено у судовому засіданні, за місцем направлення вона не прибула.

Згідно п. 21 Порядку працевлаштування випускників державних вищих медичних (фармацевтичних) закладів освіти, підготовка яких здійснювалась за державним замовленням, затвердженого наказом МОЗ України від 25 грудня 1997 року, № 367, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15 квітня 1998 р. за № 246/2686, випускник повинен прибути до місця призначення у термін, визначений у направлені на роботу. Незгода випускника з рішенням комісії з працевлаштування випускників не звільняє його від обов'язку прибути на роботу за призначенням. У разі, якщо він не прибув за направленням або відмовився приступити до роботи за призначенням, чи його звільнено з ініціативи власника або уповноваженого органу за порушення трудової дисципліни або звільнено за власним бажанням протягом навчання в інтернатурі та трьох років після закінчення останньої, він зобов'язаний відшкодувати у встановленому порядку відповідно до державного або місцевого бюджетів вартість навчання та компенсувати замовникові всі витрати.

Відповідно до розрахунку фактичних затрат на навчання одного студента медичного факультету Тернопільського державного медичного університету імені І.Я. Горбачевського МОЗ України, вартість навчання ОСОБА_2 становила 52'324,21 грн.

Згідно довідки про доходи ОСОБА_2 за період навчання у ДВНЗ «Тернопільський державний медичний університет ім. І.Я. Горбачевського МОЗ України» їй було виплачено 24'253,44 стипендії.

Отож, у даному випадку має місце неналежне виконання відповідачкою умов типової угоди від 31 серпня 2004 року, що знайшло своє відображення у її неприбутті за місцем направлення на роботу. Саме тому з неї слід стягнути кошти, витрачені на її навчання та суму виплаченої стипендії, що разом складає 76'577,65 (52'324,21 + 24'253,44 = 76'577,65) грн.

Також з ОСОБА_2 в користь ДВНЗ «Тернопільський державний медичний університет імені І.Я.Горбачевського МОЗ України», відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, слід стягнути 765,78 грн. судового збору, сплаченого ним при зверненні до суду з позовом.

Керуючись ст.ст. 509, 526, 610, 611, 629 ЦК України, ст.ст. 10, 60, 209, 212-215, 218, 223, 224 - 226, 296 ЦПК України, Порядком працевлаштування випускників державних вищих медичних (фармацевтичних) закладів освіти, підготовка яких здійснювалась за державним замовленням, затвердженим наказом МОЗ України від 25 грудня 1997 року, № 367, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 15 квітня 1998 р. за № 246/2686, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Державного вищого навчального закладу «Тернопільський державний медичний університет імені І.Я.Горбачевського Міністерства охорони здоров'я України» кошти за її навчання у розмірі 76'577 грн. (сімдесят шість тисяч п'ятсот сімдесят сім) грн. і 65 коп. та 765 (сімсот шістдесят п'ять) грн. і 78 коп. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Позивач має право оскаржити рішення суду в загальному порядку.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.

Апеляційна скаргу подається апеляційному суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд на протязі 10 днів з дня його проголошення.

Головуючий суддяЯ. В. Процько