Справа № 456/2536/15-ц
Провадження № 2/456/1197/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

28 липня 2015 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Саса С. С. ,

при секретарі Проців І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Стрию цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на виїзд за межі України неповнолітньої дитини без згоди та супроводу другого з батьків,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом та просить надати дозвіл на тимчасовий виїзд за кордон в республіку Італія в період з 01.08.2015 року по 31.12.2015 року його неповнолітньому сину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у його супроводі, без дозволу та згоди матері ОСОБА_2. В обгрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що від шлюбу з відповідачем, який був розірваний 24.01.2014 року, мають двох неповнолітніх дітей сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Після розірвання шлюбу між ним та відповідачем 17.04.2014 року був укладений договір про визначення місця проживання дітей, умов їх утримання та участі батьків у їх вихованні, згідно якого ОСОБА_1 буде проживати з позивачем, а ОСОБА_4 з відповідачкою. 17.04.2014 року відповідач надала нотаріально посвідчену заяву на тимчасові поїздки за кордон їхніх дітей у супроводі батька в період з 18.04.2014 року по 18.04.2015 року. Термін дії заяви минув 18.04.2015 року. На даний час відповідач знаходиться на роботі в ОСОБА_5 з малолітнім сином ОСОБА_4, а тому у позивача немає можливості отримати повторно нотаріально посвідчену заяву для виїзду його неповнолітнього сина ОСОБА_3 за кордон, так як йому місце проживання відповідача в ОСОБА_5 не відоме, оскільки вони не підтримують жодних звязків з колишньою дружиною. На даний час позивач матеріально утримує та належним чином піклується про старшого сина та його моральний і духовний розвиток. Мама та брат позивача проживає в ОСОБА_5 Італія, мають дозвіл на проживання та роботу в даній країні, тому надіслали позивачеві та його синові запрошення до ОСОБА_5 Італія влітку на відпочинок. Дана поїздка буде сприяти як духовному так і фізичному розвитку дитини, однак через відсутність відповідача не може отримати дозвіл на тимчасовий виїзд сина за кордон. З огляду на наведене змушений звернутися до суду з даним позовом та просить такий задоволити.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_6 позовні вимоги підтримав, покликаючись на викладені в позовній заяві обставини, та не заперечує проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявилася, а тому суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Проаналізувавши матеріали справи, заслухавши думку представника позивача, суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного.

З рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 24.01.2014 року вбачається, що шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірваний. (а.с.6).

Зі свідоцтва про народження серії І-СГ № 387547, виданого повторно 20.09.2013 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Стрию реєстраційної служби Стрийського міськрайонного управління юстиції Львівської області, актовий запис № 554 вбачається, що у сторін 16.12.2002 року народився син ОСОБА_3. (а.с.7).

Зі свідоцтва про народження серії І-СГ № 387548, виданого повторно 20.09.2013 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Стрию реєстраційної служби Стрийського міськрайонного управління юстиції Львівської області, актовий запис № 153 вбачається, що у сторін 09.03.2010 року народився син ОСОБА_4.

Згідно договору про визначення місця проживання дітей, умов їх утримання та участі батьків у їх вихованні, укладеного 17.04.2014 року між ОСОБА_1 до ОСОБА_2 вбачається, що між сторонами існує домовленість про те, що син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, буде проживати з батьком ОСОБА_1, а син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 з матірю ОСОБА_2. (а.с.8-9).

Відповідно до ст. 313 Цивільного кодексу України фізична особа, яка не досягла 16 років, має право на виїзд за межі України за згодою батьків, піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», документами, що надають право на виїзд з України і вїзд в Україну та посвідчують особу громадянина під час перебування за її межами, зокрема є паспорт громадянина України для виїзду за кордон, проїзний документ дитини.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріального засвідченого клопотання батьків. За відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.

Відповідно до вимог ст. 7 Сімейного кодексу України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановлені Конституцією України, Конвенцією про права дитини.

Відповідно до вимог ст. 155 Сімейного кодексу України, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідно до п. п. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобовязуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обовязки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Судом встановлено, що від шлюбу у сторін народилося двоє дітей: син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Суд вважає, що відсутність згоди одного із батьків на тимчасовий виїзд дитини за кордон у супроводі батька, обмежує права дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, а тому враховуючи інтереси дитини, вважає необхідним дати дозвіл неповнолітньому ОСОБА_3 на тимчасовий виїзд за межі України в республіку Італія в період з 01.08.2015 року по 31.12.2015 року у супроводі його батька, без дозволу та згоди матері.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 212, 215, 218, 226 ЦПК України, ст. ст. 7, 154 СК України, ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України та вїзду в Україну» ст. 3 Конвенції про права дитини, суд

вирішив:

Позов задоволити частково.

Надати дозвіл неповнолітньому ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на тимчасовий виїзд за межі України в республіку Італія в період з 01.08.2015 року по 31.12.2015 року у супроводі його батька ОСОБА_1, без дозволу та згоди матері ОСОБА_2.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано до Стрийського міськрайонного суду Львівської області протягом десяти днів з дня його отримання.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з часу його проголошення.

Суддя Сас С.С.