Справа № 364/59/15-ц
Провадження № 2/364/50/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.01.2015 року, Володарський районний суд Київської області, в складі:

головуючого судді Моргун Г. Л.,

за участі секретаря Сіваченко Л.В. ,

розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні , в смт Володарка , цивільну справу за позовом ОСОБА_1

до Володарської селищної ради Київської області,

Відділ Держземагенства у Володарському районі Київської області

третя особа на стороні відповідача без самостійних вимог : Відділ реєстрації нерухомого майна Володарського районного управління юстиції

про визнання державного акта на право приватної власності на землю недійсним,

ВСТАНОВИВ :

Позивач у січні 2015 року , звернулася до суду з названим позовом , в якому вказувала , що 22 квітня 2010 р. на ім'я її чоловіка було видано Державний акт серії ЯК № 891175 на право приватної власності на земельну ділянку площею 0,0766 га із цільовим призначенням для ведення будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських споруд , яка розташована по АДРЕСА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 її чоловік помер. Оскільки спадкова земельна ділянка фактично знаходиться за адресою АДРЕСА_1 нотаріусом їй було відмовлено в переоформленні спадкового майна після ОСОБА_3.

Позивач просить суд визнати Державний акт серії ЯК № 891175 на право приватної власності на земельну ділянку площею 0,0766 га розташованої в смт Володарка Київської області із цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку , господарських будівель та споруд , зареєстрований 22 квітня 2010 року на ім'я ОСОБА_3 - недійсним.

Скасувати реєстрацію Державного акту серії ЯК № 891175 на право приватної власності на земельну ділянку площею 0,0766 га розташованої в смт Володарка Київської області із цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку , господарських будівель та споруд , зареєстрований 22 квітня 2010 року на ім'я ОСОБА_3 .

В попередньому судовому засіданні позивач вимоги викладені у позовній заяві підтримала у повному обсязі та просила суд позов задоволити.

Представник відповідача Володарської селищної ради Київської області вимоги позивача визнав .

Представник відповідача відділу Держземагенства у Володарського районі Київської області вимоги позивача визнав .

Третя особа на стороні відповідача без самостійних вимог : Відділ реєстрації нерухомого майна Володарського районного управління юстиції свого представника до суду не направив, у своїй письмовій заяві просить розглядати справу без участі їх представника , проти задоволення позову не заперечують ( а.с.24).

Суд , вважає , що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання .

Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України , при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку , встановленому ст. 174 цього кодексу . Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову .

Виходячи з роз'яснень Пленуму Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Окрім того у п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року "Про судове рішення у цивільній справі" за змістом ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом.

Суд, взявши до уваги позицію позивача та представників відповідачів , третьої особи яка не заявляє самостійних вимог , ознайомившись з письмовими матеріалами по справі , вважає, що позов підлягає задоволенню.

З матеріалів справи встановлено , що позивач ОСОБА_1 є дружиною ОСОБА_3 ( а.с.6). ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , що підтверджено свідоцтвом про його смерть ( а.с.8 ). Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на спадкове майно, зокрема, на земельну ділянку площею 0,0766 га із цільовим призначенням для ведення будівництва та обслуговування жилого будинку , господарських споруд , яка розташована по АДРЕСА_1 . Позивач звернулася до нотаріуса та частково прийняла спадкове майно ( а.с.14). Однак під час оформлення спадщини на вище вказану спадкову земельну ділянку нотаріусом було встановлено , що у державному акті організацією , що виготовляла Державний акт було допущено помилку: місце знаходження земельної ділянки вказано АДРЕСА_1 , а спадкова земельна ділянка фактично знаходиться за адресою АДРЕСА_1 ( а.с.11-13) . За наведених підстав нотаріусом було відмовлено позивачу в переоформленні спадкового майна ( земельної ділянки площею 0,0766 га) після ОСОБА_3 про , що нотаріусом винесено відповідну постанову ( а.с.10).

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 152 Земельного кодексу України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю; власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 78 ЗК України право власності на землю це право володіння, користування і розпорядження земельною ділянкою. Власник земельної ділянки, землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на земельну ділянку навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою як передбачено ч.2 ст. 152 ЗК України.

Відповідно до Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею ( в т.ч. на умовах оренди), виготовлення технічної документації, проведення геодезичних робіт, формування файлів Ін-4, здійснюють ліцензовані проектні організації. Судом встановлено, що на час виготовлення державного акта було допущено помилку та невірно внесено саму земельну ділянку ( номер та площа земельної ділянка не співпадають ). Було видано державний акт, який зареєстровано в реєстрі державних актів на право приватної власності.

Оскільки підпунктом 4.1 Інструкції про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою затвердженою наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 22.06.2009 року № 325 виправлення орфографічних або технічних помилок у бланку та державному акті не допускається , тому на тепер виправити вказані вище помилки не можливо. Крім того, з 01.01.2013 року не здійснюється видача державних актів на право власності на землю, таке право посвідчується та оформляється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Зі змісту ст. 125 ЗК України вбачається, що право власності на земельну ділянку виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно ст.126 ч.1 Земельного Кодексу України право власності на земельну ділянку посвідчується державними актами.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджатися своїм майном.

Відповідно до ст. 393 ЦК України, правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується, власник майна, права якого порушені внаслідок видання правового акта органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, має право вимагати відновлення того становища, яке існувало до видання цього акта.

За таких обставин, суд приймає до уваги твердження позивача, що її право порушене, так як фактичне місце розташування земельної ділянки вказане у технічній документації не відповідає фактичному даним , що перешкоджає позивачу належним чином оформити прийняття спадщини. Таким чином , суд прийшов до висновку, що на момент розгляду справи інакшим шляхом ніж за рішенням суду поновити права позивача неможливо. Визнання представниками відповідачами пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб . Суд вважає, що вимоги позивача базуються на законі, обґрунтовані тому їх слід задовольнити в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 391, 393 ЦК України, ст.ст. 78, 125, 126, 152, 155,158 Земельного Кодексу України, ст.ст. 130,174 , 208, 209, 212-215 ЦПК України , суд , -

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 про визнання державного акта на право приватної власності на землю недійсним - задовольнити .

Визнати недійсним Державний акт на право приватної власності на землю серії ЯК № 891175 виданий Володарською селищною радою Володарського району Київської області 22 квітня 2010 року на ім'я ОСОБА_3 на земельну ділянку загальною площею 0,0766 га.

Скасувати державну реєстрацію Державного акту на право приватної власності на землю серії ЯК № 891175 виданий Володарською селищною радою Володарського району Київської області 22 квітня 2010 року на ім'я ОСОБА_3 на земельну ділянку загальною площею 0,0766 га.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи , які брали участь у справі , але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Г. Л. Моргун