Дата документу 22.10.2015
Справа № 320/6138/15-ц
21 жовтня 2015 року Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:
головуючого - судді Купавської Н.М.
при секретарі - Чудаковій А.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Мелітополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення порядку користування квартирою,
Позивачки звернулися до суду з позов, в якому просять визначити порядок користування квартирою АДРЕСА_1, виділивши їм в користування жилу кімнату площею 16,6 м?, а відповідачу жилу кімнату, площею 11,4 кв.м, з лоджією, площею 1,4 м?, підсобні приміщення просять залишити у загальному користуванні сторін. В добровільному порядку вирішити питання про порядок користування даною квартирою вони не можуть, оскільки відповідач не проживає в даній квартирі, будь-яких контактів уникає з ними, комунальні послуги не сплачує, тому вони змушені звернутися до суду.
В судове засідання позивачки не з'явилися, від них надійшли заяви з проханням слухати справу у їх відсутність, позов підтримують повністю. Не заперечують проти ухвалення по справі заочного рішення.
Відповідач в судове засідання не з'явився, судова повістка повернулась з відміткою пошти - за закінченням строку зберігання.
Як вбачається з матеріалів справи позивачами було надано адресу ОСОБА_3 за місцем його реєстрації. Інших відомостей щодо місця перебування чи проживання відповідача немає.
Відповідно до п.3 ч.5 ст.74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.
Отже, суд вважає, що відповідач був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи. Повідомлень про причини неявки від нього не надходило.
За таких обставин суд вважає необхідним розглядати справу в заочному порядку.
Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити повністю з наступних підстав.
Сторонам на підставі свідоцтва про право власності на житло від 29 квітня 2003 року на праві приватної спільної часткової власності належить по 1/3 частині квартири АДРЕСА_1, що підтверджується свідоцтвом про право власності та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно /а.с.10, 11/.
Відповідно довідки КП «Житломасив» у вищезазначеній квартирі проживає з 01.07.2015 року без реєстрації позивачка ОСОБА_1 разом із дочкою ОСОБА_2, позивачкою по справі, яка зареєстрована у даній квартирі. ОСОБА_3 в ній не проживає та не зареєстрований /а.с.17/. За відомостями КП «Житломасив» відповідач ОСОБА_3 зареєстрований по АДРЕСА_2 /а.с.14/.
Позивачка ОСОБА_1 є колишньою дружиною відповідача, що підтверджується копіями свідоцтв про реєстрацію шлюбу та про його розірвання /а.с.18,19/.
Позивачка ОСОБА_2 є дочкою відповідача та позивачки ОСОБА_1, про що зазначено у свідоцтві про її народження /а.с.20/.
Відповідно до ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох або більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою, співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їх спільною частковою власністю.
Однак, відповідач уникає будь-яких домовленостей з позивачками, в квартирі не проживає, комунальні послуги не сплачує.
Відповідно до п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.95 р., «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов.
Позивачі звернулися до суду з позовом про встановлення порядку користування квартири.
Як вбачається з технічного паспорту на квартиру її загальна площа складає 49,4 кв.м., із житловою площею 28,0 кв.м, у тому числі: 1-а кімната, розміром 11,4 м? з лоджією, площею 1,4 м?, 2-а кімната, розміром 16,6 м?. Також в даній квартирі є кухня, площею 7,2 м?, ванна кімната, площею 2,7 м?, туалет, площею 1,3 м?, коридор, площею 8,1 м?, вбудовані шафи, площею 0,3 м? і 0,4 м?. /а.с.12-13/
Доля кожного зі співвласників даної квартири складає 9,3 кв.м.
Враховуючи, що реальному розподілу квартира не підлягає, беручи до уваги розмір жилої площі зазначеної квартири - 28,0 кв.м. і те, що позивачі згодні, щоб їм була виділена ізольована жила кімнати площею 16,6 кв.м., що на 2 кв.м. є менше відповідно їх ідеальних часток, а також при відсутності інших пропозицій, суд приходить до висновку, що запропонований позивачами порядок користування не зашкодить охоронюваним законом правам та інтересам осіб, що мають право на користування жилим приміщенням у спірній квартирі та не суперечить вимогам чинного законодавства.
Аналізуючи зібрані по справі докази суд приходить до висновку про можливість встановлення порядку користування спірною квартирою, виділивши позивачам у користування жилу кімнату, площею 16,6 кв.м, а відповідачу виділивши у користування жилу кімнату, площею 11,4 кв.м, з лоджією, площею 1,4 кв.м. Кухню, коридор, ванну кімнату, туалет, вхід та всі інші підсобні приміщення залишити в їхньому спільному користуванні.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212, 214, 215 ЦПК України, ст.ст. 319, 356, 391 ЦК України, суд
Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення порядку користування квартирою задовольнити повністю.
Встановити порядок користування жилим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1 виділивши ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у користування жилу кімнату, площею 16,6 кв.м, (технічний паспорт від 24 квітня 2003 року).
ОСОБА_3 виділити у користування жилу кімнату, площею 11,4 кв.м, з лоджією, площею 1,4 кв.м (технічний паспорт від 24 квітня 2003 року).
Кухню, площею 7,2 кв.м, ванну кімнату, площею 2,7 кв.м, туалет, площею 1,3 кв.м, вбудовані в коридорі шафи, площею 0,3 кв.м. та 0,4 кв.м., коридор, площею 8,1 кв.м, а також вхід у квартиру АДРЕСА_1 залишити у спільному користуванні ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3.
Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області протягом 10 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Мелітопольського міськрайонного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом 10 днів з дня отримання його копії.

СУДДЯ: