Справа № 136/1962/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

28 грудня 2015 року м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Стадника С.І.

при секретарі Шевчук Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, який мотивував тим, що він з ОСОБА_1 є співвласниками житлового будинку, який розташований за адресою: Вінницька область, м. Липовець, пров. Пирогова 12. У вказаному житловому будинку було прописано ОСОБА_2 (далі відповідач). Впродовж трьох років підряд відповідач не користувався зазначеним житлом, у звязку з чим позивач вважає, що його сервітут припинився. Відповідач не бажає самостійно знятися з реєстрації місця проживання, у звязку з чим позивач вирішив звернутися до суду з вимогою про визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування зазначеним житлом.

Позивача в судове засідання не з'явився, до суду подав заяву в якій вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив суд позов задовольнити, а справу розглянути у його відсутність, у разі неявки відповідача, дав свою згоду на ухвалення заочного рішення у справі.

Відповідач, будучи оповіщеним про час і місце судового розгляду у порядку встановленому ст. 74 ч.5 ЦПК України, в судове засідання не з'явився, заяви про відкладення розгляду справи, або розгляду справи у його відсутність до суду не подав, про причини неявки суд не повідомив.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_1, будучи оповіщеним у встановленому порядку про час і місце судового розгляду, в судове засідання не з'явився, заяви про відкладення розгляду справи, або розгляду справи у його відсутність до суду не подав, про причини неявки суд не повідомив.

Враховуючи зазначене, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи. За таких обставин, на підставі ст. 224 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення за відсутності відповідача на підставі наявних в справі доказів, оскільки позивач не заперечував проти такого вирішення справи, при цьому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

26.06.1996 року ОСОБА_4 подарувала ОСОБА_3 та ОСОБА_1 житловий будинок з господарськими будівлями, який розташований за адресою: Вінницька область, м. Липовець, провулок Пирогова 12, що підтверджується Договором дарування (а.с. 10-11).

Як вбачається з повідомлення Управління Державної міграційної служби у Вінницькій області від 11.11.2015 року (а.с. 18) та записів в домовій книзі (а.с. 6-9), у вказаному житловому будинку прописаний ОСОБА_2.

Судом встановлено, що впродовж трьох років підряд ОСОБА_2 не користувався зазначеним житлом, що підтверджується даними, які вказані в акті (а.с. 27).

Зі змісту позову слідує, що відповідач не бажає самостійно знятися з реєстрації місця проживання за адресою житла, співвласником якого є позивач, у звязку з чим останній вирішив звернутися до суду з вимогою про визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування зазначеним житлом.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням.

Статтею 406 ч.1 п.5 ЦК України передбачено, що сервітут припиняється у разі невикористання сервітуту (право користування чужим майном) протягом трьох років підряд.

З урахуванням встановлених обставин суд дійшов висновку, що оскільки відповідач впродовж трьох років підряд не користувався житлом за адресою якого зареєстровано місце його проживання, його сервітут слід вважати таким, що припинився, що узгоджується з приписами ст. 406 ч.1 п.5 ЦК України, тобто відповідача слід визнати таким, що втратив право на користування зазначеним житлом.

Керуючись ст.ст. 3, 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", ст.ст. 401-404, 406 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 57-60, 88 ч.3, 158 ч.2, 208-209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1) таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: Вінницька область, м. Липовець, провулок Пирогова 12.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1) в дохід держави судовий збір в сумі 487 (чотириста вісімдесят сім) грн. 20 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення через Липовецький районний суд Вінницької області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя С.І. Стадник