Справа № 297/537/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2015 року м. Берегово

Берегівський районний суд Закарпатської області в особі: головуючого Гал Л. Л., при секретарі Боротей А.Е., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Берегово цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Берегівського районного відділу ГУ ДМС України в Закарпатській області, ОСОБА_2 про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітніх дітей та оформлення проїзних документів без згоди батька,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася в суд із позовною заявою до Берегівського районного відділу ГУ ДМС України в Закарпатській області, ОСОБА_2, про надання їй дозволу без згоди батька ОСОБА_2 на виготовлення проїзних документів необхідних для тимчасового виїзду за кордон ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, а також надання дозволу без згоди батька ОСОБА_2 на тимчасовий виїзд за межі України ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, до досягнення дітьми повноліття.

Позов мотивований тим, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у шлюбі до 16.12.2009 року, та у шлюбі у них народилося двоє дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають з позивачкою. Згідно довідки виданої школою, де навчаються неповнолітні ОСОБА_3 та ОСОБА_4, останні перебувають у переліку дітей з малозабезпечених сімей та можуть брати участь у програмах щодо підтримки таких дітей, що забезпечує культурно-соціальний розвиток дітей, в тому числі і шляхом проведення екскурсійних та науково-пізнавальних подорожей за межі України в країни Європейського союзу. Відповідач ОСОБА_2 відмовляється надати дозвіл на виїзд неповнолітніх дітей за кордон для відпочинку та оздоровлення, а Берегіський РВ ГУДМС відмовив позивачці у виготовленні проїзних документів без згоди одного з батьків та порадив звернутися до суду.

15.05.2015 року позивачкою ОСОБА_1 була подана до суду заява про уточнення позовних вимог, де вона зазначила, що просить надати їй дозвіл на виготовлення проїзних документів необхідних для тимчасового виїзду за кордон ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, а також надання дозволу без згоди батька ОСОБА_2 на тимчасовий виїзд за межі України ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, до країн: Російської Федерації, Королівства Нідерландів та Угорщини, до досягнення дітьми повноліття.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, 29.04.2015 року нею була подана заява, згідно якої вона просила справу розглянути без її участі (а.с. 25).

Представник відповідача Берегівського РВ ГУ ДМС України в Закарпатській області в судове засідання не з'явився, ним був поданий лист, згідно якого просив справу розглянути без участі представника ГУДМС на розсуд суду (а.с. 24).

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з'явився, про місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином (а.с. 23).

Вивчивши матеріали справи суд приходить до наступного.

Встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвали шлюб, про що свідчить свідоцтво про розірвання шлюбу від 17.03.2010 року (а.с. 6).

У сторін є неповнолітня донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають із позивачкою (а.с. 7,8).

Так, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 згоди на оформлення документів для тимчасового виїзду за кордон та виїзду неповнолітніх сина та доньки за кордон не надає.

Також встановлено, що діти позивачки перебувають у переліку дітей з малозабезпечених сімей та можуть брати участь в організованих КП "Берегівська спеціалізована школа-інтернат І-ІІІ ступенів Берегівської РДА" програмах щодо підтримки таких дітей, що забезпечує культурно-соціальний розвиток дітей, шляхом проведення екскурсійних та науково-пізнавальних подорожей за межі України в країни Європейського союзу, що підтверджується відповідною довідкою (а.с. 9).

Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, ї фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані поважати дитину.

Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 155 Сімейного кодексу України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Згідно п. 2 ст. 4 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Проїзний документ на дитину оформляється на термін три роки або до досягнення нею 18-річного віку.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.313 ЦК України фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.

Відповідно до п.3 та п.4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року №57 (у редакції постанови КМУ від 25.08.2010 року №724) перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

Статтею 7 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" визначено, що правила оформлення і видачі паспортів, їх тимчасового затримання та вилучення визначаються відповідно до цього Закону Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 18 постанови Кабінету Міністрів України від 31.03.1995 року №231 "Про затвердження Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення" передбачено, що оформлення паспорта / проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду. Для дітей віком від 14 до 18 років у заяві зазначається відсутність обставин, що обмежують згідно із законодавством право їх виїзду за кордон.

Пунктом 5 Правил перетинання державного кордону громадянами України визначено, що виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі осіб, які уповноважені обома батьками, здійснюється за нотаріально посвідченою згодою обох батьків із зазначенням держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі.

Таким чином, розглядаючи спір щодо надання дозволу на виїзд дитини за межі України без згоди одного із батьків суд зобов'язаний визначити термін вивезення дитини за кордон та країну, до якої дозволяється виїзд дитини без згоди батька.

Вирішуючи дане питання судом враховано мету поїздки (відпочинок та проведення екскурсійних і науково-пізнавальних подорожей) та держави прямування (Російська Федерація, Королівства Нідерландів та Угорщина). Крім того, встановлено, виїзд за кордон дітей матиме тимчасовий характер, що не порушує прав батька дітей на спілкування з ними та не позбавляє його права брати участь у вихованні та утриманні дітей.

Таким чином, суд вважає, що уточнені позовні вимоги ОСОБА_1 про надання дозволу на оформлення документів для тимчасового виїзду або супроводу та виїзду за кордон дітей без згоди батька є підставними, оскільки позивачка дійсно не може одержати згоду відповідача - батьків дитини на це.

Проте, суд вважає, що вимоги позивачки про надання їй дозволу для виїзду за кордон дітей без згоди батька до досягнення ними повноліття підлягають до часткового задоволення, а саме враховуючи, що проїзний документ на дитину оформляється на термін три роки, тому суд вважає, що такий дозвіл позивачці слід надати саме строком на три роки.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 212, 214 ЦПК України, ст.ст. 150, 155 Сімейного кодексу України, п. 2 ст. 4, ст.7 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України", п. 18 постанови Кабінету Міністрів України від 31.03.1995 року №231 "Про затвердження Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення",

рішив:

Уточнений позов задовольнити частково.

Надати ОСОБА_1 дозволу без згоди батька ОСОБА_2 на виготовлення проїзних документів необхідних для тимчасового виїзду за кордон ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Надати дозвіл на тимчасовий виїзд за межі України ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, до Російської Федерації, Королівства Нідерландів та Угорщини без згоди батька ОСОБА_2 та перетину ними державного кордону України строком на 3 (три) роки з дня набрання законної сили рішенням суду.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 487 (чотириста вісімдесят сім) гривень 20 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Гал Л. Л.