Ухвала

іменем україни

13 травня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Дьоміної О.О.,

суддів: Дем'яносова М.В., Коротуна В.М.,

Парінової І.К., Ступак О.В.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Провіта», ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення апеляційного суду Львівської області від 26 січня 2015 року,

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Провіта» (далі - ТзДВ «СК «Провіта»), ОСОБА_4, обґрунтовуючи вимоги тим, що 25 вересня 2012 року внаслідок порушення ОСОБА_4 правил дорожнього руху України сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП), в результаті якої автомобілю «Renault Scenic», державний номерний знак НОМЕР_1, яким керував позивач, спричинено технічні пошкодження. Розмір майнової шкоди згідно з висновком експертного автотоварознавчого дослідження становить 4 604 грн 23 коп. Посилаючись на те, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_4 застрахована в ТзДВ «СК «Провіта», проте останнє відмовляється виплачувати майнову шкоду, завдану ДТП, позивач просив стягнути з ТзДВ «СК «Провіта» 4 604 грн 23 коп. вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу транспортного засобу та 300 грн на відшкодування експертного автотоварознавчого дослідження, а всього - 4 904 грн 23 коп. Також просив стягнути солідарно з ТзДВ «СК «Провіта» та ОСОБА_4 витрати на правову допомогу в розмірі 2 000 грн та 1 000 грн на відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 10 квітня 2014 року позов задоволено частково. Стягнуто на користь ОСОБА_3 майнову шкоду з ТзДВ «СК «Провіта» у розмірі 3 904 грн 23 коп., з яких: 3 604 грн 23 коп. на відшкодування вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу транспортного засобу та 300 грн на відшкодування витрат за проведення експертного автотоварознавчого дослідження; з ОСОБА_4 1 000 грн на відшкодування вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу транспортного засобу. В задоволенні вимог про стягнення моральної шкоди відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Львівської області від 26 січня 2015 року рішення Франківського районного суду м. Львова від 10 квітня 2014 року в частині задоволення позову скасовано. Ухвалено в цій частині нове рішення про відмову в позові. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції, мотивуючи свої вимоги порушенням судом норм процесуального права і неправильним застосуванням норм матеріального права, та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Рішення суду першої інстанції в частині вимог про стягнення шкоди з ОСОБА_4 в апеляційному порядку не оскаржувалося та не було предметом перевірки, тому в цій частині судом касаційної інстанції не переглядається.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Судами встановлено, що 25 вересня 2012 року по вул. Героїв УПА, 73 у м. Львові сталася ДТП за участю автомобіля «Renault Kangoo», державний номерний знак НОМЕР_2, належного на праві власності ОСОБА_5, під керуванням ОСОБА_4, та автомобіля «Renault Sсеnіс», державний номерний знак НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_3, внаслідок якої зазначені транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Згідно з постановою Галицького районного суду м. Львова від 12 жовтня 2012 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Згідно з висновком експертного автотоварознавчого дослідження від 02 червня 2013 року № 277/08-13 вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу автомобіля «Renault Scenic», державний номерний знак НОМЕР_1, складає 4 604 грн 23 коп.

Також встановлено, що на момент ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_4 була застрахована в ТзДВ «СК «Провіта» згідно з полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 19 серпня 2012 року № АВ/7894402 (а. с. 7, 8).

Умовами зазначеного полісу передбачено, що страховик взяв на себе обов'язок з відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та майну третіх осіб в період дії договору, й ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну потерпілого, складає 50 000 грн, франшиза визначена в сумі 1 000 грн.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що оскільки цивільно-правова відповідальність ОСОБА_4 була застрахована у ТзДВ «СК «Провіта», майнова шкода, завдана в результаті ДТП, має бути відшкодована останнім в межах ліміту відповідальності, передбаченого страховим полісом. Відмовляючи в стягненні моральної шкоди, суд виходив із того, що позивачем не надано доказів на підтвердження заподіяння йому моральних страждань внаслідок дій чи бездіяльності відповідачів.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення, апеляційний суд вважав, що умови договору страхування щодо письмового повідомлення страховика у встановлений законом строк про настання страхового випадку виконано не було, тому відсутні правові підстави для стягнення майнової шкоди з ТзДВ «СК «Провіта», у якому була застрахована правова відповідальність винного у ДТП.

Такі висновки суду апеляційної інстанції відповідають вимогам закону та ґрунтуються на фактичних обставинах справи.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (у редакції, чинній на момент вчинення ДТП) (далі - Закон) при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

За змістом пп. 33.1.4 п. 33.1 ст. 33 Закону учасники дорожньо-транспортної пригоди зобов'язані невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, або, у випадках, передбачених цим Законом, МТСБУ, повідомлення про настання дорожньо-транспортної пригоди, встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально.

Як роз'яснено у п. 16 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» у разі невиконання особою, відповідальність якої застрахована, обов'язку письмового надання страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у передбачених випадках - МТСБ України), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, встановленого МТСБ України зразка, шкода відшкодовується завдавачем шкоди.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині позовних вимог ОСОБА_3 до ТзДВ «СК «Провіта», суд апеляційної інстанції з дотриманням вимог ст. ст. 212-214, 303, 315 ЦК України повно, всебічно та об'єктивно встановив фактичні обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, та дійшов обґрунтованого висновку про відмову в позові в цій частині, виходячи з того, що матеріали справи не містять доказів, а позивачем не доведено відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України повідомлення про настання страхового випадку страховика ТзДВ «СК «Провіта» у встановлений законодавством строк учасниками ДТП, а саме: водієм застрахованого транспортного засобу ОСОБА_4 або потерпілим ОСОБА_3, відповідним письмовим повідомленням про ДТП, встановленого МТСБУ зразка.

Згідно з вимогами ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції в межах касаційної скарги перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставинами, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Оскільки доводи касаційної скарги стосуються переоцінки доказів, викладених в оскаржуваному рішенні, що не належить до компетенції суду касаційної інстанції, висновків суду апеляційної інстанції в частині позовних вимог ОСОБА_3 до ТзДВ «СК «Провіта» не спростовують та не дають підстав вважати, що при розгляді справи судом допущено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення спору, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити.

Керуючись ст. ст. 336, 337, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення апеляційного суду Львівської області від 26 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.О. Дьоміна

Судді: М.В. Дем'яносов

В.М. Коротун

І.К. Парінова

О.В. Ступак