ВІЛЬНОГІРСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

29 грудня 2015 року Справа № 174/993/15-ц

п/с № 2/174/460/2015

Вільногірський міський суд Дніпропетровської області,

в складі: головуючого судді Шаповала Г.І.

при секретарі Пелипас Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Вільногірську, Дніпропетровської області, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дорослого сина, який продовжує навчання, третя особа у справі: ОСОБА_3,

У С Т А Н О В И В:

26.11.2015 р. позивачка звернулася до суду з позовом, в якому зазначила, що з 1997 по 2005 рік вона перебувала з відповідачем, ОСОБА_2, у шлюбі.

Від шлюбу вони мають сина, ОСОБА_3, 02.11.1997 р. н., який після розірвання шлюбу і до цього часу проживає з позивачкою, що підтверджується відмітками про реєстрацію місця проживання у їхніх з сином паспортах громадян України, та знаходиться на її утриманні.

На теперішній час син ОСОБА_4 досяг віку повноліття та навчається на третьому курсі Вільногірського технікуму Національної металургійної академії України на денній формі навчання до 30.06.2017 року.

Відповідач сплачував аліменти на її користь на утримання сина, відповідно до рішення Вільногірського міського суду Дніпропетровської області до 02.11.2015 року, тобто до досягнення повноліття сина.

Відповідно до вимог ст.199 СК України, якщо повнолітні діти продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх. В зв'язку з навчанням він потребує додаткових витрат на учбовий процес, харчування, а тому потребує матеріальної допомоги з боку відповідача.

Вона працює в Вільногірському ВГМК, добровільно надає сину матеріальну допомогу і після досягнення ним повноліття, купує одяг, їжу, нарахування за житлово-комунальні послуги за місцем їхнього проживання. Досягти домовленості з відповідачем, щодо добровільної допомоги синові, неможливо.

Відповідач - де працює їй невідомо. Будь-яких причин і обставин, які б звільняли відповідача від його обов'язку, щодо утримання сина у зв'язку з його навчанням, не існує. З 02.11.2015 року існують усі юридичні факти для виникнення обов'язку з боку відповідача утримувати сина, ОСОБА_3 (досягнення сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років, продовження сином навчання, потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі, наявність у відповідача можливості надавати таку допомогу), він має можливість надавати щомісячну допомогу синові.

На підставі ст.ст. 198-201 СК України, керуючись ст.ст. 3, 109 ЦПК України, позивачка прохає: Стягнути з відповідача, ОСОБА_2, 28.02.1970 р. н., на її користь, щомісяця, аліменти на утримання повнолітнього сина, ОСОБА_3, 02.11.1997 р. н., у зв'язку з його навчанням у зазначеному вище навчальному закладі, до закінчення його навчання або до досягнення сином 23-річного віку, відповідно до того, яка з цих обставин настане першою, у розмірі 1/4 частини усіх видів доходів відповідача.

В судове засідання позивачка та третя особа не з'явилися та надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, де зазначили, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі

Відповідач також в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності та заперечень проти позову не надав, проте сам був повідомлений про дату, час та місце судового засідання належним чином - 22.12.2015 р., про що свідчить витяг з електронного поштового реєстру (а.с.17).

Згідно ст.ст.169, 224 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень з боку позивача проти винесення заочного рішення у справі, суд на місці ухвалив розгляд справи проводити заочно, за відсутності відповідача.

Дослідивши надані письмові докази, а саме: копію витягу із паспорта громадянки України ОСОБА_1; копію витягу із паспорта громадянина України ОСОБА_3; копію свідоцтва про народження 02.11.1997 р. ОСОБА_3, батьками якого зазначені сторони; довідку Вільногірського технікуму національної металургійної академії України від 02.11.2015 р.; копію довідки про склад сім'ї ОСОБА_5; довідку адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України у Дніпропетровській області від 10.12.2015 р.; довідку про доходи № 1532 ОСОБА_1, в виді заробітної плати, що склали за період з червня по листопад 2015 р. загальну суму 19510.36 грн.; довідку про доходи ОСОБА_3, в виді стипендії, що склала за період з червня по листопад 2015 р. загальну суму - 5217.42 грн.; - та оцінивши зазначені докази в їх сукупності та взаємозвязку, керуючись законом, суд доходить висновку про задоволення позову в повному обсязі, з наступних підстав.

Суд вважає, що між сторонами мають місце правовідносини, які виникли із факту невиконання встановленого законом обовязку батьком, щодо участі в утриманні дорослого сина, який не досяг 23 річного віку і продовжує навчання та проживає з матірю.

Сторони мають спільного сина: ОСОБА_3, 02.11.1997 р. н., який досяг повнолітнього віку, фактично проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні; при цьому продовжує навчання в Вільногірському металургійному технікумі Національної металургійної академії України (НМетАУ) на 3 курсі денного відділення з 01.09.2013 р. по 30.06.2017 р., де отримує стипендію, середньомісячний розмір якої складає, з врахуванням індексації, близько 869.57 грн.(5217.42 грн.:6).

Позивачка, працевлаштована в філії Вільногірський ГМК ДП "ОГХК", її середньомісячний дохід, в виді заробітної плати, складає близько 3251.73 грн. ( 19510.36 грн.:6).

Відомості про працевлаштування відповідача та розмір його доходів відсутні.

Відомості про незадовільний стан здоров'я позивачки, відповідача та третьої особи відсутні.

Відомості про утримання сторонами непрацездатних осіб відсутні.

Приймаючи до уваги обгрунтування позовних вимог, що викладені в позовній заяві, на підставі оцінки наданих та досліджених в судовому засіданні доказів в їх сукупності та взаємозвязку, керуючись законом, суд доходить висновку, що позовні вимоги законні, обґрунтовані і підлягають задоволенню в повному обсязі, з врахуванням того, що від відповідача не надходило будь-яких заперечень проти позову.

Суд вважає, що дорослий син сторін, в звязку з продовженням навчання, потребує матеріальної допомоги, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу своєму дорослому сину, що продовжує навчання.

Згідно ст.ст.10,11 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Суд також виходить з наступного розрахунку:

- згідно ЗУ «Про Державний бюджет України на 2015 рік», та внесених змін до цього закону, встановлено прожитковий мінімум та мінімальну заробітну плату на 2015 рік для дорослих працездатних осіб з 01 вересня 2015 р. за кожною позицією - по 1378.00 грн.; 1/4 частина від мінімальної заробітної плати складає - 344.50 грн. (1378 : 4); 1/4 частина від середньомісячного доходу позивачки складає - 812.93 грн. (3251.73 : 4); з чого витікає, що загальна сума, яку зможе отримувати дорослий син сторін, складає, близько 2027 грн. (344.50+812.93+869.57), що більше від прожиткового мінімуму - 1378.00 грн.; при цьому не будуть порушуватися права та законні інтереси сторін та їх сина, а також інших осіб.

Таким чином, відповідно до встановлених в судовому засіданні обставин, суд вважає, що розмір аліментів 1/4 частина доходу відповідача, про який зазначено в позові, слід залишити без змін, що буде відповідати принципам справедливості, добросовісності та розумності (п.6 ч.1 ст.3 ЦК України), враховуючи рівень доходів сторін та можливості їх в наданні матеріальної допомоги дорослому сину, що продовжує навчання, та враховуючи, що син сторін має власний дохід в виді стипендії.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд, керуючись вимогами ст. 88 ЦПК України, п/п 1 п.1 ч.2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», доходить висновку, що судові витрати у справі, в виді судового збору в сумі - 487.20 грн., слід покласти на відповідача.

На підставі ст.ст. 199-201 СК України, керуючись ст.ст. 88, 209 ч.3, 212-215, 222-233, 294, 367 ч.1 п.1 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_2, 28.02.1970 р. н, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого за місцем проживання ІНФОРМАЦІЯ_2, (інші дані відсутні) на користь ОСОБА_1, 16.02.1975 р. н., уродженки ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН № НОМЕР_1, зареєстрованої за місцем проживання ІНФОРМАЦІЯ_4, аліменти у розмірі 1/4 частини його заробітної плати (доходу), щомісячно, на утримання дорослого сина, ОСОБА_3, 02.11.1997 р. н., який продовжує навчання на третьому курсі денної форми навчання на бюджетній основі в Вільногірському металургійному технікумі Національної металургійної академії України, починаючи з дати подачі позову до суду, тобто, з 26 листопада 2015 року, і до припинення навчання, тобто до 30 червня 2017 р.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави України судовий збір 487.20 грн.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається, протягом десяти днів з дня його проголошення, через Вільногірський міський суд, Дніпропетровської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддя Шаповал Г.І.