АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1804/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 30, 32 Романенко В. А.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоМагди Л. Ф.
суддівСіренка Ю. В. , Пономаренка В. В.
при секретаріВосколович Ж. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу представника ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 - ОСОБА_9 на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 5 червня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 до ОСОБА_10 про стягнення моральної шкоди завданої злочином внаслідок ДТП, вивчивши матеріали справи

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 19 травня 2015 р. звернулися до суду з позовом до ОСОБА_10 про стягнення моральної шкоди завданої злочином внаслідок ДТП.

В позовній заяві вказували, що 22 лютого 2014 р. близько 18.00 години відповідач ОСОБА_10, керуючи автомобілем «Даймлер-Крайслер» р.н. НОМЕР_1, рухаючись по вул. Гагаріна у м. Черкаси з боку вулиці Замковий Узвіз у напрямку вулиці С. Жужоми, в порушення вимог п.п. 2.3 б), 12.3 ПДР України, був неуважний, не стежив за дорожньою обстановкою, знаходячись поблизу будинку № 78, в момент виникнення небезпеки для його руху, яку він об'єктивно спроможний був виявити, у вигляді пішохода ОСОБА_12, який перетинав проїзну частину вул. Гагаріна зліва-направо, відносно напрямку руху автомобіля, не вжив негайних заходів для зменшення швидкості аж до повної зупинки транспортного засобу, несвоєчасно застосував гальмування та допустив наїзд на ОСОБА_12

Внаслідок ДТП ОСОБА_12, згідно висновку судово-медичної експертизи № 167/5 від 7 березня 2014 р., отримав тяжкі, тілесні ушкодження за ознакою небезпеки для життя, у вигляді закритої травми грудної клітини у вигляді рани на передній поверхні грудної клітки, перелому правої ключиці, численних двобічних переломів ребер, перелому грудини з крововиливом в середостіння, корінь легень та тканину правої легені, з розривом судин середостіння та крововиливом в ліву плевральну порожнину, черепно-мозкової травми у вигляді саден та рани на голові, крововиливів у м'які покрови черепу, вдавленого уламкового перелому черепу в правій скронево-тім'яній ділянці, переломів кісток склепіння, основи черепа та переломів кісток лицьового черепу з крововиливом під м'які мозкові оболонки, ушкодження середнього ступеня тяжкості, у вигляді травми правої: закритого перелому правої стегнової кістки, закритого перелому кісток правої гомілки та численних саден і синців на правій гомілці, закритої травми правої руки у вигляді закритого перелому правої плечової кістки та легкі тілесні ушкодження у вигляді садна на тулубі ліворуч, садна на тильній поверхні лівої кисті, від яких ОСОБА_12 помер на місці ДТП.

Порушення правил безпеки дорожнього руху водієм автомобіля «Даймлер-Крайслер» р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_10, а саме вимог пунктів 2.3 б) та 12.3 ПДР України, відповідно до висновку судової автотехнічної експертизи № 4/266 від 18 червня 2014 р. знаходяться у причинному зв'язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді спричинення смерті ОСОБА_12

Вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 18 вересня 2014 р. ОСОБА_10 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Призначено покарання ОСОБА_10 за ч. 2 ст. 286 КК України у вигляді трьох років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на три роки.

На підставі ст. 86 КК України, п. п. «г», «д» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році», ОСОБА_10, від призначеного покарання звільнено.

Таким чином, відповідач ОСОБА_10 не поніс за скоєний злочин покарання.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 31 березня 2015 р. було частково задоволено позов ОСОБА_13 та стягнуто з ОСОБА_10 на її користь моральну шкоду в сумі 50 000 грн.

Вирок та рішення Соснівського районного суду м. Черкаси відносно ОСОБА_10 набрали законної сили.

Позивачі зазначали, що оскільки смерть ОСОБА_12 настала внаслідок ДТП за участю належного ОСОБА_10 на праві власності автомобіля, то відповідач зобов'язаний відшкодувати їм шкоду, завдану смертю ОСОБА_12

ОСОБА_12 доводиться ОСОБА_6 чоловіком, ОСОБА_7 і ОСОБА_8 - батьком. Родинні відносини між ними та покійним ОСОБА_12 підтверджуються свідоцтвами про народження та свідоцтвом про укладення шлюбу.

Страховою компанією «АХА Страхування», в якій була зареєстрована цивільно-правова відповідальність відповідача, відшкодовано ОСОБА_6 матеріальну шкоду в сумі 2 207,30 грн., моральну шкоду в сумі 3 441 грн. та ОСОБА_8 5 250 грн. - матеріальної шкоди та 3 441,00 грн. - моральної шкоди.

Позивачі вважають, що сплачена їм моральна шкода страховою компанією не відповідає дійсному розміру завданої їм шкоди.

Розмір коштів на відшкодування завданої нам моральної шкоди внаслідок ДТП позивачі оцінюють у 900 000 грн., по 300 000 грн. на кожного.

Вказували, що завдана їм моральна шкода полягає у душевних стражданнях внаслідок втрати батька, чоловіка. Відповідач не відшкодував матеріальну та моральну шкоду відразу після ДТП або на стадії досудового розслідування. Не надав будь-якої допомоги.

Незважаючи на визнання себе винним, в подальшому, під час розгляду цивільної справи, відповідач, не визнав позовні вимоги ОСОБА_13 - дочки ОСОБА_12 Проти їх задоволення заперечував, про що вказано в рішенні Соснівського районного суду м. Черкаси від 31 березня 2015 р.

Отже ОСОБА_10 не розкаявся та формально визнав свою вину з метою уникнути призначеного йому судом покарання на підставі ЗУ «Про амністію у 2014 році».

В результаті злочинних дій відповідача вони втратили члена їх родини: батька, чоловіка та дідуся для онуків.

ОСОБА_12 був хорошим батьком, чоловіком та дідусем. Допомагав виховувати онука, що також підтверджується характеристикою від сусідів по місцю проживання.

В день смерті чоловіка ОСОБА_6 та загиблий повинні були святкувати 38-му річницю весілля. Вона втратила надійного чоловіка та опору в житті. Розмір моральної шкоди, яку позивачі просять стягнути з відповідача не покриє в повній мірі їх втрату, оскільки життя їх рідної людини неоціненне.

Тому позивачі просили суд стягнути з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_6 кошти в сумі 300 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, на користь ОСОБА_7 кошти в сумі 300 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, на користь ОСОБА_8 кошти в сумі 300 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 5 червня 2015 р. позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_6 моральну шкоду в розмірі 10 000 грн.

Стягнуто з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_7 моральну шкоду в розмірі 10 000 грн.

Стягнуто з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_8 моральну шкоду в розмірі 10 000 грн.

Стягнуто з ОСОБА_10 на користь держави судовий збір у розмірі 243,60 грн. до спеціального фонду Державного бюджету України.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник позивачів - ОСОБА_9 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення та ухвалити по справі нове рішення, яким задовольнити позов повністю, посилаючись на те, що рішення суду незаконне та необґрунтоване, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи.

Зокрема, вказувала, що в оскаржуваному рішенні суд зазначив, що враховує матеріальний стан відповідача, при цьому, не взяв до уваги той факт, що відповідач отримує пенсію в розмірі 1 600 грн. і кожного місяця сплачує кредит за будинок в сумі 211 доларів США, що значно перевищує його дохід.

Це свідчить про те, що фактичні щомісячні доходи відповідача значно більші, ніж 1 600 грн.

Також, суд не врахував, що відповідач зайняв неправомірну позицію, а саме: під час винесення вироку ОСОБА_10 визнав себе винним, завдяки чому був звільнений від призначеного йому покарання у вигляді трьох років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на три роки, однак заподіяну злочином шкоду відшкодовувати відмовляється.

Заслухавши суддю-доповідача, апелянта, яка підтримала апеляційну скаргу, заперечення проти доводів апеляційної скарги ОСОБА_10, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга повинна бути відхилена, а рішення суду залишено без змін виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування.

Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із положеннями статті 1167 цього Кодексу моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала:

1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки;

2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт;

3) в інших випадках, встановлених законом.

Вимогами ст. 1168 ЦК встановлено, що моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім'єю.

Відповідно до вимог ч. ч. 2, 5 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 1193 ЦК якщо груба необережність потерпілого сприяла виникненню або збільшенню шкоди, то залежно від ступеня вини потерпілого (а в разі вини особи, яка завдала шкоди, - також залежно від ступеня її вини) розмір відшкодування зменшується, якщо інше не встановлено законом.

У п. 9 Постанови № 4 від 31 березня 1995 р. (з послідуючими доповненнями і змінами) Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз'яснено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації.

При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Судом в ході розгляду справи встановлено, що згідно з вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 18 вересня 2014 р. ОСОБА_10 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України і йому призначено покарання у вигляді трьох років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на три роки. На підставі ст. 86 КК України, п. п. «г», «д» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році» відповідача від призначеного покарання звільнено.

Цим же вироком позов потерпілої ОСОБА_13 про відшкодування майнової та моральної шкоди було залишено без розгляду.

Рішенням Соснівського районного суду від 31 березня 2015 р. позов ОСОБА_13, яка була визнана потерпілою у кримінальній справі, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди було задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_10 на її користь моральну шкоду в сумі 50 000 грн.

Зазначені судові рішення набрали чинності.

Вказаними судовими рішеннями було встановлено, що, винним у скоєнні ДТП є ОСОБА_10, а також те, що загиблий під час ДТП ОСОБА_12, на якого скоїв наїзд відповідач у справі, під час ДТП проявив грубу необережність при перетинанні вулиці у темну пору доби поза межами пішохідного переходу, без виділення себе для інших учасників руху та перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, чим фактично створив аварійну ситуацію.

Відповідно до вимог ч. ч. 3, 4 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Отже, суд, частково задовольняючи позов, обґрунтовано виходив з того, що попередніми рішеннями судів була встановлена протиправність дій відповідача, його вина у заподіянні моральної шкоди позивачам, причинний зв'язок між його діями та загибеллю ОСОБА_12 і заподіянням шкоди.

Обґрунтовано суд прийшов і до висновку і про те, що позивачам - дружині та дорослим дітям загиблого, внаслідок смерті чоловіка та батька були заподіяні моральні страждання.

Визначаючи розмір моральної шкоди, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивачів, суд врахував всі встановлені по справі обставини, обґрунтовано виходив з того, що рішенням суду на користь ОСОБА_13, однієї з дочок загиблого, яка була визнана потерпілою у кримінальній справі за згодою інших членів родини, вже було стягнуто 50 тис. грн. на відшкодування моральної шкоди, а також те, що частково моральна шкода окремим членам родини була відшкодована страховою компанією, в якій була застрахована цивільно-правова відповідальність ОСОБА_10

Також, судом була врахована встановлена судом груба необережність самого потерпілого під час ДТП, тобто ступінь вини відповідача у вчиненні ДТП, похилий вік відповідача, незадовільний стан його здоров'я та його матеріальний стан (пенсія відповідача складає 1 665 грн. 85 коп.).

Тому колегія суддів погоджується з визначеним судом розміром моральної шкоди у 10 тис. грн. кожному з позивачів, а всього 30 тис. грн., що відповідає засадам розумності та справедливості.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд необгрунтовано виходив з того, що відповідач є пенсіонером і отримує лише 1 600 грн. пенсії, так як він має і інші приховані доходи, бо сплачує кредит банку, колегія суддів не може прийняти до уваги з тих підстав, що апелянти не надали суду жодних доказів про наявність у відповідача інших, крім пенсії, доходів.

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Виходячи з наведеного, колегія суддів не знаходить підстав для скасування чи зміни рішення суду, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 - ОСОБА_9 відхилити, рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 5 червня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 до ОСОБА_10 про стягнення моральної шкоди завданої злочином внаслідок ДТП залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :