Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/778/3277/15 Суддя-доповідач: Маловічко С.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі

Головуючого: Савченко О.В., суддів Кочеткової І.В., Маловічко С.В.

при секретарі: Книш С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 27 березня 2015 року у справі за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «АКЦЕНТ-БАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, зазначивши, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов і правил надання продукту кредитних карт (далі - Генеральна угода) від 30.03.2013 року ОСОБА_2 отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 26 502,90 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з «1» по «25» число кожного місяця відповідач надає Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з запропонованими ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» Умовами та правилами, Тарифами складають між нею та Банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» свої зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме: надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому кредитним договором.

Однак у порушення умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконувала, у зв'язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 03.10.2014 року становить 29 136,88 грн., яка складається з наступного: 16 587,15 грн. - заборгованість за кредитом; 552,52 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 663,48 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 11 333,73 грн. - залишок за несплаченим штрафом, передбаченим п.2.2.Генеральної угоди. Вказану заборгованість банк просив стягнути з відповідача на свою користь.

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 27 березня 2015 року позовні вимоги задоволено повністю.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» заборгованість у розмірі 29 136,88 грн. за кредитним договором № б/н від 30.03.2013 року та судовий збір у розмірі 291,37 грн.

Не погоджуючись з вказаним рішення, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на його необґрунтованість, порушення судом норм процесуального права, просила скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення про відмову в позові банку.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення осіб, які беруть участь у справі, вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов і правил надання продукту кредитних карт (далі - Генеральна угода) від 30.03.2013 року ОСОБА_2 отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 26 502,90 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з «1» по «25» число кожного місяця відповідач надає Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з запропонованими ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» Умовами та правилами, Тарифами складають між нею та Банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві.

ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» свої зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме: надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому кредитним договором.

Однак у порушення умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконувала, у зв'язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 03.10.2014 року становить 29 136,88 грн., яка складається з наступного: 16 587,15 грн. - заборгованість за кредитом; 552,52 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 663,48 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 11 333,73 грн. - залишок за несплаченим штрафом, передбаченим п.2.2.Генеральної угоди. Вказану заборгованість банк просив стягнути з відповідача на свою користь.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції вважав доведеними вимоги банку та розмір заборгованості, тому стягнув всю суму заборгованості, заявлену банком до стягнення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилається тільки на процесуальні порушення, допущені судом першої інстанції, які вважає підставами для скасування оскаржуваного рішення суду.

Відповідно до вимог ч. 3 статті 309 ЦПК України порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія встановила наступне.

Насамперед, апелянт наголошує на тому, що у представника ОСОБА_3 не було повноважень на представництво інтересів позивача, оскільки в позовній заяві зазначено, що Банк уповноважив на представництво його інтересів Сафіра Ф.О.

Відповідно до ч. 3 статті 38 ЦПК України юридичних осіб представляють їх органи, що діють у межах повноважень, наданих їм законом, статутом чи положенням, або їх представники.

У відповідності до ч. 1 статті 40 ЦПК України, представником у суді може бути адвокат або інша особа, яка досягла повноліття, має цивільну процесуальну дієздатність і належно посвідчені повноваження на здійснення представництва в суді.

Згідно з пунктом 2 ч. 1 статті 42 ЦПК України повноваження представників сторін та

інших осіб, які беруть участь у справі, мають бути посвідчені довіреністю юридичної особи або документами, що посвідчують службове становище і повноваження її керівника. За вимогами ч. 3 цієї ж норми, довіреність від імені юридичної особи видається за підписом посадової особи, уповноваженої на це законом, статутом або положенням, з прикладенням печатки юридичної особи.

Як вбачається з матеріалів справи, позов від імені юридичної особи ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» подано представником Сафір Ф.О., якому надані відповідні повноваження довіреністю № 277-О від 11.11.2013р., яка є чинною строком до 12.11.2016р. ( а.с. 15). Апелянт не оспорює його повноважень.

Проте в ході розгляду справи в суді першої інстанції приймала участь як представник позивача - провідний юрисконсульт філії «Запорізького регіонального управління» ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» ОСОБА_3, яка надала довіреність № 222-О від 13.09.2013р., видану ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» та підписану Головою правління ПАТ «А-БАНК» Малихіною Н.А., яка зазначена керівником у Довідці з Єдиного державного реєстру ( а.с. 16, 29). Довіреність є чинною до 01.09.2015р.

Як встановлено за журналом судового засідання, суд в підготовчій частині судового засідання 26.02.2015р. перевірив повноваження представника ОСОБА_3 за оригіналом довіреності та долучив у справу її копію ( а.с. 34).

Представник відповідача ОСОБА_7 - ОСОБА_8 вказує, що позивач не зазначив ОСОБА_3. у позовній заяві в якості свого представника, тому вона не мала повноважень на ведення цієї справи.

Але з аналізу вищезазначених норм процесуального права не вбачається, що необхідною умовою для чинності повноважень представника юридичної особи у судовій справі є його зазначення в позовній заяві.

Такі доводи є помилковими, оскільки саме належним чином оформлена довіреність надає право будь-якій особі брати участь у справі в якості представника юридичної особи. При цьому, не є обов»язковим, щоб представник був працівником юридичної особи, інтереси якої він закликаний представляти у суді.

До того ж, судом проаналізовані відповідні правовідносини між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК», які зосновані на Договорі № 1.07 аутсорсингу від 01.11.2007р. та Додатковій уголі № 2 до цього договору від 01.11.2012р., згідно з якими «ПРИВАТБАНК» надає в розпорядження «АКЦЕНТ -БАНК» своїх працівників для надання послуг, зокрема, стягнення заборгованості з боржників у судах всіх інстанції на підставі довіреності, виданої працівнику «ПРИВАТБАНКУ» керівником «АКЦЕНТ-БАНКУ» ( а.с. 40-42).

Вказаними договорами обумовлюються і дії ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», яким при подачі цього позову сплачено судовий збір від свого імені, а не від імені ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК».

Такі процесуальні дії передбачені пунктом 1 Додаткової угоди № 2 до договору № 1.07, згідно з яким ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» несе витрати замість ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» при зверненні до суду з правом вимоги в подальшому відшкодування понесених витрат ( а.с. 40).

За таких обставин, суд правильно визнав, що судовий збір сплачено в належний спосіб та відповідною особою, яка уповноважена на здійснення таких процесуальних дій від свого імені.

Зважаючи на вказане, судом першої інстанції обгрунтовано прийнято до розгляду позовну заяву ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» з квитанцією про сплату судового збору ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», а також правомірно допущено до участиі у справі в якості представника позивача ОСОБА_3.

Інших доводів, зокрема, по суті спору щодо кредитних правовідносин між сторонами та з приводу розміру заборгованості апеляційна скарга не містить, та не було про це зазначено апелянтом та його представником в ході апеляційного розгляду справи.

Отже, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, колегія не виявила процесуальних порушень з боку суду, на які посилається апелянт, тому підстав для скасування або зміни оскаржуваного рішення колегія не вбачає.

Відтак, у відповідності до вимог ст. 308 ЦПК України апеляційну скаргу слід відхилити, залишивши без змін рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 27 березня 2015 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Савченко О.В.

Судді: Кочеткова І.В.

Маловічко С.В.