Справа № 211/7386/14-ц
Провадження № 2/211/410/15
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

15 січня 2015 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Ткаченко С.В.

при секретарі Жуковій А.С.

у відсутність: позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника третьої особи,

розглянувши в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, що діє від себе та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4, третя особа Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про захист права власності, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до відповідачів, вказавши, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 09.04.2014 року вони є власниками квартири АДРЕСА_1. Отриманню вказаного свідоцтва передував тривалий судовий розгляд справи стосовно цієї квартири, у цей час там мешкали квартиранти ОСОБА_5 з родиною, які жили там зі згоди попереднього власника ОСОБА_6 Станом на 01.04.2014 року накопичилась заборгованість по комунальним платежам на ім»я ОСОБА_6 у сумі 1932,57 грв.

29 04 2014 року квартиранти з квартири виселилися, 30 09 2014 року він заселився до вказаного помешкання. Однак йому стало відомо, що з 20 03 2014 року в квартирі зареєстровані відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 На яких підставах вони були зареєстровані, позивачам невідомо. Відповідачі ніколи не мешкали у вказаній квартирі, тільки там зареєстровані, однак на них нараховувалися комунальні платежі, які позивач ОСОБА_1 оплатив за них в розмірі 1400 грв.

Реєстрація відповідачів порушують права позивачів як власників, тому вони просять зняти з реєстрації ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в квартирі АДРЕСА_1, та стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати на сплату комунальних послуг за період з березня 2014 року по листопад 2014 року в сумі 1400 грв. та понесені витрати по справі за надання юридичної допомоги в розмірі 450,00 грв. та оплату судового збору в розмірі 243,60 грв.

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до суду надали заяви відповідно до яких позовні вимоги підтримали у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, просять розглянути справу у їх відсутність.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з'явився, про слухання справи повідомлялися через засоби масової інформації.

У відповідності до ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 09 квітня 2014 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є власниками квартири АДРЕСА_1 ( л.с. 6-11).

Згідно повідомлення Довгинцівського РВ КМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області від 29.04.2014 року в квартирі АДРЕСА_1 мешкав ОСОБА_5 (л.с. 12 - копія повідомлення).

У вказаному житловому помешканні зареєстровані ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 (л.с. 14 -довідка ), однак за вищезазначеною адресою не проживали ( акт від 05 01 2015 року ).

Статтею 383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї.

Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та відповідно ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Стаття 386 ЦК України передбачає, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Наявність реєстрації відповідачів у вказаній квартирі позбавляє можливості позивачів здійснювати права власності у повному обсязі.

Таким чином у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права.

Водночас відповідно до ст. 7 Закону України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Виходячи з того, що Закон України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов'язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання.

Відповідно до ст. 67 ЖК України, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Пунктом 5 частини 3 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Позивачами надані квитанції про оплату ОСОБА_1 комунальних послуг на загальну суму 1716,73 грв., однак просять стягнути з відповідача 1400 грв. Суд не може вийти за межі заявлених позовних вимог, а тому підлягають стягненню з відповідача саме 1400 грв. сплачених ОСОБА_1 за період реєстрації відповідачів у квартирі.

Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Згідно частини 1 ст. 84 ЦПК України, витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги.

Позивачем надано квитанцію про надання послуги: складання позовної заяви у розмірі 450 грв. які підлягають стягненню з відповідача , а також підлягають стягненню сплачений судовий збір у розмірі 243,60 грн. та витрати на оплату оголошення у засобах масової інформації у розмірі 250 грв.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.316, 317, 319, 321, 383, 391 ЦК України, ст.ст. 10,60, 208-210, 212 - 215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задовольнити .

Усунути порушення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у здійсненні права власності , що виразилося в реєстрації ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою : АДРЕСА_1 , скасувавши реєстрацію ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 за вищезазначеною адресою.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1 витрати по оплаті комунальних послуг у розмірі 1400 грв., витрати на отримання правової допомоги по складанню позовної заяви у розмірі 450,00 грв. , витрати на оплату оголошення у засобах масової інформації у розмірі 250 грв. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 243,60 грн. , а всього 2343 ( дві тисячі триста сорок три ) грв. 60 коп.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу, протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: С. В. Ткаченко