СЕМЕНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №547/1281/14-ц
Провадження №2/547/276/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2015 року смт Семенівка, Полтавська область

Семенівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді В.Ф.Харченка

за участі секретаря судового засідання С.А.Сінельник,

розглянувши у залі судових засідань № 1 Семенівського районного суду Полтавської області у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Устимівської сільської ради Семенівського району Полтавської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, ОСОБА_2, ОСОБА_3, про визнання незаконною нотаріальної дії,

ВСТАНОВИВ:

23.09.2014 ОСОБА_4 (після укладення шлюбу позивач змінила прізвище на ОСОБА_1, а.с. 10) звернулася до Семенівського районного суду Полтавської області з позовом до Устимівської сільської ради Семенівського району Полтавської області про визнання незаконною нотаріальної дії. Позов обґрунтовано тим, що секретарем Устимівської сільської ради 10.04.2008 безпідставно посвідчено підпис позивача на розписці, оскільки розписка має характер угоди. Нотаріальне посвідчення розписки виконано поза межами повноважень виконавчого комітету сільської ради. Також вказано на відсутність у розписці даних про місце проживання позичальника, відсутність вказівки про зобовязання повернути борг до конкретної дати, включення до розписки незаконного запису про відмову від звернення до суду. У позові заявлено клопотання про поновлення строку позовної давності для звернення до суду.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, пояснила, що розписка це угода, а тому розписку не може посвідчувати секретар виконавчого комітету сільської ради. Повідомила, що можливо підписувала розписку, а можливо й ні, точно не памятає, має сумнів щодо проставляння свого підпису у розписці, не отримувала гроші у ОСОБА_2. Про існування розписки взнала із рішення Глобинського районного суду Полтавської області від 29.05.2014, яким із неї стягнуто кошти на користь ОСОБА_2 за розпискою. Вважала, що ОСОБА_2 підробив її підпис на розписці, у звязку із чим зверталася до правоохоронних органів. Просила поновити строк позовної давності, оскільки про існування спірної розписки позивач довідалася у травні 2014 року після отримання рішення Глобинського районного суду Полтавської області від 29.05.2014.

Відповідач звернувся до суду із заявами про розгляд справи без участі свого представника, про відмову у задоволенні позову та про застосування до позовних вимог наслідків спливу позовної давності (а.с. 123, 129).

Представник відповідача ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог. Повідомила, що не працювала у квітні 2008 році у сільській раді, тому не може дати пояснень по суті позову. Проте пояснила, що 10.04.2008 ОСОБА_4 сплатила Устимівській сільській раді 0,34 грн державного мита за вчинення нотаріальної дії. Просила відмовити у задоволенні позову через пропуск строку позовної давності.

Третя особа ОСОБА_3 у судовому засіданні пояснила, що у її присутності, як секретаря Устимівської сільської ради, ОСОБА_4 підписала спірну розписку про отримання у позику грошей, що ОСОБА_4 сплатила сільській раді 0,34 грн державного мита за прибутковим касовим ордером за посвідчення підпису на розписці. У день посвідчення підпису на розписці, позивач у сільській раді не підписувала інших документів, що посвідчувалися секретарем сільради. ОСОБА_3 пояснила посвідчення нею підпису позивача на розписці відсутністю у необхідних юридичних знань. Третя особа, не знала, що не може посвідчувати підпис на розписці, хоча посвідчувала подібні розписки неодноразово.

Третя особа ОСОБА_2 у судові засідання не зявлявся, про дату і час судових засідань повідомлявся належним чином; звернувся до суду із заявою про застосування до позовних вимог наслідків спливу позовної давності та з цих підстав відмовити у задоволенні позову (а.с. 124).

Ураховуючи зазначене, керуючись ч.ч. 1, 2 ст. 158, ч. 1 ст. 169 ЦПК України, суд ухвалив розглядати справу за відсутності третьої особи ОСОБА_6.

Вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, третьої особи ОСОБА_3, вивчивши матеріали справи, судом встановлено такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини.

Позивач звернувся до суду із цим позовом 23.09.2014 (а.с. 2).

Рішенням Семенівського районного суду Полтавської області від 17.10.2014 (а.с. 21-24), залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 25.12.2014 (а.с. 48-51), позов задоволено визнано незаконним засвідчення виконавчим комітетом Устимівської сільської ради Семенівського району Полтавської області справжності підпису на розписці, складеній від імені ОСОБА_4 про отримання позики у сумі 46000,00 грн, яка містить датований 10.04.2008 посвідчувальний напис, підпис секретаря сільської ради та дані про реєстровий № 920.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 08.04.2015 (а.с. 101-103) зазначені судові рішення скасовано, справу передано до суду першої інстанції на новий розгляд. В ухвалі вказано на: не встановлення судом першої інстанції кола осіб, інтересів яких стосується спір; необхідність уточнення змісту та підстав позову; відсутність вказівки на те які саме права позивача порушено та чи підлягають вони захисту обраним позивачем способом; необхідність обговорення питання про призначення почеркознавчої експертизи; невизначеність характеру спірних правовідносин тощо. Вищий суд вказав на не усунення таких недоліків судом апеляційної інстанції.

Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1 ст. 11 ЦПК України).

Ухвалою про прийняття справи до розгляду від 08.07.2015 (а.с. 106-107), суд розяснив особам, які беруть участь у справі, що вони мають право вчинити дії, на які вказано в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 08.04.2015, у т.ч. щодо уточнення підстав та змісту позовних вимог. Особи, які беруть участь у справі, отримали зазначену ухвалу.

Під час проведення попереднього судового засідання та під час судового розгляду справи суд, у порядку ч. 4 ст. 10 ЦПК України, неодноразово розяснював позивачеві обовязок довести обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, обовязок надання відповідних доказів та наслідки вчинення або не вчинення таких дій, суть та зміст змагальності як однієї із засад судочинства, можливості та встановленого порядку зміни позовних вимог, можливих наслідків не заявлення клопотання про призначення почеркознавчої експертизи тощо.

Однак позивач не скористався правом змінити позовні вимоги, не заявив клопотання про призначення експертизи, не надав нових доказів, не оспорив договір позики, давав суперечливі пояснення по суті обставин можливого посвідчення її підпису у спірній розписці тощо.

Як вбачається із розписки від 10.04.2008 (а.с. 9), 10.04.2008 секретарем Устимівської сільської ради Семенівського району Полтавської області ОСОБА_3 (наразі ОСОБА_3 не є секретарем сільради і залучена судом до участі у справі як третя особа) посвідчено підпис ОСОБА_4 на розписці про отримання ОСОБА_4 від ОСОБА_2 позики в сумі 46000,00 грн; виконавчий комітет свідчить справжність власноручного підпису на документі ОСОБА_4; відповідну дію зареєстровано у реєстрі за № 920, стягнуто 0,34 грн державного мита.

Відповідно до прибуткового касового ордера № 121 (а.с. 142) позивач сплатила відповідачеві 0,34 грн державного мита. Кошти, які отримав відповідач за вказаним касовим ордером, здано в банк 15.04.2008 (а.с. 151-152).

Зміст розписки вказує, що позивач отримала у ОСОБА_2 позику 46000,00 грн, а, відтак, розписка посвідчила укладення договору позики.

Спірні правовідносини щодо складення розписки та її посвідчення виникли 10.04.2008, тому суд застосовує щодо спірних правовідносин законодавство, яке діяло на дату складення зазначеної розписки.

Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ст. 1047 ЦК України).

Статтею 37 Закону України "Про нотаріат" передбачено, що у населених пунктах, де немає державних нотаріусів, посадові особи виконавчих комітетів сільських, селищних, міських ОСОБА_7 народних депутатів вчиняють такі нотаріальні дії: 1) вживають заходів до охорони спадкового майна; 2) накладають та знімають заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна. У населених пунктах, де немає нотаріусів, посадові особи виконавчих комітетів сільських, селищних, міських ОСОБА_7 народних депутатів, окрім дій, передбачених у частині першій цієї статті, вчиняють також такі нотаріальні дії: 1) посвідчують заповіти; 2) посвідчують доручення; 3) засвідчують вірність копій документів і виписок з них; 4) засвідчують справжність підпису на документах.

Відповідно до ч. 1 ст. 78 Закону України "Про нотаріат" нотаріус, посадова особа виконавчого комітету сільської, селищної, міської ОСОБА_7 народних депутатів засвідчують справжність підпису на документах, зміст яких не суперечить законові і які не мають характеру угод та не містять у собі відомостей, що порочать честь і гідність людини.

04.09.2014 позивач звернулася до Семенівського РВ УМВС України в Полтавській області із заявою про підроблення ОСОБА_6 (третьою особою) підпису у розписці на позику грошових коштів ОСОБА_4 від імені останньої; розпочато відповідне кримінальне провадження (а.с. 138). Постановою заступника начальника СВ Семенівського РВУМВС України в Полтавській області ОСОБА_7 від 29.05.2015 (а.с. 141) кримінальне провадження закрито за відсутністю у діях ОСОБА_6 складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 190 КК України.

ОСОБА_8ОСОБА_1 не оспорила договір позики, не довела належними та допустимими засобами доказування, що підпис у розписці виконано не нею та/або що її підпис у розписці підроблено іншою особою. ОСОБА_1 пояснила, що можливо й підписала розписку. На неодноразове розяснення суду не звернулася з клопотанням про призначення почеркознавчої експертизи щодо автора підпису на спірній розписці. Третя особа ОСОБА_3 наполягала, що позивач у її присутності підписала розписку.

Отже, вчинивши 10.08.2008 посвідчувальний напис власноручного підпису ОСОБА_4 на розписці (а.с. 9) секретар Устимівської сільської ради Семенівського району Полтавської області посвідчила розписку, яка має характер угоди (правочину), чим вийшла за межі наданих їй прав.

Також слід зазначити, що підпис на розписці був посвідчений виконавчим комітетом сільської ради, а не посадовою особою цього органу, що у сукупності з вищезазначеним свідчить про незаконність дій по засвідченню підпису позивачки на вказаній розписці.

Водночас, відповідачем і третьою особою заявлено про відмову у позові через сплив строку позовної давності.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Як встановлено у цій справі, 10.04.2008 позивач власноручно вчинила підпис у оспорюваній розписці. Саме з цієї дати починає відлік трирічний строк позовної давності.

Заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.ч. 2-4 ст. 267 ЦК України).

Суд відхиляє клопотання позивача про поновлення строку позовної давності на звернення до суду не визнає поважними причини пропущення позовної давності оскільки ОСОБА_1 знала про проставлення нею підпису на розписці з дати його вчинення з 10.04.2008, а не після отримання рішення Глобинського районного суду Полтавської області від 29.05.2014, яким з неї стягнуто кошти за розпискою (а.с. 8). Також позивач пояснила, що сплачувала якісь кошти на виконання цього рішення суду, проте не памятає коли та у яких сумах; не надала відповідні докази.

Ураховуючи зазначене суд робить висновок, що відповідач незаконно 10.04.2008 засвідчив підпис позивачки на розписці, яка має характер угоди (правочину), чим вийшов за межі наданих йому прав, однак на дату звернення до суду із позовом 23.09.2014 позовна давність сплила, а, відтак, суд відмовляє в позові у зв'язку зі спливом позовної давності, про застосування якої заявлено відповідачем.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 158, 169, 209, 212, 214, 215, 223, 291, 292, 294, 296 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити в позові повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Полтавської області через Семенівський районний суд Полтавської області.

Суддя В.Ф.Харченко

Повне рішення складено 05.11.2015.