Ширяївський районний суд Одеської області
10.08.2015 Справа №: 518/632/15-ц Провадження № 2/518/582/2015
У Х В А Л А

10.08.2015 року смт. Ширяєве

Ширяївський районний суд Одеської області в складі:

головуючого суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2
за участі позивача представника позивачаОСОБА_3 ОСОБА_4
представника відповідачаОСОБА_5

розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні заяву представника позивача ОСОБА_4 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_6 про розподіл майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Ширяївського районного суду Одеської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_6 про розподіл майна подружжя.

У попередньому судовому засіданні 10.08.2015 р. представник позивача подала суду заяву про забезпечення позову, у якій просила заборонити ОСОБА_6 користуватися автомобілем марки ВАЗ 21061, 1989 року випуску, кузов номер ХТА608, реєстраційний номер 28757ОК, та передати його ОСОБА_6 чи ОСОБА_3 на відповідальне зберігання.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що зазначений автомобіль, який є предметом поділу у справі, куплений родиною позивача 08.10.2003 року у ОСОБА_7, що було оформлено розпискою та довіреністю. З вказаного часу та по сьогоднішній день автомобіль знаходиться у одноособовому користуванні відповідача. Відповідач використовує автомобіль для власних, а не сімейних нужд. Автомобіль піддається зносу через виробітку його складових частин, що знижує вартість автомобіля. Зазначила, що існує реальна загроза завдання шкоди автомобілю через водіння відповідачем у нетверезому стані, що підтверджується постановою суду від 05.06.2009 р. Також відповідач передає керування автомобілем іншим особам. Відповідач неодноразово заявив про намір будь-яким чином приховати спірний автомобіль від поділу, зокрема розібрати на запчастини з подальшим продажем. З цих підстав позивач вважає, що існує реальна загроза втрати автомобіля, який є обєктом поділу у справі.

Позивач підтримала заяву представника.

Відповідач, повідомлений належним чином про дату й місце судового засідання, у судове засідання не зявився, про причини неявку суд не сповістив.

Представник відповідача заперечував проти задоволення заяви про забезпечення позову. Зазначив, що факт притягнення відповідача до адміністративної відповідальності у 2009 році не може слугувати доказом, оскільки згідно вимог КУпАП минув строк, після закінчення якого особа вважається такою, що не була піддана адміністративному стягненню. Також посилався на недоведеність існування реальної загрози знищення автомобіля, оскільки з дати подання позову до суду до цього часу стан автомобіля не змінився.

Суд, вивчивши зміст заяви, матеріали справи, заслухавши думки представників сторін, вважає, що заява не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З матеріалів справи вбачається, що власник спірного автомобіля ОСОБА_7 08.10.2003 року видала на імя відповідача довіреність, якою уповноважила ОСОБА_6 розпоряджатися, керувати з правом тимчасового виїзду за кордон, зняти з обліку в органах автоінспекції, продати належний їй спірний автомобіль, для чого надала відповідні права. Довіреність була видана строком на три роки з правом передоручення та дійсна до 08.10.2006 року. Згідно відповіді Центру надання послуг, повязаних з використання автотранспортних засобів з обслуговування Любашівського, Савранського та Ширяївського районів при УДАІ ГУМВС України в Одеській області, спірний автомобіль станом на 30.06.2015 р. зареєстрований за ОСОБА_7.

Відповідно до п. 4. Постанови Пленуму ВСУ від 22.12.2006 №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Доказів того, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову позивач не надав. Посилання на погрози відповідача розібрати спірний автомобіль на запчастини та на передачу права керування їм іншим особам суд оцінює критично, оскільки вони не підтверджені жодним доказом. Наявність постанови про притягнення відповідача до адміністративної відповідальності за керування автомобілем у стані алкогольного спяніння суд також оцінює критично, оскільки зазначене правопорушення було вчинено ще у 2009 році. Твердження позивача та представника позивача про систематичне керування відповідачем спірним автомобілем у стані алкогольного спяніння суд також не може прийняти за належний доказ, оскільки факт правопорушення може бути підтверджений постановою про притягнення до адміністративної відповідальності.

На підставі вищевикладеного та керуючись положеннями ст. ст. 10, 27, 151-153 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви позивача ОСОБА_3 про забезпечення позову від 10.08.2015 р. відмовити у повному обсязі.

Апеляційна скарга на ухвалу подається до апеляційному суду Одеської області через Ширяївський районний суд Одеської області протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали (на підставі рішення КСУ від 28 квітня 2010 року №12-рп/2010).

Суддя