Справа № 654/3593/15-ц
Провадження №6/654/132/2015
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2015 р. м. Гола Пристань

Голопристанський районний суд Херсонської області в складі:

головуючої судді Ширінської О.Х.,

при секретарі Слюсар О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання Державного виконавця ВДВС Голопристанського РУЮ Херсонської області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1,-

ВСТАНОВИВ:

Старший державний виконавець Державної виконавчої служби Голопристанського РУЮ ОСОБА_2 звернулась до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1.

В поданні державний виконавець посилається на те, що на виконанні у відділі ДВС Голопристанського РУЮ знаходиться виконавчий лист № 2-1492, виданий 12.11.2009 року Голопристанським районним судом Херсонської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3. аліментів на утримання сина: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частин всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 08.09.2009 року і до повноліття дитини. Вказує, що станом на 01.10.2015 року ОСОБА_1 має заборгованість по аліментам у розмірі 20701 грн. 60 коп.

З метою уникнення виїзду боржника за межі України та вжиття заходів для забезпечення виконання судового рішення на підставі ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження", ст. 377-1 ЦПК України, державний виконавець просить задовольнити подання та обмежити ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України.

Державний виконавець в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду подання повідомлений належним чином.

Проаналізувавши та вивчивши матеріали справи, суд вважає, що подання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 12.11.2009 року Голопристанським районним судом Херсонської області винесено виконавчий лист № 2-1492 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання сина: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частин всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 08.09.2009 року і до повноліття дитини.

Постановою про відкриття виконавчого провадження від 19.11.2009 року ВП № 16038872, державний виконавець ВДВС Голопристанського РУЮ ОСОБА_5 відкрила виконавче провадження з виконання вищевказаного виконавчого листа.

Відповідно до ст. 11 Закону України Про виконавче провадження державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно розрахунку заборгованості, боржник ОСОБА_1 станом на 01.10.2015 року має заборгованість по аліментах у розмірі 20701,60 грн.

Станом на день звернення до суду зобов'язання не виконане.

Згідно зі ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцем знаходження органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Пунктом 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що з таким поданням про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон державний виконавець вправі звертатись лише у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань. Аналогічні вимоги передбачені ст. 6 Закону України „Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України".

Отже, з аналізу вказаних норм вбачається, що право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника від виконання, покладених на нього рішенням суду, зобов'язань, тобто наявність лише самого зобов'язання не наділяє державного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон. Окрім того, факт ухилення має підтверджуватись сукупністю доказів, які державний виконавець повинен зазначити у поданні.

Як вбачається з матеріалів подання, на підтвердження доводів, викладених у поданні, державним виконавцем не надано жодних доказів. В матеріалах подання відсутні також докази, що боржник дійсно має намір покинути територію України.

Таким чином, сама по собі наявність невиконаного рішення суду не може свідчити про навмисне його невиконання чи ухилення від виконання і не може бути підставою для застосування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України за відсутності доказів навмисного ухилення боржника від виконання своїх зобов'язань.

Тому, керуючись ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 217, 377-1 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку в апеляційний суд Херсонської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня винесення ухвали апеляційної скарги.

Суддя: ОСОБА_6