провадження № 2/521/6754/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2015 року

Малиновський районний суд міста Одеси в складі:

Головуючого судді Михайлюка О.А.,

при секретарі Стариш О.І.,

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про визнання батьківства, посилаючись на те, що з 1982 року почав знаходитись у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_2. 08 січня 1983 року у них народився син ОСОБА_3, 01 липня 1984 року в них народився син ОСОБА_4, реєстрація народження яких була здійснена за заявою матері з її слів, внаслідок чого дітям дано прізвище матері та позивач як батько дитини не був зазначений в свідоцтві про народження.

На теперішній час, з метою визнання батьківства, позивач вимушений звернутись з позовом до суду.

Позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просить суд їх задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала не заперечувала проти їх задоволення.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що з 1982 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 почали знаходитись у фактичних шлюбних відносинах, від яких 08 січня 1983 року народився син ОСОБА_3, 01 липня 1984 року народився син ОСОБА_4.

26 червня 1999 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстровано шлюб.

Реєстрація народження дітей здійснена за заявою матері з її слів, внаслідок чого дітям дано прізвище матері та позивач як батько дитини не був зазначений в свідоцтві про народження.

Згідно зі ч. 3 ст. 53 КпШС України, походження дитини від батьків, які не перебувають між собою в шлюбі, встановлюється шляхом подачі спільної заяви батьком і матір'ю дитини в державні органи реєстрації актів громадянського стану.

В разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття.

Враховуючи викладене, у відповідності до ч. 3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», згідно якої у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги та визнати батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 128, 138 СК України, ст. ст. 10, 58, 60, 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Визнати батьком ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Рішення суду є підставою для внесення відповідних змін в актові записи, про народження ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Михайлюк О.А.