провадження 2/201/3924 /2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2015 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого

судді Антонюка О.А.

при секретарі Дашкевич Х.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину на час навчання,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 16 вересня 2015 року звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів на свою користь на утримання його повнолітньої дитини (дочки позивача) на час її навчання, позовні вимоги не змінювалися і не уточнювалися. Позивач у своєму позові та в ході судового засідання посилається на те, що вона народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідач ОСОБА_2 є її рідним батьком, сім`я не склалася, позивачка мешкає зі своєю матір`ю, з відповідачем вони мешкають окремо. Відповідач у вихованні та матеріальному забезпеченні дочки регулярної участі не приймає, мешкають окремо. ОСОБА_1 зараз навчається в ДВНЗ НМетАУ (очна форма навчання), вона (позивачка) зараз не працює, матеріально позивач погано забезпечена. Відповідач працює, отримує інші доходи, за рішенням суду не платить інші аліменти, але має заборгованість по аліментам до досягнення нею повноліття. Просила стягувати з відповідача на її користь аліменти на своє утримання в розмірі по ? частини всіх видів доходів відповідача щомісячно до досягнення дочкою 23 років і лише на час його навчання ІНФОРМАЦІЯ_2 , задовольнивши позов.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги фактично визнав повністю, погодився з їх обставинами і обґрунтуванням, просив врахувати те, що в нього зараз є інша сім`я, він має скрутне матеріальне становище і борг по аліментам на утримання цієї дочки до досягнення нею повноліття, не заперечував проти задоволення позову.

Вислухавши пояснення позивача і відповідача, з`ясувавши думку сторін, оцінивши надані і добуті докази, перевіривши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і підлягаючими задоволенню.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідач ОСОБА_2 є її рідним батьком, стосунки в сім`ї не склалися, сім`я їх не склалася, позивачка мешкає зі своєю матір`ю, з відповідачем вони мешкають окремо. Відповідач у вихованні та матеріальному забезпеченні дочки регулярної участі не приймає, мешкають окремо. Відповідач в добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дочки регулярно не надавав і позивачка знаходилася і знаходиться на утриманні своєї матері, мається заборгованість по сплаті аліментів відповідача на утримання цієї неповнолітньої дочки.

На теперішній час також позивачка мешкає разом зі своєю матір`ю, остання займається її вихованням та утриманням, лікуванням. Позивачка зараз навчається в вищому навчальному закладі, має скрутне матеріальне становище, відповідач самостійно в добровільному порядку на утримання дочки належну матеріальну допомогу не надає.

Стаття 15 ЦК України передбачає право на захист цивільних прав та інтересів: «1. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання…».

Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

На підставі ч. ч. 1, 2 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з яким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Судом встановлено, що позивачка зараз відповідно до довідки № 032 від 08 вересня 2015 року ОСОБА_1 дійсно є студентом денної форми навчання за контрактом гуманітарного факультету Державного вищого навчального закладу «Національна металургійна академія України» з 01 вересня 2013 року і зараз на 3 курсі, термін закінчення навчального закладу 30 червня 2017 року.

Судом встановлено, що позивачка зараз повнолітня, не має свого постійного доходу, знаходиться на утриманні своєї матері, яка на теперішній час працює, має скрутне матеріальне становище і потребує матеріальної допомоги, тому суд вважає можливим стягувати з відповідача на користь дочки аліменти на її утримання. При цьому суд враховує ті обставини, що відповідач не виплачує аліменти на утримання дочки на її користь в добровільному порядку, працює, не має інших доходів і має суттєве матеріальне становище. Позивач має скрутне матеріальне становище і потребує матеріальної допомоги, навчається і потребує матеріальної допомоги від батька, тому суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на її утримання на час навчання до досягнення нею 23 років, в розмірі ? частини всіх видів його доходів щомісячно до закінчення навчання або досягнення 23 років лише до закінчення навчання: 30 червня 2017 року. При цьому суд враховує ті обставини, що відповідач працює, має іншу сім`ю.

При таких обставинах суд вважає доведеними обставини позову, а тому можливим їх задоволення.

Відповідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно ч. 2 ст. 191 СК України суд може присудити аліменти і за минулий час.

Враховуючи вимоги ст. 199 СК України, суд вважає необхідним стягнути аліменти з відповідача на користь позивача на утримання повнолітньої дочки з 16 вересня 2015 року.

На підставі п. 7 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення.

Зважаючи на те, що позивач не працює, має скрутне матеріальне становище і важкі сімейні обставини, державну грошову допомогу не отримує, суд вважає можливим допустити негайне виконання судового рішення.

У відповідності з ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

ОСОБА_1 звільнена від сплати судового збору, тому з відповідача слід також стягнути судовий збір в дохід держави у розмірі 487 грн. 20 коп..

Згідно ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності.

Всебічне дослідження усіх обставин справи та письмових доказів, з урахуванням допустимості доказів та узгодженістю і несуперечністю між собою дають об`єктивні підстави вважати, що позов підлягає задоволенню повністю.

Відповідно до ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивач заперечує будь-які домовленості і зобов`язання стосовно відповідача (крім передбачених законом), не законні дії відносно нього та предмета спору, а відповідач не довів цього, твердження відповідача про наявність будь-яких інших зобов`язань з метою зменшення суми розміру аліментів, стосовно позовних вимог є припущенням.
При таких обставинах суд вважає можливим задоволення позовних вимог та стягувати з відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Богданівка Павлоградського району Дніпропетровської області, аліменти на утримання і на користь своєї повнолітньої дочки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , по 1/4 всіх видів його доходу щомісячно, до досягнення ОСОБА_3 23 років: 25 січня 2020 року включно, але лише на час навчання до закінчення навчання: до 30 червня 2017 року, починаючи стягнення з 16 вересня 2015 року, допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць, а також стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 487 грн. 20 коп..
Таким чином суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини на час її навчання в такому вигляді знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, ґрунтуються на вимогах закону, а тому підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3, 8, 19, 55, 124 Конституції України, ст. 180, ч. ч. 1, 2 ст. 183, ст. ст. 191, 199 Сімейного кодексу України, ч. 3 ст. 88, ст. ст. 3, 4, 10, 11, 57-61, 76, 169, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд
ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Богданівка Павлоградського району Дніпропетровської області, аліменти на утримання і на користь своєї повнолітньої дочки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , по 1/4 всіх видів його доходу щомісячно, до досягнення ОСОБА_3 23 років: 25 січня 2020 року включно, але лише на час навчання до закінчення навчання: до 30 червня 2017 року, починаючи стягнення з 16 вересня 2015 року.

Допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 487 грн. 20 коп..
Рішення може бути оскаржено в апеляційний суд Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя -