Провадження № 4-с/235/19/15
Справа № 235/5780/15-ц
УХВАЛА

про відмову в задоволенні скарги

19 серпня 2015 року м. Красноармійськ

Красноармійський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Карабан І.І.

при секретарі Димитрієвій О.А.

за участю заявника ОСОБА_1

представника ВДВС ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Красноармійськ скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця та зобов`язання вчинити певні дії, заінтересована особа Кондрат`єва ОСОБА_3, -

ВСТАНОВИВ:

До Красноармійського міськрайонного суду Донецької області з зазначеною скаргою звернулась ОСОБА_1, яка просила визнати дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Красноармійського міськрайонного управління юстиції (далі ВДВС) в.о. начальника відділу ДВС ОСОБА_4, які виявилися в неприйнятті постанови про закінчення виконавчого провадження та зняття арешту з майна боржника, у звязку з повним фактичним виконанням судового рішення, неправомірними, а також зобовязати державного виконавця відділу державної виконавчої служби винести постанову про закінчення виконавчого провадження по виконанню виконавчого листа № 2-1052 від 28 травня 2013 року та зняття арешту з майна боржника. Обґрунтовуючи заяву зазначила, що рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 28 травня 2003 року з неї на користь Кондрать`євої О.І. стягнуто суму авансу 1000 гривень, та у відшкодування моральної шкоди 925 грн. На виконання рішення суду було видано виконавчий лист, який пред`явлений Кондрат`євою до примусового виконання. В ході примусового виконання рішення суду було накладено арешт на належну їй 1/4 частину домоволодіння, що розташовано за адресою: м.Красноармійськ, вул.Мічуріна,51.

12 листопада 2001 року померла її мати ОСОБА_5, після смерті якої відкрилась спадщина на 3/4 частини домоволодіння, що розташовано за адресою: м.Красноармійськ, вул.Мічуріна,51. Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 09 лютого 2015 року право власності на зазначене спадкове майно визнано за нею.

Звернувшись до нотаріуса з метою продажу спадкового майна, заявник дізналася, що продати домоволодіння вона не зможе, оскільки є наявним арешт на підставі виконавчого листа №2-1052 віж 28 травня 2003 року, виданого Красноармійським міськрайонним судом та постанови державного виконавця про накладення арешту.

Отримавши таку інформацію, звернулась до державного виконавця з заявою про зняття арешти з 1/4 частини домоволодіння за адресою: м.Красноармійськ, вул. Мічуріна,51, у звязку з виконанням судового рішення у повному обсязі, що підтверджується заявою Кондрат`євої О.І.

13 липня 2015 року її було повідомлено, що виконавчий лист на виконання не надходив та підставою для зняття арешту з майна боржника є повна сплата боргів на користь стягувача чи відмова стягувача від предметів, що належить боржнику у відповідності до п.8 ст.48, п.5 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження».

Вважає таке рішення ВДВС Красноармійського міськрайонного управління юстиції про відмову в знятті арешту не відповідає діючому законодавству, а саме п.8 ч.1 ст.49, ст..50 ЗУ «Про виконавче провадження». ВДВС грубо порушує вимоги законодавства, не приймаючи постанови про закінчення виконавчого провадження, у зв`язку з повним фактичним виконанням судового рішення та зняття арешту майна.

Заявник в судовому засіданні підтримала вимоги скарги, просила задовольнити та пояснила, що після рішення суду вона частками виплачувала заборгованість, і там залишався незначний залишок. Про те, що накладено арешт на її будинок вона не знала і дізналася тільки звернувшись до нотаріуса з метою продажу будинку. Вона сплатила весь залишок заборгованості, що підтвердила стягувач своєю розпискою, надала її державному виконавцю, але арешт не було знято.

Державний виконавець Пужас І.В. в судовому засіданні з доводами скарги не погодилася та пояснила, що до 2008 року всі виконавчі документи передавалися державним виконавцям відповідно до Книг обліку виконавчих документів, переданих державним виконавцям, строк зберігання яких після передачі до архіву складає 3 роки. Виконавчі провадження, що були завершені і передані до архіву, також зберігаються тільки три роки. Виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 на користь Кондрать`євої О.І. 1925 гривень було повернуто стягувачу, що не було підставою для зняття арешту. Виконавче провадження знищено із-за закінчення строків його зберігання. З 2008 року ведеться Єдиний реєстр виконавчих проваджень, за даними якого, а також за результатами перевірки книг вхідної кореспонденції та обліку виконавчих проваджень, переданих державному виконавцю, встановлено що виконавчий документ про стягнення з ОСОБА_1 на користь Кондрать`євої О.І. суми боргу в розмірі 1925 гривень станом на 13.08.2015 року не надходив і не перебуває. В зв`язку з відсутністю виконавчого провадження в ДВС ніяких дій спрямованих на звільнення майна з під арешту чи інших дій, пов`язаних з виконавчим провадженням , державний виконавець не може проводити, оскільки відсутній виконавчий документ у відповідності до якого б проводилися відповідні виконавчі дії.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Рішенням Красноармійського міського суду Донецької області від 28 травня 2003 року по справі 2-1052/03, яке набрало законної сили 01 грудня 2003 року, з ОСОБА_1 на користь Кондрат`євої О.І. стягнуто суму авансу 1000 гривень по договору замовлення и моральну шкоду в сумі 925 гривень. Цивільна справа утілізована в звязку з закінченням строку зберігання, що підтверджується довідкою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області.

16 січня 2004 року було відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2-1052 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Кондрат`євої О.І. 1925 гривень.

15 грудня 2004 року зареєстровано обтяження заборона відчуження нерухомого майна на підставі виконавчого листа 2-1052, виданого 28 травня 2003 року Красноармійським міським судом.

В судовому засіданні встановлено, що виконавчий лист був повернутий стягувачу внаслідок неможливості виконання рішення суду на підставі п.2 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження». Завершене виконавче провадження знищено із-за спливу строку його зберігання.

Відповідно до інформації, що надана ВДВС виконавчий лист у період з 2008 року по 13 серпня 2015 року повторно на виконання до ВДВС не надходив.

10 липня 2015 року ОСОБА_1 звернулась до ВДВС з заявою про зняття заборони з будинку в звязку з повною виплатою заборгованості за виконавчим листом, надавши на підтвердження заяву стягувачки Кондрат`євої О.І..

Листом ВДВС ОСОБА_1 було повідомлено щодо неможливості зняття арешту із-за відсутності на виконання виконавчого листа.

Статтею 47 Закону України Про виконавче провадження передбачені випадки, при настанні який, виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу.

Стаття 49 Закону України Про виконавче провадження регламентує випадки закриття виконавчого провадження.

Статтею 50 цього ж закону передбачає наслідки завершення виконавчого провадження, в тому числі зняття арешту з майна.

Таким чином, з урахуванням зазначених норм права, повернення виконавчого листа стягувачу не вимагає від державного виконавця зняття арешту, покладеного на майно боржника, як це передбачено у випадку прийняття державним виконавцем рішення про закриття виконавчого провадження.

Судом встановлено, що боржник протягом тривалого часу не виконувала в повному обсязі рішення суду, і остаточно його виконала тільки в цьому році, в той час коли виконавчий лист не находився на виконанні в ВДВС.

Проведення будь-яких виконавчих дій, в тому числі і зняття арешту з майна боржника, без наявності виконавчого листа, в рамках завершеного виконавчого листа, чинним законодавством не передбачено, а тому суд не може визнати бездіяльність, що полягала в неприйнятті постанови про закінчення виконавчого провадження та зняття арешту з майна боржника у звязку з повним фактичним виконанням судового рішення, неправомірним, і відповідно зобовязати ВДВС виконати ці дії, оскільки питання щодо зняття арешту з майна боржника у випадку повернення виконавчого документа стягувачу не врегульовано.

Таким чином, скарга ОСОБА_1 безпідставна і не підлягає задоволенню, оскільки ВДВС діяло у відповідності до законодавства, що регулює проведення примусового виконання судових рішень.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.47,49,50 ЗУ Про виконавче провадження, ст.. 387 ЦПК України, суд , -

УХВАЛИВ :

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається до Апеляційного суду Донецької області через Красноармійський міськрайонний суд Донецької області протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя І.І.Карабан