Справа № 520/6465/15-ц
Провадження № 2/520/3452/15
07 вересня 2015 року
Київський районний суд м. Одеси в складі:
головуючого судді Прохорова П.А.,
при секретарі Сукач П.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом
Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави,
Позивач ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до Київського районного суду м. Одеси з позовом доОСОБА_1, в якому просить суд в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №ODS0AE00001739 від 04.10.2007року у розмірі 141 781,35 доларів США, що за курсом НБУ станом 16.02.2015року складає 3 691 986,35грн., вилучити у ОСОБА_1 та передати ПАТ КБ «Приватбанк» предмет застави автомобіль TOYOTA, модель: PRADO, рік випуску: 2005, тип ТЗ: легковий автомобіль, № кузова/шасі: JTEBL29J955010751, реєстраційний номер: ВН6300ВІ, що належить на праві власності ОСОБА_1, комплект ключів, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) автомобіля TOYOTA, модель: PRADO, рік випуску: 2005, тип ТЗ: легковий автомобіль, № кузова/шасі: JTEBL29J955010751, реєстраційний номер: ВН6300ВІ, що належить на праві власності ОСОБА_1, та звернути стягнення на предмет застави - автомобіль TOYOTA, модель: PRADO, рік випуску: 2005, тип ТЗ: легковий автомобіль, № кузова/шасі: JTEBL29J955010751, реєстраційний номер: ВН6300ВІ, що належить на праві власності ОСОБА_1 шляхом продажу вказаного автомобіля ПАТ КБ «Приватбанк» з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою покупцем, з наданням повноважень на отримання дублікату свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу замість втраченого, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України по свідоцтву про реєстрацію транспортного засобу або його дублікату для його подальшої реалізації, а також наданням ПАТ КБ «Приватбанк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу та зняття вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України, а також стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору.
В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що 04.10.2007року між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем ОСОБА_1було укладено кредитний договір №ODS0АЕ00001739, відповідно до умов якого, ОСОБА_1отримав кредит у розмірі 28 937,79 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 03.10.2012року.
У забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором, 04.10.2007року між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем ОСОБА_1було укладено договір застави рухомого майна, відповідно до умов якого, відповідач надав в заставу автомобіль TOYOTA, модель: PRADO, рік випуску: 2005, тип ТЗ: легковий автомобіль, № кузова/шасі: JTEBL29J955010751, реєстраційний номер: ВН6300ВІ, що належить на праві власності ОСОБА_1
Невиконання відповідачем зобовязань по укладеному договору зумовило звернення ПАТ КБ «Приватбанк» до суду із відповідним позовом.
У судове засідання 07.09.2015року представник позивача не зявився, але надіслав на адресу суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності та зазначив, що заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд їх задовольнити, а також вказав, що не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач - ОСОБА_1про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштових відправлень, яке наявне у матеріалах справи, у судове засідання не з'явився, про поважність причин відсутності не повідомив, заперечення на позовну заяву не надав.
Відповідно до ст.ст. 224, 225 ЦПК України за згодою представника позивача Київським районним судом м. Одеси постановлена ухвала про заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позову, виходячи з наступного.
Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом у судовому засіданні, 04.10.2007року між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №ODS0АЕ00001739, згідно до умов якого, банк зобовязується надати позичальнику кредитні кошти шляхом видачі готівки через касу банку на строк з 04.10.2007року по 03.10.2012року включно, у вигляді не відновлювальної кредитної лінії у розмірі 28 937,79доларів США на купівлю автомобіля, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 1,00% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, щомісячної винагороди у розмірі 0,14% від суми виданого кредиту на придбання автомобіля, відсотки за дострокове погашення кредиту згідно з п. 3.11. даного договору та винагороди за проведення додаткового моніторингу, згідно п. 6.2. даного договору. Періодом сплати вважати період з 03 по 07 число кожного місяця. Погашення заборгованості за цим договором здійснюється в наступному порядку: щомісяця починаючи через місяць в період сплати позичальник повинен надавати банку кошти (щомісячний платіж) у сумі 686,66доларів США для погашення заборгованості за кредитним договором, що складається з заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороди. Забезпеченням виконання позичальником зобовязань за даним договором виступає: TOYOTA PRADO JTEBL29J955010751, а також всі інші види застави, іпотеки, поруки й т.п., надані банку з метою забезпечення зобовязань за даним договором. При порушенні позичальником зобовязань по погашенню кредиту, передбачених п.п. 1.1., 2.2.4., 2.3.3. цього договору, позичальник сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі 2,09% на місяць, розраховані на суму непогашеної в строк заборгованості за кредитом.
Відповідно до п.п. 2.2.1. 2.2.4. кредитного договору №ODS0АЕ00001739 від 04.10.2007року позичальник зобовязаний використати кредит на цілі, зазначені в п. 7.1 даного договору. Сплачувати відсотки за користування кредитом відповідно до п.п. 2.3.1., 2.3.2., 2.3.3., 3.1, 3.2, 7.1., 7.4. даного договору. Повну сплату відсотків за використання кредитом здійснити не пізніше дати фактичного повного погашення кредиту. Сплатити банку винагороду згідно п.п. 3.7., 6.2., 7.1. Погашення кредиту здійснити в порядку, сумах та строки, передбачені п. 2.3.3 та 7.1. даного договору.
Відповідно до п. 4.1. даного договору при порушенні позичальником будь-якого з зобовязань, передбачених п.п. 2.2.2, 2.2.3, 7.5 даного договору, банк має право нараховувати, а позичальник зобовязується сплатити банку пеню в розмірі 0,15% від суми простроченого платежу, але не менше 1 грн. за кожен день просрочки.
У забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором, 04.10.2007року між ПАТ КБ Приватбанк та відповідачкою ОСОБА_1 було укладено договір застави рухомого майна № ODS0АЕ00001739, предметом якого є надання заставодавцем в заставу майно - автомобіль марки TOYOTA, модель: PRADO, рік випуску: 2005, тип ТЗ: легковий автомобіль, № кузова/шасі: JTEBL29J955010751, реєстраційний номер: ВН6300ВІ, в забезпечення виконання зобовязань позичальника перед заставодержателем, в силу чого заставодержатель має право в разі невиконання позичальником зобовязань, забезпечених заставою, одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмету застави переважно перед іншими кредиторами заставодавця. За цим договором заставою забезпечується виконання зобовязань заставодавця за кредитним договором, укладеним між заставодержателем та заставодавцем.
Відповідно до п.п. 15.1., 15.7.1., 15.7.2. договору застави рухомого майна №ODS0АЕ00001739 від 04.10.2007року заставодержатель має право одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета застави перед іншими кредиторами заставодавця. Звернути стягнення на предмет застави у випадку, якщо в момент настання термінів виконання якого-небудь із зобовязань, передбачених кредитним договором, вони не будуть виконані. У разі порушення заставодавцем зобовязань за цим договором заставодержатель має право вимагати дострокового виконання зобовязань зі сплати кредиту, відсотків , винагороди, а в разі невиконання звернути стягнення на предмет застави.
Враховуючи порушення відповідачем строків повернення кредиту, 21.01.2015року ПАТ КБ Приватбанк звернулось на адресу відповідача з повідомленням №30.1.0.0/2-871, в якому повідомило відповідача про наявність простроченої заборгованості, просило у термін не пізніше тридцяти календарних днів з дати одержання цього повідомлення погасити прострочену заборгованість, попередило відповідача про те, що у разі несплати простроченої заборгованості у вищевказаний строк банк вимагає повернути суму кредиту в повному обсязі, нараховані проценти, комісії та штрафні санкції, а також попередило про намір звернути стягнення на предмет застави шляхом продажу або будь-яким іншим чином, передбаченим договором або законом.
Вказане повідомлення було надіслано на адресу відповідача, що підтверджується реєстром поштових відправлень, який наявний у матеріалах справи.
Відсутність відповіді на надіслане повідомлення, а також невиконання відповідачем своїх зобовязань по вищезазначеним договорам, зумовило звернення ПАТ КБ Приватбанк до суду із відповідним позовом.
Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно ч.1 ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).
Згідно ч.1, ч. 2 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Так, відповідно до ст.ст. 1046, 1047 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048, ч. 1 ст. 1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно ч. 1, 2 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Згідно ст. 524 ЦК України зобовязання має бути виражене у грошовій одиниці України гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобовязання в іноземній валюті.
Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.
Як вбачається із наданого представником позивача розрахунку заборгованості за кредитним договором №ODS0АЕ00001739 від 04.10.2007року, у відповідача наявна заборгованість за кредитним договором, яка дорівнює 141 781,35 доларів США, та складається з: 31 650, 25 доларів США заборгованість за кредитом; 8 585,07 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом, 1 944, 48 доларів США заборгованість по комісії за користування кредитом, 99 601,55 доларів США пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором.
Доказів сплати зазначеної суми відповідачем, в порушення вимог ст. 60 ЦПК України, суду не надано.
Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про заставу» застава - це спосіб забезпечення зобов'язань, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ч. 5 ст. 18 та ст.19 Закону України «Про заставу» якщо предметом застави є рухоме майно, заставодержатель зареєстрованої застави має переважне право на задоволення вимог із заставленого майна перед заставодержателями незареєстрованих застав та заставодержателями застав, які зареєстровані пізніше. Переважне право заставодержателів одного і того ж майна, що зареєстровані в один і той же день, визначається моментом реєстрації застави. Переважне право у задоволенні вимог із заставленого рухомого майна визначається на підставі моменту реєстрації застави та моменту реєстрації змін щодо предмета застави в частині цих змін. За рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави.
Відповідно до ст. 20 Закону України «Про заставу» заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобовязання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 23 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», відповідно до забезпечувального обтяження обтяжувач має право в разі порушення боржником забезпеченого обтяженням зобов'язання або договору, на підставі якого виникло забезпечувальне обтяження, одержати задоволення своєї вимоги за рахунок предмета обтяження в черговості згідно із встановленим пріоритетом.
Відповідно до ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).
Згідно ст. 589 ЦК України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.
Відповідно до ч. 2 ст. 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на
предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначаються, зокрема , спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених статтею 26 цього закону.
З урахування викладеного, приймаючи до уваги, що у відповідача наявна заборгованість за кредитним договором у розмірі 141 781, 35доларів США, а доказів сплати зазначеної суми відповідачем надано не було, суд вважає за можливим задовольнити вимоги ПАТ КБ Приватбанк в частині вилучення у ОСОБА_1 та передачі ПАТ КБ «Приватбанк» предмета застави автомобіля TOYOTA, модель: PRADO, рік випуску: 2005, тип ТЗ: легковий автомобіль, № кузова/шасі: JTEBL29J955010751, реєстраційний номер: ВН6300ВІ, що належить на праві власності ОСОБА_1, та в частині звернення стягнення на предмет застави - автомобіль TOYOTA, модель: PRADO, рік випуску: 2005, тип ТЗ: легковий автомобіль, № кузова/шасі: JTEBL29J955010751, реєстраційний номер: ВН6300ВІ, що належить на праві власності ОСОБА_1 шляхом продажу вказаного автомобіля ПАТ КБ «Приватбанк» з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою покупцем, з наданням повноважень на отримання дублікату свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу замість втраченого, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України по свідоцтву про реєстрацію транспортного засобу або його дублікату для його подальшої реалізації, а також наданням ПАТ КБ «Приватбанк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу та зняття вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України.
Разом з тим, суд вважає з необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ Приватбанк в частині вилучення у ОСОБА_1 та передачі ПАТ КБ «Приватбанк» комплекту ключів, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) автомобіля TOYOTA, модель: PRADO, рік випуску: 2005, тип ТЗ: легковий автомобіль, № кузова/шасі: JTEBL29J955010751, реєстраційний номер: ВН6300ВІ, що належить на праві власності ОСОБА_1, оскільки діюче законодавство та укладені між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 договори не передбачають такого способу захисту порушеного права.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивача ПАТ КБ Приватбанк пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 88, 213, 215, 226 ЦПК України, суд, -
Позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк Приватбанк до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави задовольнити частково.
В решті позовних вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржене позивачем до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача шляхом звернення із заявою про перегляд заочного рішення протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня оголошення ухвали про залишення заяви без задоволення.

Суддя П. А. Прохоров