Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/984/15 Головуючий у суді І-ї інстанції Сарап М. Б.
Доповідач Чорнобривець О. С.
РІШЕННЯ

Іменем України

12.05.2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді - Чорнобривець О.С.

суддів - Кодрула М.А.,

Черненко В.В.

за участю секретаря - Гончар В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кіровограді цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 04 березня 2015 року, у справі за позовом ОСОБА_3 до ТОВ «Рассвет-Агро», третя особа Реєстраційна служба Кіровоградського РУЮ Кіровоградської області про визнання договору оренди землі недійсним,-

встановила:

У липні 2014 року ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до ТОВ «Рассвет-Агро» про визнання договору оренди землі недійсним, в обгрунтування якого зазначав, що він на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку виданого 25.10.2006 року Кіровоградською РДА є власником земельної ділянки площею 5,75 га на території Клинцівської сільської ради Кіровоградського району.

На початку липня 2014 року йому стало відомо, що його земельна ділянка перебуває в оренді ТОВ «Рассвет-Агро» на підставі договору оренди. Вважає договір оренди недійсним, оскільки особисто його не укладав, не підписував та не отримував його копії. Волевиявлення на укладення даного договору оренди землі він не мав, бажає користуватися своєю ділянкою особисто.

Рішенням Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 04 березня 2015 року у задоволенні позову відмовлено, з підстав пропуску строку позовної давності.

В апеляційні скарзі позивач, посилаючись на порушення судом матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Зазначає, що суд неповно з'ясував обставини справи, а висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи.

У судовому засіданні суду апеляційної інстанції сторони підтримали свої доводи та заперечення.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду скасуванню з ухваленням нового рішення на таких підставах.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону рішення суду не відповідає.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_3 належить земельна ділянка площею 5,75 га, яка розташована на території Клинцівської сільської ради Кіровоградського району, право власності посвідчено державним актом від 25.10.2006 року (а.с.8).

Між ОСОБА_3 та ТОВ «Рассвет-Агро» укладено договір оренди землі від 09.01.2007 року, за яким спірну земельну ділянку передано орендарю на 20 років, який було зареєстровано 05.09.2008 року у Кіровоградському районному відділі КРФ ДП «ЦДЗК при Держкомземі України».

Відповідно до висновку судової почеркознавчої експертизи № 2162 від 03.02.2015 року, підпис від імені орендодавця ОСОБА_3 у вигляді запису прізвища «ОСОБА_3» у розділі 16 договору «Реквізити сторін» «орендодавець» виконаний не самим ОСОБА_3, а іншою особою. Короткий підпис у договорі не представляється можливим визначити чи належить він орендодавцю ОСОБА_3, чи іншій особі.

Відмовляючи позивачу в задоволенні позову, суд першої інстанції послався на те, що про своє порушене право позивач дізнався у 2009 році, а до суду звернувся лише у липні 2014 року, тобто після спливу позовної давності.

Але суд не звернув уваги на те, що позовна давність не є процесуальним строком, вона може застосовуватися лише у тому разі коли права позивача були порушені, але за захистом свого права позивач звернувся після спливу позовної давності (ст. 256ЦК).

Суд першої інстанції так і не встановив чи були порушені права позивача, чи були, зокрема, підстави для визнання договору оренди від 09.01.2007 року недійсним.

Згідно зі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Частиною 1 ст.14 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що договір оренди землі укладається у письмовій формі.

Відповідно до ч.2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний стороною (сторонами).

Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі (ч.ч.2,3 ст. 203 ЦК України).

Згідно ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, в тому числі встановлених ч.3 ст.203 ЦК України про те, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Підставою для звернення до суду з позовом ОСОБА_3 зазначив, що оскаржуваний договір оренди він не підписував.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. ст. 57-60 ЦПК України.

Відповідно до висновку судової почеркознавчої експертизи № 2162 від 03.02.2015 року, підпис від імені орендодавця ОСОБА_3 у вигляді запису прізвища «ОСОБА_3» у розділі 16 договору «Реквізити сторін» «орендодавець» виконаний не самим ОСОБА_3 Прізвище орендодавця у договорі виконано іншою особою, працівником відповідача, що не заперечується сторонами. А щодо короткого підпису у договорі не представляється можливим визначити чи належить він орендодавцю ОСОБА_3, чи іншій особі.

Таким чином, висновок експерта не є конкретним, тому не є беззаперечним доказом того, що позивачем договір оренди не був підписаний. Тобто за наслідком проведеної експертизи доводи позивача не є доведеними.

Крім того, позивачем не оспорюється факт отримання ним орендної плати в сумі 5 000 грн., що підтверджується видатковим касовим ордером ТОВ «Рассвет-Агро» від 12 листопада 2009 року. Отримання ним орендної плати від відповідача протягом 2010-2014р.р. також підтверджується наявними у матеріалах справи відомостями, а також видатковим касовим ордером ТОВ «Рассвет-Агро» від 19 липня 2013 року, у яких підписи позивача про її отримання не спростовані(а.с.23-27).

Таким чином, оцінюючи встановлені обставини справи у їх сукупності, колегія суддів вважає, що будь-яких належних і допустимих доказів на підтвердження обставин, на які позивач посилався як на підставу своїх вимог і заперечень, ОСОБА_3 не надав, не містять їх й матеріали справи. Доводи позивача не є достатніми для висновку про наявність правових підстав для визнання недійсним договору оренди землі.

Оскільки позивачем не доведено порушення його прав, у задоволенні позову має бути відмовлено по суті, за недоведеністю заявлених вимог.

Доводи позивача у апеляційній скарзі стосовно того, що договір немає державної реєстрації і тому є неукладеним, спростовується оглянутим судом оригіналом договору оренди. Суд вирішив справу у межах заявленого позову( ст.11 ЦПК України).

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції не надав належної оцінки встановленим обставинам справи, порушив норми матеріального та процесуального права та дійшов неправильного висновку про застосування правил позовної давності. Рішення суду, відповідно до п.4 ст.309 ЦПК України, підлягає скасуванню з ухвалення нового рішення про відмову в задоволені позову, але з інших підстав.

Керуючись ст. 303, ст.307, ст.309, ст. 313, ст. 314, ст.316 ЦПК України, колегія суддів, -

Вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 04 березня 2015 року скасувати й ухвалити нове рішення.

У задоволення позову ОСОБА_3 до ТОВ «Рассвет-Агро» про визнання договору оренди землі недійсним, відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий суддя:

Судді: