Справа № 428/3890/15-ц
09 листопада 2015 року м. Сєвєродонецьк
Сєвєродонецький міський суд Луганської області в складі головуючого судді Бароніна Д.Б., за участю секретаря Бондаренко І.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Сєвєродонецьку цивільну справу за позовом заступника прокурора м. Сєвєродонецька в інтересах ОСОБА_1 до Державного підприємства «Науково-дослідний інститут техніки безпеки хімічних виробництв» про зобовязання нарахування та виплати грошової допомоги, -
Заступник прокурора м. Сєвєродонецька в інтересах ОСОБА_1 звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовом до Державного підприємства «Науково-дослідний інститут техніки безпеки хімічних виробництв» про зобовязання нарахувати та виплатити грошову допомогу.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 08.04.2015 року до прокуратури міста Сєвєродонецька Луганської області звернулась ОСОБА_2 щодо захисту її конституційного права на отримання при виході на пенсію з посади наукового працівника грошової допомоги. ОСОБА_2 наказом № 100к-13 від 31.12.1986р. призначена на посаду молодшого наукового співробітника лабораторії засобів індивідуального захисту державного підприємства «Науково-дослідний інститут техніки безпеки хімічних виробництв» (далі ДП «НДІТБХВ»). 31.07.2014 року звільнена з посади у зв'язку із виходом на пенсію. З серпня 2014 року ОСОБА_2 призначена пенсія згідно ст. 24 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність». ОСОБА_2 на посаді молодшого наукового співробітника лабораторії засобів індивідуального захисту № 8 ДП «НДІТБХВ» працювала в період з 31.12.1986 по 31.07.2014 роки, що підтверджено записом в трудовій книжці. Таким чином, ОСОБА_2 має право на виплату грошової допомоги в розмірі шести місячних посадових окладів (ставок) з урахуванням надбавок і доплат за наявності стажу роботи на посаді. Згідно Штатного розпису на 2014 рік керівних, наукових, інженерно-технічних працівників та інших службовців державного підприємства «Науково-дослідний інститут техніки безпеки хімічних виробництв», затвердженого директором 03.01.2014 року, посадовий оклад з надбавками молодшого наукового співробітника лабораторії засобів індивідуального захисту № 8 складає 2282 грн. в місяць. При цьому, при звільненні з підприємства та до теперішнього часу грошова допомога, передбачена Законом, ОСОБА_2 не нарахована та не виплачена. Відповідач листом № 95 /бухг від 08.12.2014 року підтвердив свої зобов'язання перед ОСОБА_2 щодо виплати матеріальної винагороди в розмірі шести місячних посадових окладів в першому кварталі 2015 року. Однак до часу подання позову свої зобовязання відповідач не виконав.
В судове засідання позивач не зявилася, про день, час та місце слухання справи повідомлялася належним чином, проте надала суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності та підтримала позовні вимоги.
В судове засідання заступник прокурора м. Сєвєродонецька або прокурор прокуратури м. Сєвєродонецька не зявилися, про день, час та місце слухання справи повідомлялися належним чином, проте прокурор Сафонова О.М. надала суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності та підтримала позовні вимоги.
В судове засідання представник відповідача не зявився, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, причин неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи без його участі до суду не надходило.
Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Прокурор прокуратури м. Сєвєродонецька не заперечувала проти розгляду справи за відсутності відповідача, позивач також не заперечував проти розгляду справи за відсутності відповідача. У звязку із наведеним, суд вважає можливим слухати справу за відсутністю відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього.
У звязку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, що згідно із копією трудової книжки серії БТ-І № 2668152, виданої на імя ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, наказом № 100к-13 від 31.12.1986 року ОСОБА_2 призначена на посаду молодшого наукового співробітника лабораторії засобів індивідуального захисту «Всесоюзного науково-дослідного інституту техніки безпеки в хімічній промисловості». В подальшому назва вказаної установи двічі змінювалася та станом на час розгляду справи установа має назву Державне підприємство «Науково-дослідний інститут техніки безпеки хімічних виробництв».
Згідно із копією трудової книжки серії БТ-І № 2668152, виданої на імя ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, наказом № 11к від 31.07.2014 року ОСОБА_2 звільнена із займаної посади у звязку із виходом на пенсію згідно із Законом України «Про наукову і науково-технічну діяльність».
Згідно із копією листа № 95/бухг, наданого 08.12.2014 року Державним підприємством «Науково-дослідний інститут техніки безпеки хімічних виробництв», адміністрація Державного підприємства «Науково-дослідний інститут техніки безпеки хімічних виробництв» (ДП «НДІТБХВ») зобовязується сплатити колишньому молодшому науковому співробітнику ДП «НДІТБХВ» ОСОБА_2 матеріальну винагороду в розмірі шести посадових окладів, відповідно до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність», в першому кварталі 2015 року.
Згідно із копією Штатного розпису на 2014 рік керівних, наукових, інженерно-технічних працівників та інших службовців Державного підприємства «Науково-дослідний інститут техніки безпеки хімічних виробництв», затвердженого директором підприємства 03.01.2014 року, посадовий оклад з надбавками молодшого наукового співробітника лабораторії засобів індивідуального захисту № 8 складає 2282 грн. на місяць.
Згідно із копією пенсійного посвідчення серії ААИ № 227493, виданого Пенсійним фондом України від 24.11.2014 року, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, взята на облік до Пенсійного фонду України в якості пенсіонера за віком та має пенсійне посвідчення № НОМЕР_1.
Відповідно до ст. 43 Конституції України право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.
Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.
Відповідно до ч. 18 ст. 24 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» при виході на пенсію з посади наукового працівника відповідно до цього Закону науковому працівнику видається грошова допомога в розмірі шести місячних посадових окладів (ставок) з урахуванням надбавок і доплат за наявності стажу роботи на посадах, зазначених у Переліку посад наукових (науково-педагогічних) працівників підприємств, установ, організацій, вищих навчальних закладів, перебування на яких дає право на призначення пенсії та виплату грошової допомоги у разі виходу на пенсію відповідно до цієї статті, затвердженому Кабінетом Міністрів України, не менше: для чоловіків - 12,5 року; для жінок - 10 років.
Відповідно до ст. 22-1 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» та пункту 3 Переліку посад наукових (науково-педагогічних) працівників підприємств, установ, організацій, вищих навчальних закладів III-IV рівнів акредитації, перебування на яких дає право на призначення пенсії та виплату грошової допомоги у разі виходу на пенсію відповідно до статті 24 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність», затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 4 березня 2004 р. N 257 із змінами і доповненнями, посада молодшого наукового співробітника ДП «НДІТБХВ» надає право на призначення пенсії та виплату грошової допомоги у разі виходу на пенсію відповідно до статті 24 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність».
При цьому, згідно із пунктом 2-1 постанови Кабінету Міністрів України від 4 березня 2004 р. N 257 із змінами і доповненнями, дія цієї постанови поширюється на наукових працівників, які працювали на державних підприємствах, в установах, організаціях та вищих навчальних закладах колишніх Української РСР, інших республік СРСР, а також СРСР.
Отже, для надання грошової допомоги науковому працівнику повинні бути наявні у сукупності такі умови:
- вихід на пенсію, тобто звільнення з роботи за власним бажанням, у зв'язку з виходом на пенсію відповідно до ст. 24 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» (ст. 38 КЗпП України). Досягнення пенсійного віку і оформлення пенсії без звільнення не є виходом на пенсію;
- працівник має виходити (звільнятися) на наукову пенсію, яка призначається при досягненні пенсійного віку: чоловікам за наявності стажу роботи не менше 25 років, у тому числі стажу наукової роботи не менше 20 років, а жінкам за наявності стажу роботи не менше 20 років, у тому числі стажу наукової роботи не менше 15 років;
- звільнення має бути проведене тільки з наукової (науково-педагогічної) посади. Перелік наукових (науково-педагогічних) посад визначено ст. 22-1 та ст. 22-2 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність», ст. 48 Закону України «Про вищу освіту» та постановою Кабінету Міністрів України від 04 березня 2004 року № 257;
- науковий працівник повинен мати стаж роботи на посадах, зазначених у Переліку посад наукових (науково-педагогічних) працівників підприємств, установ, організацій, вищих навчальних закладів ІІІ-ІV рівнів акредитації, перебування на яких дає право на призначення пенсії та виплату грошової допомоги у разі виходу на пенсію, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 04 березня 2004 року № 257, для чоловіків - 12,5 років, для жінок - 10 років.
Усі вищеперелічені умови в сукупності наявні у спірних правовідносинах стосовно ОСОБА_2, на підставі чого суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, доводи, викладені прокурором та позивачем на підтвердження своїх вимог також є обґрунтованими, у звязку із чим позов підлягає задоволенню.
Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, яка була чинною станом на час подання позову до суду), від сплати судового збору у цій справі було звільнено орган прокуратури.
Приймаючи до уваги вимоги ч. 3 ст. 88 ЦПК України та положення Закону України «Про судовий збір» (в редакції, яка була чинною станом на час подання позову до суду), суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 208, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд -
Позов заступника прокурора м. Сєвєродонецька в інтересах ОСОБА_1 до Державного підприємства «Науково-дослідний інститут техніки безпеки хімічних виробництв» про зобовязання нарахувати та виплатити грошову допомогу задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному суді Луганської області через Сєвєродонецький міський суд шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя Д. Б. Баронін