У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2015 року м. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Ситнік О.М., розглянувши касаційну скаргу Державного територіально-галузевого об'єднання «Львівська залізниця» на рішення Кам'янка-Бузького районного суду Львівської області від 08 квітня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 20 жовтня

2014 року у справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Державного територіально-галузевого об'єднання «Львівська залізниця», Приватного акціонерного товариства «Страхове товариство «Гарантія», третя особа - ОСОБА_5, про відшкодування майнової та моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 звернулися до суду з позовом, у якому зазначали, що 30 січня 2008 року у с. Малі Підліски Жовківського району Львівської області ОСОБА_5, керуючи автомобілем марки «Шкода Октавія», державний номерний знак НОМЕР_1, вчинив зіткнення з автомобілем марки «Мазда-626», державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2, внаслідок чого останній та ОСОБА_3 отримали середньої тяжкості тілесні ушкодження. Винним у дорожньо-транспортній пригоді визнано ОСОБА_5

ОСОБА_2 просив стягнути: з Приватного акціонерного товариства «Страхове товариство «Гарантія» (далі - ПАТ «СТ «Гарантія») 9 102 грн 03 коп. на відшкодування майнової шкоди та 2 550 грн на відшкодування моральної шкоди; з Державного територіально-галузевого об'єднання «Львівська залізниця» (далі - ДТГО «Львівська залізниця») − 1 258 грн 94 коп. на відшкодування майнової шкоди, інфляційні втрати у розмірі 5 356 грн 62 коп. та 37 450 грн на відшкодування моральної шкоди.

ОСОБА_3 просила стягнути: з ПАТ «СТ «Гарантія» 382 грн 84 коп. на відшкодування майнової шкоди та 2 550 грн на відшкодування моральної шкоди; з ДТГО «Львівська залізниця» − інфляційні втрати у розмірі 197 грн 82 коп. та 7 450 грн на відшкодування моральної шкоди.

ОСОБА_4 просив стягнути: з ПАТ «СТ «Гарантія» 172 грн 98 коп. на відшкодування майнової шкоди та 2 550 грн на відшкодування моральної шкоди; з ДТГО «Львівська залізниця» − інфляційні втрати у розмірі 89 грн 38 коп. та 2 450 грн на відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Кам'янка-Бузького районного суду Львівської області

від 08 квітня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 20 жовтня 2014 року, позов задоволено частково. Стягнуто з ПАТ «СТ «Гарантія» на користь ОСОБА_6 9 102 грн 03 коп. на відшкодування майнової шкоди та 2 550 грн на відшкодування моральної шкоди. Стягнуто з ДТГО «Львівська залізниця» на користь ОСОБА_6 30 тис. грн на відшкодування моральної шкоди. Стягнуто з ПАТ «СТ «Гарантія» на користь ОСОБА_3 382 грн 84 коп. на відшкодування майнової шкоди та 2 550 грн на відшкодування моральної шкоди. Стягнуто з ДТГО «Львівська залізниця» на користь ОСОБА_3 5 тис. грн на відшкодування моральної шкоди. Стягнуто з ПАТ «СТ «Гарантія» на користь ОСОБА_4 172 грн 98 коп. на відшкодування майнової шкоди та 2 550 грн на відшкодування моральної шкоди. Стягнуто з ДТГО «Львівська залізниця» на користь ОСОБА_4 1 тис. грн на відшкодування моральної шкоди. В іншій частині позову відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ДТГО «Львівська залізниця», посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалу суду апеляційної інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у позові.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про перевагу одних доказів над іншими.

Судами першої та апеляційної інстанцій, відповідно до ст. 212 ЦПК України, повно, всебічно досліджено і оцінено обставини у справі, надані сторонами докази, правильно визначено юридичну природу спірних правовідносин та закон, який їх регулює.

Суди обґрунтовано задовольнили частково позов відповідно до вимог ст. 1172, ч. 2 ст. 1187 ЦК України, оскільки ОСОБА_5 перебував у трудових відносинах з ДТГО «Львівська залізниця», що підтверджується копією трудової книжки та спричинив майнову та моральну шкоду при виконанні трудових обов'язків. Суди обґрунтували розмір моральної шкоди з урахуванням наданих сторонами доказів та засад розумності і справедливості, та прийняли до уваги позовні вимоги кожного позивача.

Доводи касаційної скарги на правильність висновків судів не впливають та їх не спростовують.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

На підставі наведеного та керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити Державному територіально-галузевому об'єднанню «Львівська залізниця» у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Державного територіально-галузевого об'єднання «Львівська залізниця», Приватного акціонерного товариства «Страхове товариство «Гарантія», третя особа - ОСОБА_5, про відшкодування майнової та моральної шкоди.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ О.М. Ситнік