РІШЕННЯ

іменем України

27 жовтня 2015 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області в складі:

головуючий суддя Овдієнко В.В.

з участю секретаря Іванової О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, що продовжує навчання, третя особа ОСОБА_3,

в с т а н о в и в:

25.06.2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила стягнути з ОСОБА_2 на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_3 аліменти в розмірі 600 грн. щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви й до закінчення дочкою навчання в навчальному закладі.

В обґрунтування позовної заяви зазначила, що 20.02.1993 року було зареєстровано її з відповідачем шлюб, який у подальшому було розірвано.

Від шлюбу мають повнолітню дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

23.11.1998 року на її ім'я Зміївським районним судом Харківської області видано виконавчий лист №2-1440 про стягнення з ОСОБА_2 на її користь аліментів на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини від всіх видів його заробітку до досягнення нею повноліття.

На даний момент дочка досягла повноліття і є студентом 5-го курсу факультету економіки і права денної форми навчання Харківського національного економічного університету ім. Семена Кузнеця, ніде не працює, мешкає разом з нею в с. Чемужівка, в зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги, яку вона надати в повному обсязі можливості не має.

Місце навчання дочки знаходиться від місця проживання на відстані понад 50 км і кожного разу на проїзд додому та у зворотному напрямку дочка витрачає кошти. Вона, як мати, кожного разу надає їй харчі та кошти щоб вона могла належним чином харчуватися.

Самостійно та в повному обсязі вона надавати необхідну матеріальну допомогу дочці можливості не має, оскільки отримує мінімальну заробітну плату, а з урахуванням того, що дочці кожного дня необхідні кошти на переїзд до місця навчання, харчування, віку дочки, вона взагалі позбавлена можливості забезпечити її матеріально.

Їі колишній чоловік ОСОБА_2 має певний дохід, оскільки заробляє на життя періодичними заробітками і при цьому матеріальної допомоги на утримання дочки не надає, хоча вважає, що дочка потребує такої допомоги, оскільки навчається у навчальному закладі, витрачаючи кошти на забезпечення себе необхідними засобами на навчання, харчування, оплату контракту та ін. Обов'язок по додатковому утриманню дочки несе вона.

Сторони в судове засідання не з'явилися.

Позивачка ОСОБА_1 подала заяву, в якій підтримала свої позовні вимоги та просила розглянути справу за її відсутністю, в разі повторної неявки відповідача в судове засідання, не заперечувала проти заочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_2, якому неодноразово направлялися повістки-повідомлення про час і місце судового розгляду рекомендованими поштовими відправленнями, повторно в судове засідання не з'явився, про причини повторної неявки не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи чи судовий розгляд за його відсутністю не подавав, заперечень проти позову не подавав.

Суд не має відомостей про причину повторної неявки відповідача, повідомленого належним чином, що дало підстави вирішити справу на підставі наявних у ній даних (постановити заочне рішення) у відповідністю з ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України.

Третя особа ОСОБА_3 подала заяву, в якій підтримала позовні вимоги ОСОБА_1 та просила розглянути справу за її відсутністю.

Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з'явилися, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою. звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного:

З копій свідоцтв про розірвання шлюбу та про народження вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували в шлюбі до 06 лютого 2001 року, мають повнолітню дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. (а. с. 4, 7).

Сторонами не оспорювалися та, відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, не підлягають доказуванню ті обставини, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, продовжує навчання, потребує матеріальної допомоги, знаходиться на утриманні матері, а батько дитини не надає допомоги на утримання дочки.

Даними довідки від 17.03.2015 року, виданої сільським головою Чемужівської сільської ради Зміївського району Харківської області ОСОБА_5, підтверджується, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає з матір'ю ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 (а. с. 8)

З довідки №66591505 від 01.04.2015 року, виданої державним навчальним закладом "Харківський національний економічний університет ім. Семена Кузнеця", вбачається, що ОСОБА_3 є студентом І курсу навчання за освітньо-кваліфікаційним рівнем "магістр", в групі 8.05.13.14.03 факультету економіки і права, навчається за денною формою навчання. (а. с. 5).

У відповідності зі ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

У відповідністю зі ст. 200 Сімейного Кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

У відповідності до ч. 1 ст. 191 Сімейного Кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Позивачка ОСОБА_1 надала докази, що повнолітня дочка, яка продовжує навчання, проживає разом з нею, тому вона має право вимагати від батька дочки коштів на її утримання.

Враховуючи, що відповідач будь-яких заперечень проти позовної заяви, зокрема щодо наявності у нього доходу та можливості сплачувати аліменти в розмірі 600 грн., не надав, позовна заява ОСОБА_1 про стягування з відповідача на її користь коштів на утримання дитини у твердій грошовій сумі по 600 грн. щомісячно до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років є обґрунтованою і підлягає задоволенню.

З відповідача належить стягнути судовий збір на користь держави.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, 88, 169, 209, 212-215, 218, 224-228, 367 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця та мешканця АДРЕСА_2, не працюючого, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, в розмірі по 600 (шістсот) грн. щомісячно, починаючи з 25.06.2015 року і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років.

Стягнути з ОСОБА_2 до Державного бюджету України судовий збір в розмірі 487 (чотириста вісімдесят сім) грн. 20 коп.

В частині стягування аліментів рішення підлягає негайному виконанню в межах платежу за один місяць.

Заочне рішення може бути переглянуте Зміївським районним судом Харківської області за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Позивач та третя особа мають право оскаржити заочне рішення в загальному порядку до апеляційного суду Харківської області через Зміївський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Головуючий: