Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/2022/15 Головуючий у суді І-ї інстанції Бершадська О. В.
Доповідач Франко В. А.
РІШЕННЯ

Іменем України

19.08.2015 колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді Франко В.А.

суддів Белінської І.М., Чельник О.І.

за участі секретаря Постоєнко А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 25 червня 2015 року,-

ВСТАНОВИЛА:

4 лютого 2015 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, який зареєстрований 04.10.1980 року Оситнязькою сільською радою Кіровоградського району Кіровоградської області.

Позивач зазначав, що з 1980 року перебуває у шлюбі з відповідачкою, неповнолітніх дітей сторони не мають.

На час подачі заяви спільне проживання припинили, з тієї причини, що не знаходили спільної мови при вирішенні сімейних проблем. Кожен має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім»ю. Між сторонами постійно виникали сварки, що кожен раз спричиняло їм душевні страждання.

Посилаючись на те, що він не бажає продовжувати спільне сімейне життя з відповідачкою, примирення між ними неможливе, шлюб існує формально і в подальшому збереження такого шлюбу буде суперечити його інтересам, просив шлюб розірвати.

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 25 червня 2015 року в задоволенні вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3- відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити його позовні вимоги.

В судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_2 та його представник - адвокат Ларін А.С. підтримали доводи апеляційної скарги.

ОСОБА_2 суду пояснив, що вже неодноразово звертався з позовом в суд про розірвання шлюбу. Проте у зв'язку з помилкою в прізвищі при отриманні паспорту відповідачкою, шлюб тільки з цих підстав не розривають.

Його представник адвокат Ларін А.С. доповнив, що з витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища зазначено, зокрема, що прізвище дружини до реєстрації шлюбу -ОСОБА_3. Прізвище після державної реєстрації шлюбу - ОСОБА_3.

ОСОБА_3 заперечила проти доводів апеляційної скарги. Пояснила, що апеляційною інстанцією вже було скасовано рішення суду першої інстанції про розірвання шлюбу з тих підстав, що судом першої інстанції належним чином не встановив особи сторін та ухвалив рішення, про розірвання шлюбу. При новому розгляді справи суд прийшов до обґрунтованого висновку про те, що з позовом про розірвання шлюбу звернувся ОСОБА_2, реєстрація шлюбу якого з ОСОБА_3 не підтверджується належними доказами, оскільки шлюб зареєстровано між ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Зазначає, що за паспортом вона ОСОБА_3, в той час , як її чоловік - позивач ОСОБА_2. Підтвердила той факт, що позивач дійсно її чоловік. Зазначала, що подружнє життя припинили більше року тому. Не погоджується на розірвання шлюбу з тих підстав, що не хоче змінювати паспорт на прізвище ОСОБА_2, оскільки їх повнолітній син також має прізвище ОСОБА_3 та згідно свідоцтва про смерть матері позивача, її прізвище також зазначено ОСОБА_3.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які з'явились у судове засідання, колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга задоволенню підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Положеннями ст.214 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їхнє підтвердження; які правовідносини сторін випливають зі встановлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Ухвалюючи оскаржуване рішення та відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції зазначив, що до суду з позовом про розірвання шлюбу звернувся ОСОБА_2 що підтверджується ксерокопією його паспорта (а.с.4), а відповідачем по справі є ОСОБА_3, що підтверджується ксерокопією її паспорта (а.с.24)., а шлюб зареєстрований згідно повторного свідоцтва між ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Таким чином, позивач звернувся в суд із позовом про розірвання шлюбу зовсім до іншої особи , що було встановлено в суді.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду з огляду на наступне.

Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім»ї.

Аналогічні приписи викладені у ст. 24 СК України, у якій, крім іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Виходячи із змісту ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства (ст. 111 СК України).

Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до змісту п. 10 Постанови пленуму Верховного суду України №11від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Як вбачається зі свідоцтва про шлюб (повторного) серії НОМЕР_1 , виданим 03 лютого 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського районного управління юстиції у Кіровоградській області зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 04 жовтня 1980 року відповідний актовий запис № 6 Прізвище після реєстрації шлюбу чоловіка- ОСОБА_2, дружини- ОСОБА_3. Місце державної реєстрації- - Оситнязька сільська рада Кіровоградського району (а.с. 3).

В суді апеляційної інстанції позивач підтвердив, що відносини між сторонами не змінилися. Він неодноразово звертався до суду з позовом про розірвання шлюбу, проте помилки, які виникли в перекладі з російської мови на українську прізвища сторін є формальною підставою в відмові йому в розірванні шлюбу.

З витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища зазначено, зокрема, що прізвище дружини до реєстрації шлюбу -ОСОБА_3. Прізвище після державної реєстрації шлюбу- ОСОБА_3.

В суді апеляційної інстанції відповідач підтвердила, що дійсно, її дошлюбне прізвище - ОСОБА_3. Проте наполягала на залишенні рішення без змін з тих підстав, що в її паспорті зазначено прізвище- ОСОБА_3, а не ОСОБА_3. Зазначала, що судом вже давався сторонам строк на примирення

На думку колегії суддів, суд першої інстанції, ухвалюючи таке рішення, не з'ясував повно та всебічно фактичні взаємини подружжя, не врахував дійсні причини позову про розірвання шлюбу, якими, як зазначає позивач, тривалий час проживають окремо, не підтримують подружніх відносин, можливість їх примирення за таких обставин, те, що позивач не бажав поновлювати подружні відносини та заперечував щодо примирення. За таких обставин у суду першої інстанції були підстави прийти до висновку, що сім'ям існує формально, сім'я розпалась і зберегти її неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача.

Сторонам надавався термін для примирення, однак на даний час відносини між подружжям не змінилися, сторони не примирилися, проживають окремо, не підтримують подружніх відносин, а позивач в суді апеляційної інстанції наполягав на розірванні шлюбу.

Перешкодою в розірванні шлюбу є, як встановлено, невірний переклад прізвища сторін з російської мови на українську при видачі паспорту відповідачці. Як вище вже зазначалось, згідно з свідоцтвом про шлюб сторін та з витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища зазначено, що прізвище дружини до реєстрації шлюбу -ОСОБА_3. Прізвище після державної реєстрації шлюбу- ОСОБА_3.

Відповідно до ч.1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення:1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Враховуючи неповне з'ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, недоведеністю обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, оскаржуване рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Керуючись ст.ст.303, 304, 307, 309, 313,314,316 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш ИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 25 червня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення. Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити. Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, зареєстрований 04.10.1980 року Оситнязькою сільською радою Кіровоградського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського районного управління юстиції у Кіровоградській області актовий запис №6- розірвати.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуюча суддя :

Судді :