Справа №585/1669/14-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Яковець О. Ф.
Номер провадження 22-ц/788/22/15 Суддя-доповідач - Сибільова Л. О.
УХВАЛА

і м е н е м У к р а ї н и

15 січня 2015 року м. Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Сибільової Л. О.,

суддів - Дубровної В. В. , Лузан Л. В. ,

з участю секретаря судового засідання - Назарової О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 23 жовтня 2014 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до державного підприємства «Південна залізниця», ОСОБА_4 про скасування незаконних наказів начальника відокремленого підрозділу «Локомотивне депо Ромни» державного підприємства «Південна залізниця» ОСОБА_4,

в с т а н о в и л а:

06 травня 2014 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи вимоги тим, що з 08 серпня 2011 року він працює у відокремленому підрозділі «Локомотивне депо Ромни» державного підприємства «Південна залізниця», з 01 лютого 2012 року - на посаді інженера-технолога. Начальник локомотивного депо, фальсифікуючи факти порушення ним своїх обов'язків, неодноразово виносив відносно нього накази про притягнення до дисциплінарної відповідальності, оголошував догани та позбавляв премій. При ознайомленні з наказами він вимагав надання йому їх завірених копій з метою детального ознайомлення та захисту своїх прав, але копії наказів йому не надавалися.

07 лютого 2014 року він звернувся до профкому профспілкової організації підприємства з приводу ненадання адміністрацією депо копій наказів. Профком зобов'язав адміністрацію надати копії наказів, але і після цього копії наказів про позбавлення премій та оголошення доган йому не були надані. Лише після його звернення до Роменського міськрайонного суду з позовом про невиплату заробітної плати відповідач надав копії наказів, які не відповідають вимогам закону.

Наказом №53 від 21 жовтня 2013 року йому оголошено догану за порушення вимог Інструкції ЦТ-0100 та попереджено про звільнення з займаної посади в разі повторення порушення вимог посадової інструкції, згідно якої він не має відношення до додержання вимог інструкції ЦТ-0100. Відповідач підтвердив відсутність відношення звіту ф. ТО-5 до технічного обслуговування ТО-5 та те, що на технічне обслуговування ТО-5 не передбачено міжремонтних пробігів, а тому твердження щодо його причетності до обставин, зазначених в наказі, на підставі його посадової інструкції, що передбачають контроль за міжремонтними пробігами та взаємодію з фахівцями для складання звіту ф.ТО-5, є безпідставними. Не зазначено, які вимоги інструкції ЦТ-0100 ним порушені. Він не проводив контроль за пробігами тепловозів при постановці в резерв управління залізниці, це не передбачено його посадовими обов'язками, чинними інструкціями та не є порушенням.

Наказом №1031 від 03 грудня 2013 року позбавлено премії слюсарів цеху ремонту за порушення вимог інструкцій з посиланням на його рапорт, в якому лише зазначено, що обладнання фільтрувального відділення не відповідає вимогам чинних інструкцій. Вказане свідчить про умисне спотворення змісту його рапорту та фальсифікацію наказу.

Наказами №1051 від 10 грудня 2013 року і №314 від 07 квітня 2014 року на нього покладені обов'язки, що не мають відношення до обов'язків інженера-технолога згідно чинних інструкцій та положень. Наказом №314 від 07 квітня 2014 року проводиться намагання подальшого розширення його обов'язків роботою, що не має відношення до посади інженера-технолога, займає тривалий час, за можливе невиконання якої можна видавати накази про оголошення доган, позбавлення премій.

Наказом № 69 від 18 грудня 2013 року йому оголошено догану за порушення, які не стосуються посадових обов'язків інженера-технолога та документально не підтверджені; за порушення наказу №508 від 17 червня 2013 року, скасованого п.10 наказу №1051 від 10 грудня 2013 року, та п. 10 посадової інструкції від 08 серпня 2013 року, що не була чинною, так як 20 листопада 2013 року затверджена нова посадова інструкція; з актами від 29 листопада та 05 грудня 2013 року і з наказами про затвердження графіків його не ознайомлювали.

Акт від 29 листопада 2013 року, складений про проведення перевірки 15 і 22 листопада 2013 року, є фальсифікацією, так як акт складається на момент перевірки і з ним повинні бути ознайомлені причетні працівники.

В абзаці 5 наказу є посилання на неіснуючий наказ, а абзац 6 суперечить абзацу 4, так як в ньому вказано, що у всіх випадках була відмітка про перевірку в журналі встановленої форми; в абзацах 6-15, 18, 19 є посилання на не усунені зауваження, але не вказано, яке відношення вони мають до його обов'язків та не зазначено, чим підтверджуються. В абзаці 16 вказано, що він відмовився від пояснень на оперативній нараді, хоча він не відмовлявся. З наказом Т-08/1392 від 27 листопада 2011 року він не ознайомлений. Абзаци 1, 22, 24 повторюють наказ №1038 від 05 грудня 2013 року.

Твердження відповідача про те, що інженер-технолог є відповідальним за якість проведення технічного обслуговування та поточних ремонтів не відповідає дійсності, так як інструкцією ЦТ-0056 з технічного обслуговування тепловозів та інструкцією ЦТ-0187 передбачено, що відповідальною особою за якість виконання робіт слюсарями при ТО-2 є майстер ТО-2. Посадовою інструкцією інженера-технолога передбачено щотижневі перевірки якості виконання ТО-2. Даний пункт посадової інструкції був розширений наказом №1051 від 10 грудня 2013 року з покладенням на нього обов'язку проведення перевірок не менше чотирьох тепловозів кожен робочий день. Відповідач розширення обов'язків інженера-технолога пояснював недостатньою завантаженістю роботою, хоча фотографія його робочого дня і з'ясування завантаженості не проводилися.

Наказом оголошено догану лише інженеру-технологу, що проводить контроль якості виконання ТО-2 поряд з основною роботою, передбаченою посадовою інструкцією та чинними наказами. Посадові особи, що безпосередньо виконують технічне обслуговування та контролюють роботи, в наказі не зазначені. Відповідач не вказав, як встановлювалися зазначені в наказі факти, яке відношення вони мають до якості технічного обслуговування, чи допущено порушення технологічних процесів при виконанні ТО-2, ким, коли. Йому оголошено догану за не заповнення журналу ф.ТУ-28, хоча заповнення цього журналу є обов'язком старшого майстра згідно інструкції ЦТ-0187. Відповідач не зазначив, якою інструкцією чи наказом передбачена його відповідальність щодо заповнення журналів ф.ТУ-28.

В локомотивному депо призначені особи, відповідальні за перевірку засобів пожежогасіння, і інженер-технолог не входить до їх переліку, тобто передбачена відповідальність інших посадових осіб за не проставляння штампів перевірки засобів пожежогасіння. В локомотивному депо відсутня посада інженера з приймання локомотивів, обов'язками якого, згідно інструкції ЦТ-0056 та Положення про інженерів з приймання локомотивів, є приймання тепловозів після проведення технічних обслуговувань та ремонтів.

Наказом №71 від 23 грудня 2013 року йому оголошено догану за неодноразові формальні перевірки якості виконання ТО-2 тепловоза 2ТЕ116 965, що були виявлені в листопаді та грудні, п. 12.4 ПТЕ, наказу № 508 від 17 червня 2013 року та посадової інструкції. У нього зажадали пояснення лише з питання якості огляду тепловоза 2ТЕ116 965 після виконання ТО-2 19 грудня 2013 року. Він в поясненні вх. №438 від 23 грудня 2013 року зазначив, що проводив перевірку якості виконання ТО-2 в межах свого робочого часу до 16 год. 45 хв., тепловоз вийшов з ТО-2 о 17 год. 30 хв., а тому він не міг перевірити якість виконання робіт після проведення ТО-2.

Час закінчення виконання ТО-2 фіксується в бортовому журналі ф. ТУ-152 та в книзі виконання ТО-2, якими підтверджується закінчення виконання ТО-2 тепловоза 2ТЕ116 965 19 грудня 2013 року о 17 год.30 хв., тобто після завершення його робочого часу о 16 год. 45 хв. Він проводив перевірку виконання ТО-2 в межах свого робочого часу, зауважень не виявив.

Наказом №10 від 10 січня 2014 року проведено зміну його робочого місця на контору старшого майстра. При переведенні на вказане робоче місце йому не повідомили про наявність шкідливих факторів на робочому місці та зміну істотних умов праці. Температура мікроклімату приміщення була низькою - від 3 до 8 градусів за Цельсієм в січні місяці. Такий температурний режим на робочому місці згідно таблиці 4.11.4.1 та 4.11.4.3 наказу Міністерства охорони здоров'я №528 від 27 грудня 2001 року та таблиці №2 постанови МОЗ №42 від 01 грудня 1999 року становить небезпечний (екстремальний) клас умов праці при наявності таких умов мікроклімату на робочому місці інженерного працівника. Про це він повідомив начальника депо заявою від 03 лютого 2014 року, на яку не отримав відповідь в термін, передбачений Законом України «Про звернення громадян», після чого звернувся до голови профкому профспілкової організації з заявою від 12 березня 2014 року, відповіді не отримав.

Листом №62 від 20 березня 2014 року йому повідомили, що його робоче місце відповідає вимогам законодавства про охорону праці, з посиланням на таблицю 4.11.4.4. наказу МОЗ України №528 від 27 грудня 2001року, передбачену для робіт не нижче середньої важкості на відкритому повітрі чи в неопалюваних приміщеннях з відповідною регламентацією тривалості робіт (п. 4.5.11 даного наказу).

Він вдруге 17 квітня 2014 року звернувся до начальника локомотивного депо, так як температура мікроклімату його робочого місця не відповідала вимогам і в лютому-квітні, відповіді не отримав. Усно голова профкому ОСОБА_5 повідомив, що звернеться до адміністрації локомотивного депо з проханням утеплити контору старшого майстра в майбутньому, а так як санстанцією не вимірювалась температури на його робочому місці, його звернення безпідставне. Начальник локомотивного депо і голова профспілки не провели заходів щодо дослідження умов праці на його робочому місці.

Представник відповідача у судовому засіданні підтвердив невідповідність робочого місця вимогам ДСанПіН 3.3.2-007-98, невірно трактує наказ МОЗ України №528 від 27 грудня 2001 року в частині норм мікроклімату на робочому місці в опалювальних приміщеннях та при роботах легкої категорії з посиланням на таблицю 4.11.4.4 даного наказу, ігноруються вимоги ДСанПіН 3.3.2-007-98 щодо забезпечення оптимальних параметрів мікроклімату на робочих місцях, де проводиться робота на ПК.

Поряд з наявністю шкідливих виробничих факторів, робоче місце контори старшого майстра не відповідає вимогам охорони праці до приміщень, в яких проводиться робота на ЕОМ. В порушення п. 2.4-2.6 розділу 3 наказу Держгірпромнагляду №65 від 26 березня 2010 року, електрична проводка є звичайним двожильним дротом зі слідами зношення, без нульового робочого та захисного дротів. В порушення п. 2.9-2.11 розділу 2 вказаного наказу Держгірпромнагляду, штепсельні з'єднання та електророзетки не мають нульового захисного та робочого дротів, в порушення електробезпеки та пожежної безпеки штепсель не повністю входить в роз'єм розетки, а дріт під напругою 220 В знаходиться на підлозі безпосередньо під стільцем та робочим столом. В порушення п. 2.7 ДСанПІН 3.3.2-007-98 контора старшого майстра не обладнана звукоізоляцією, має фанеровані та металічні стіни і двері, безпосередньо під конторою старшого майстра розташований станок для обточки колісних пар тепловозів та компресорне приміщення; цех, в якому розташована контора старшого майстра, обладнаний поворотними та піднімальними механізмами великих потужностей та рівнями шуму, контора майстра не відповідає вимогам п. п. 2.9, 2.11, 2.12, 2.15, 2.17 ДСанПІН 3.3.2-007-98.

Наказом №21 від 13 січня 2014 року його незаконно позбавлено премії за січень 2014 року за порушення вимог телеграмної вказівки №Н/639А від 26 грудня 2013 року, з якою він не ознайомлений. Оперативна нарада з цього питання не проводилась, з матеріалами стосовно наказу він не ознайомлений, пояснення у нього не відбирались, що вказує на фальсифікацію порушень.

Наказом №296 від 1 квітня 2014 року його позбавлено 100% премії за березень 2014 року за знаходження на робочому місці без спецодягу та спецвзуття. Наказ сфальсифікований, перевірки від 27 березня 2014 року, на яку є посилання, не було, оперативна нарада не проводилися, до нього не звертались з питання надання пояснень.

Відповідачем не зазначено, коли і за яких обставин проводилися перевірки перед винесенням наказів №21 від 13 січня 2014року та №296 від 01 квітня 2014 року. Твердження про те, що працівник зобов'язаний використовувати спецодяг протягом всього робочого часу, навіть під час оперативних нарад, не має законного підґрунтя. Накази про позбавлення премії на підставі лише рапортів інженера з охорони праці про те, що ним не використовувався спецодяг на робочому місці, є безпідставними, порушують вимоги п.21 Постанови Кабінету Міністрів України №55 від 26 січня 1993 року.

Наказом №03 від 28 січня 2014 року йому оголошено догану за не проставляння відміток про проведення перевірки якості ТО-2 тепловозу ТЕП70 0075 і формальне їх проведення, за не проведення перевірок якості ТО-2 в дні чергувань. Його пояснення від 27 січня 2014 року з спростуванням порушень до уваги не прийняте. 01 та 18 січня 2014 року були вихідними днями, так як інженер-технолог працює за п'ятиденним режимом з вихідними днями субота та неділя. В порушення ст.71 КЗпП України та Закону України «Про оплату праці» начальник депо ОСОБА_4 змушував його чергувати в вихідні дні без компенсацій та надання відпустки. Йому оголошено догану за невиконання незаконної усної вказівки начальника депо ОСОБА_4

Відповідачем не названо законних підстав для залучення працівників до чергувань в вихідні дні два і більше разів на місяць, що передбачено в графіках чергувань. Про невідповідність вказаних графіків він повідомляв при ознайомленні з ними та в заяві від 29 квітня 2014 року, його звернення не прийняті до уваги. В локомотивному депо наявна посада чергового по депо, графік роботи даних працівників забезпечує цілодобову присутність чергового по депо на підприємстві, до його обов'язків входить вирішення невідкладних питань.

Наказом №264 від 24 березня 2014 року його позбавлено 100% премії за лютий 2014 року за знищення інформації з ПК звітності та інших документів на час своєї щорічної відпустки, заподіяння цим великих незручностей в роботі виконуючому обов'язки ОСОБА_6, що суттєво вплинуло на строки виконання звітів та телеграмних вказівок. Він не працює з електронним документообігом, не зрозуміло, що було ним порушено і яке він має відношення до обставин, зазначених в наказі. Всі наявні в нього документи зберігаються в паперовому вигляді і за їх схоронність він не може відповідати, так як його робоче місце є загальним і всі мають до нього доступ. На його ПК встановлені автоматизовані робочі програми, з яких неможливо видалити інформацію, він має доступ лише на введення інформації без права коригування.

Наказом №18 від 29 квітня 2014 року йому оголошено догану за порушення вимог додатку до його посадової інструкції, згідно якого на нього без його згоди покладено відповідальність за схоронність інформації. Таке розширення його посадових обов'язків є незаконним, так як начальник депо не забезпечив умови для зберігання документації на його робочому місці (контора старшого майстра). До робочого місця є загальний доступ. Крім нього, на цьому робочому місці працює ще три працівники, там зберігаються запасні частини, що обумовлює необхідність вільного проходу для слюсарів, про що він неодноразово звертався до начальника депо. Зміст наказу підтверджує фальсифікацію порушень начальником депо ОСОБА_4 В ньому зазначено, що його відсутність на оперативних нарадах 31 березня та 24 квітня 2014 року підтверджує його небажання присутності на нарадах, але він в поясненнях повідомляв про причини відсутності. Між цими двома випадками минуло 24 дні, формулювання порушення є формальним, його метою є прикриття бажання притягти його до дисциплінарної відповідальності та звільнити з займаної посади.

Відповідач не навів доказів тому, як встановлено, ким і коли видалена інформація з ПК, яка саме та про яке порушення його обов'язків зазначено в даних наказах; чому перевірка 09 квітня 2014 року згідно акту проводилася лише в форматі «ворд» при наявності документів інших форматів та чому на фотографії в даному акті в переліку пошуку документів не відображено документ 6, що знаходиться на фото на робочому столі.

Начальник локомотивного депо ОСОБА_4 систематично порушує Закон України «Про відпустки». В порушення ст. 10 Закону в тій частині, що черговість надання відпусток визначається графіками, які затверджуються власником або уповноваженим ним органом за погодженням з виборним органом первинної профспілкової організації і доводяться до відома всіх працівників, за весь час його роботи його не знайомили з графіками відпусток. Якщо графіки існують на підприємстві, при їх складанні не враховані його інтереси як працівника та можливість його відпочинку, чим порушено ст. 10 Закону в тій частині, що при складанні графіків ураховуються інтереси виробництва, особисті інтереси працівників та можливості для їх відпочинку. Ознайомлення з наказами про відпустки проводиться без повідомлення за два тижні до дати початку відпустки, як зазначено в ст. 10 Закону.

29 січня 2014 року йому ознайомили з наказом про надання відпустки з 03 лютого 2014 року без попередніх попереджень. В порушення ст. 10 Закону в тій частині, що щорічні відпустки за другий та наступні роки роботи можуть бути надані в будь-який час відповідного робочого року, відпустка за відпрацьований робочий рік з 04 серпня 2012 року по 05 серпня 2013 року протягом робочого року йому не надана. Під час його усних звернень керівник підприємства ОСОБА_4 усно повідомляв про термін надання йому відпустки, але ці повідомлення не виконувалися. Після його звернення з заявою від 09 грудня 2013 року, надісланою рекомендованим листом, йому повідомлено 18 грудня 2013 року, що відповідно до графіку відпусток на 2013 рік йому буде надано щорічну основну відпустку з 25 грудня 2013 року. Відпустка не була надана у вказаний термін, чим порушено ст. 11 вказаного Закону. На його заяви вх. №456 від 26 грудня 2013 року, від 10 і 27 січня 2014 року, надіслані рекомендованими листами, щодо причин ненадання йому відпустки начальником депо відповіді не надані, чим порушено ст. ст. 4, 15, 20 Закону України «Про звернення громадян», ст. 141 КЗпП України.

29 січня 2014 року його ознайомили з наказом №10 від 29 січня 2013 року про надання відпустки тривалістю 24 дні за відпрацьований час з 05 серпня 2012 року по 04 серпня 2013року, період відпустки з 03 лютого 2014 року по 26 лютого 2014 року включно. До відпустки не включена додаткова відпустка за роботу з персональним комп'ютером тривалістю 2 дні за відпрацьований рік, хоча вона передбачена для посади інженера-технолога і надавалася раніше. Про порушення він повідомив начальника депо заявою від 07 лютого 2014 року, надісланою рекомендованим листом, відповіді не отримав. Листом профкому РЖТ та ТБ №4 від 25 квітня 2014 року підтверджено, що дана відпустка повинна йому надаватися.

Як засіб впливу на нього не виплачено заробітну плату за відпрацьований час 30 та 31 грудня 2013 року. На заяву від 10 січня 2014 року про причини невиплати заробітної плати листом №17 від 24 січня 2014 року йому повідомили, що наказом №1144 від 27 грудня 2013 року йому надано відпустку без збереження заробітної плати на підставі його заяви за вхідним № 304 від 11 грудня 2013 року. Він звертався до керівника з проханням надати відпустку без збереження заробітної плати на 30-31 грудня 2013 року, але начальник депо не надав відповідь на його заяву, чим порушив ст. ст. 4, 15, 20 Закону України «Про звернення громадян», ст. 141 КЗпП України. З наказом про надання відпустки він не ознайомлений, попереджень не отримував. Станом на 30 грудня 2013 року у нього не було законних підстав для відсутності на робочому місці. Його відсутність керівником могла бути розцінена як прогул, про що він звертався 31 грудня 2013 року до керівника підприємства з заявою, надісланою рекомендованим листом. Керівник підприємства листом №17 від 24 січня 2014 року відмовив у виплаті заробітної плати за відпрацьований час, чим порушені його права згідно Закону України «Про оплату праці» та Конституції України. 07 лютого 2014 року він вдруге звернувся з заявою про оплату відпрацьованого часу та відсутність законних підстав для її невиплати за 30-31 грудня 2013 року, відповіді не отримав.

Уточнивши та доповнивши позовні вимоги в липні та жовтні 2014 року, просив:

- в зв'язку з порушенням начальником депо ОСОБА_4 Закону України «Про звернення громадян», КЗпП України, Указу Президії Верховної Ради СРСР № 9779-Х від 4 серпня 1983 року «Про порядок видачі і засвідчення підприємствами, установами і організаціями копій документів, що стосуються прав громадян» та неможливості захисту своїх прав і звернення до суду за відсутністю доказів через ненадання йому копій документів та відповідей на його звернення, поновити строк звернення до суду та визнати неправомірними дії начальника Локомотивного депо Ромни;

- скасувати накази № 53 від 21 жовтня 2013 року, № 1031 від 03 грудня 2013 року, № 69 від 18 грудня 2013 року, № 71 від 23 грудня 2013 року, № 03 від 28 січня 2014 року, № 21 від 13 січня 2014 року, № 264 від 24 березня 2014 року, № 296 від 01 квітня 2014 року № 18 від 29 квітня 2014 року в частині, що стосується його, та виплатити належну йому премію за грудень 2013 р., січень - квітень 2014 року, та премію працівникам, яких позбавлено її згідно незаконного наказу № 1031 від 03 грудня 2013 року;

- скасувати наказ № 10 від 10 січня 2014 року, зобов'язати керівника підприємства ОСОБА_4 забезпечити умови праці та стан його робочого місця згідно вимог чинного законодавства;

- визнати неправомірними дії ОСОБА_4 в частині порушення Закону України «Про відпустки» і ст. ст. 79-80 КЗпП України;

- скасувати наказ № 1144 від 27 грудня 2013 року та зобов'язати начальника депо виплатити належну йому заробітну плату за відпрацьований час 30-31 грудня 2013 року (а. с. 1-3, 63-70, т.1; а. с. 44-47, 212-213, т. 2).

Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 23 жовтня 2014 року позов ОСОБА_3 до ДП "Південна залізниця", ОСОБА_4 про скасування незаконних наказів начальника відокремленого підрозділу "Локомотивне депо Ромни" ДП "Південна залізниця" ОСОБА_4 задоволено частково.

Визнано поважною причину пропуску строку звернення до суду ОСОБА_3 з позовом та поновлено строк звернення.

Скасовано наказ № 264 від 24 березня 2014 року. Зобов'язано ДП "Південна залізниця" виплатити ОСОБА_3 належну йому премію за лютий 2014 року.

Виключено з резолютивної частини наказу № 18 від 29 квітня 2014 року слідуючі посилання, як на підставу притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_3: «за неналежне зберігання паперових і електронних документів інженера-технолога» та абзаци 1, 2, 3 мотивувальної частини даного наказу.

В задоволенні позовних вимог в іншій частині відмовлено.

Стягнуто з ДП «Південна залізниця» на користь держави 243 грн. 60 коп. судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на обставини, якими обґрунтовувався позов і які суд, на його думку, не врахував, на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В іншій частині - про часткове задоволення позовних вимог рішення суду не оскаржується.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача, який підтримав скаргу з мотивів, в ній викладених, представника відповідача - відокремленого підрозділу "Локомотивне депо Ромни" ДП "Південна залізниця" та відповідача - начальника відокремленого підрозділу ОСОБА_4, які заперечують проти скарги та вважають рішення суду вірним, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Вирішуючи спір та відмовляючи в задоволенні позовних вимог в оскаржуваній позивачем частині рішення, суд першої інстанції виходив з того, що факти неналежного виконання позивачем посадових обов'язків та законність наказів про винесення йому доган і позбавлення премій, відсутність порушень відповідачем його трудових прав в частині обставин, якими обґрунтовується позов у вказаній частині, підтверджуються доказами в справі.

Висновок суду узгоджується з обставинами справи, вірно встановленими судом, та відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Згідно зі ст.139 КЗпП України працівники зобов'язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Відповідно до ст. 147 КЗпП України, за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення.

Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення.

Ч. 1 ст. 147-1, ст. 148 КЗпП України передбачають, що дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника. Дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

Згідно ст. 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

Відповідно до ст. 150 КЗпП України, дисциплінарне стягнення може бути оскаржене працівником у порядку, встановленому чинним законодавством (глава XV цього Кодексу).

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 233 КЗпП України, працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

У разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Відповідно до ст. 234 КЗпП України, у разі пропуску з поважних причин строків, установлених статтею 233 цього Кодексу, районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд може поновити ці строки.

Згідно ст. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Судом першої інстанції вірно встановлено і з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 з 8 серпня 2011 року працює у відокремленому підрозділі «Локомотивне депо Ромни» Державного підприємства "Південна залізниця", з 01 лютого 2012 року обіймає посаду інженера-технолога 2 категорії (т. 1, а. с. 4).

02 лютого 2012 року, 08 серпня та 20 листопада 2013 року були затверджені посадові інструкції інженера - технолога, з якими ОСОБА_3 був ознайомлений та отримав їх копії.

Посадова інструкція інженера-технолога передбачає, зокрема, його обов'язок щодо контролю за додержанням технологічної дисципліни в цехах і правильної експлуатації технологічного устаткування, проведення щотижневих оглядів тепловозів при виході з ТО-2 згідно затвердженого графіка, участь в прийманні тепловозів серії ЧМЕЗ з ТО-3, ПР-1, відповідальність за автоматизоване ведення картотеки локомотивів та за облік міжремонтних пробігів, за своєчасне надання інформації про міжремонтні пробіги і стан ТРС, відставленого від експлуатації в очікуванні ремонту (т. 1, а.с.86-92).

Наказом № 53 від 21 жовтня 2013 року, з яким позивач ознайомлений, йому в числі інших осіб за порушення вимог Інструкції по відставленню, консервуванню та утриманню локомотивів і МВРС в запасі Укрзалізниці і резерві дороги ЦТ-0100, затвердженої наказом Укрзалізниці № 489-ЦЗ від 23 червня 2004 року, оголошено догану; в зв'язку з неодноразовим притягненням його до відповідальності попереджено про зняття з займаної посади в разі повторення порушення вимог посадової інструкції (т. І, а. с. 9-11, 94-95).

Відмовляючи у задоволенні позову про скасування наказу №53 від 21 жовтня 2013 року, суд виходив з того, що факт вчинення позивачем дисциплінарного проступку підтверджується протоколом оперативної наради при начальнику локомотивного депо Ромни, згідно якого комісією, затвердженою наказом № 93/Т від 30 серпня 2013 року, виявлені порушення Інструкції ЦТ-0100, та ухвалено за неналежне виконання посадових обов'язків старшому майстру ОСОБА_8, заступнику начальника депо з експлуатації ОСОБА_7, позивачеві оголосити догани; письмовими поясненнями позивача від 21 жовтня 2013 року (т.1, а.с.96, 97), показами свідка ОСОБА_8

З матеріалів справи, висновків з цього приводу служби локомотивного господарства ДП «Південна залізниця» вбачається, що порушення позивачем вказаної Інструкції полягало у не забезпеченні контролю приписного (чи експлуатаційного) парку ТРС в частині не дотримання термінів відставлення тягового рухомого складу з експлуатаційного парку до резерву управління залізниці (РУЗ) та не внесення записів до книги завдань чергового по депо про необхідність перед постановкою в РУЗ проведення технічного обслуговування ТО-5.

Пунктом 7.2 вказаної Інструкції встановлено, зокрема, порядок та терміни відставлення тягового рухомого складу з експлуатованого парку до резерву управління залізниці (РУЗ).

Позивач як інженер-технолог згідно п. 18 розділу 1 його посадової інструкції від 08 серпня 2013 веде програму АРМ-ПРО-Е (автоматизоване робоче місце аналізу стану та дислокації локомотивів). Відповідач пояснив, і цього не спростував позивач, що він щоденно на нараді повинен доповідати начальнику депо про простій локомотивів більше трьох діб в зимовий період та десяти діб в літній період для вирішення питання про їх відставлення в довгостроковий РУЗ, як передбачено п.1.10 Інструкції № ЦТ-0100.

На підставі отриманої від інженера-технолога інформації начальник депо приймає рішення про відставлення в довгостроковий РУЗ кожного тепловоза окремо, про що повідомляє інженера-технолога на нараді. Після отриманої вказівки інженер-технолог депо повинен підготовити необхідні документи (телеграму або листа) В управління залізниці для отримання наказу про відставлення тепловоза в довгостроковий РУЗ. Документи готуються і направляються окремо на кожен тепловоз, який планується відставляти в РУЗ.

При отриманні наказу залізниці про відставлення тепловоза в РУЗ інженер-технолог невідкладно робить запис в журналі чергового по депо про відставлення тепловоза в РУЗ і, відповідно до п.18 посадової інструкції, вводить дану інформацію в АРМ-ПРО-Е (автоматизоване робоче місце аналізу стану та дислокації локомотивів), в журналі чергового по депо зазначає про необхідність проведення ТО-5 до відставлення тепловоза.

Згідно п. 8 розділу З «Відповідальність» посадової інструкції інженер-технолог несе відповідальність за своєчасне надання інформації про міжремонтні пробіги і стан ТРС, відставленого від експлуатації в очікуванні ремонту, повинен вносити до графіку та книги завдань чергового по депо інформацію про необхідність проведення тепловозу ремонту ТО-5.

В подальшому інженер-технолог, відповідно до вказаного п. 8, повинен невідкладно перевірити якість проведеного ТО-5 (технічне обслуговування ТО-5 перед постановкою в РУЗ виконується в об'ємі технічного обслуговування ТО-3 згідно Правил технічного обслуговування і поточних ремонтів тепловозів серії ЧМЕЗ, ЧМЕЗТ, ЧМЕЗЕ, ДТ-0187) після його закінчення і за результатами перевірки скласти акт форми ТУ-124 в двох екземплярах, що передбачено п.1.11 Інструкції ЦТ-0100, та направити один екземпляр акту в управління залізниці.

ОСОБА_3 згідно посадової інструкції від 08 серпня 2013 року проводить щотижневий огляд тепловозів при виході з ТО-2 згідно затвердженого графіка та наказу №508 від 17 червня 2013 року.

Порушення позивачем посадових обов'язків та вказаної Інструкції вбачаються в незабезпеченні контролю експлуатаційного парку ТРС, в частині недотримання термінів відставлення тягового рухомого складу з експлуатованого парку до резерву управління залізниці (РУЗ) та не внесення записів до книги завдань чергового по депо про необхідність проведення ремонту ТО-5.

В поясненні від 21 жовтня 2013 року з цього приводу позивач визнав, зокрема, факт порушення вказаної Інструкції в частині відставлення тепловозів в довготривалий РУЗ без виконання ТО-5, не проведення відміток в бортових журналах ф.ТУ-152 та інших, не забезпечення контролю експлуатаційного стану, письмових записів про необхідність проведення ТО-5 в книзі завдань чергового по депо (а.с.97, т.1).

Приписом № 186/2013-Т Полтавської ревізорської дільниці від 16 жовтня 2013 року встановлені порушення відставлення тепловозу ТЕП-70 № НОМЕР_1 (а.с.98, т.1).

Свідок ОСОБА_8 пояснив, що несвоєчасність внесення записів до книги завдань чергового по депо сталася через не внесення тепловозу ТЕП 70 № НОМЕР_1 до графіку ремонту тепловозів, які щомісячно складає інженер-технолог.

Вказане спростовує доводи позивача в скарзі про те, що за посадовими обов'язками згідно посадової інструкції від 08 серпня 2013 року він не відповідає за виконання вимог Інструкції ЦТ-0100, відповідних вимог до нього не ставилося, свідок ОСОБА_8 і відповідач не зазначили, в якій частині порушена Інструкція ЦТ-0100.

Посилання позивача на те, що на оперативній нараді при розгляді даного випадку порушення вимог Інструкції № ЦТ-0100 він не був присутній, спростовуються протоколом оперативної наради від 21 жовтня 2013 року, згідно якого він брав участь у нараді і давав пояснення.

Наказом №1051 від 10 грудня 2013 року «Про призначення відповідальних за перевірку якості виконання ТО-2», з яким позивач ознайомлений, з метою забезпечення постійного контролю за якістю виконання ТО-2 тепловозам введені нормативи по перевірках якості виконання ТО-2 тепловозам (а.с. 5-6, т.1).

Згідно розпорядження Укрзалізниці від 30 жовтня 2013 року № ЦЗ-1-С-8/1151 та ЦТ-10/23 від 16 січня 2014 року інженер-технолог є відповідальною особою за введення інформації до бази даних АСК ВП УЗ-Є за допомогою АРМ ТЧТтех в електронні паспорти локомотивів даних про візки, колісні пари, тягові електродвигуни, так як дана програма включає до себе АРМ ТЧТтех. Дане впровадження було заплановано ІОЦ в 2014 році згідно наказу начальника залізниці 1/Н.

Наказом № 314 від 07 квітня 2014 року для забезпечення повноти формування електронного паспорту локомотива засобами АРМ ТЧТтех, згідно розпорядження Укрзалізниці від 30 жовтня 2013 року № ЦЗ-1-С-8/1151 та ЦТ-10/23 від 16 січня 2014 року, позивача призначено відповідальним за введення інформації до БД АСК ВП УЗ-Є за допомогою АРМ ТЧТтех в електронні паспорти локомотивів даних про візки, колісні пари, потягові електродвигуни. З наказом він ознайомлений 22 квітня 2014 року, зазначив, що не згоден з збільшенням обов'язків та відмовляється виконувати наказ, виконання якого унеможливлює виконання основних обов'язків, оскільки заведення одного паспорту локомотива займає багато часу (т.1, а.с.7-8).

28 листопада 2013 року відбулась оперативна нарада при начальнику депо, на якій на підставі рапорту позивача вирішено позбавити премій трьох слюсарів (а.с.100, т.1)

Наказом № 1031 від 03 грудня 2013 року позбавлено 100 % премії в листопаді 2013 року слюсарів з ремонту рухомого складу ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 за неналежне виконання трудових обов'язків (т.1, а.с.99).

Відмовляючи у задоволенні позову про скасування наказу №1031 від 03 грудня 2013 року та виплату премії вказаним працівникам, суд виходив з того, що наказом позбавлено премії слюсарів, він не стосується позивача і не порушує його права.

На підприємстві діє Положення про преміювання за основні результати господарської діяльності керівників, професіоналів, фахівців та технічних службовців локомотивного депо Ромни на 2011 рік, затверджене наказом № 212 від 28 березня 2011 року, дія якого продовжена на 2013 та 2014 роки. П. 8 Положення передбачає виробничі недоліки, за які премія може знижуватися або не виплачуватися повністю, зокрема, порушення трудової, виробничої та технологічної дисципліни, невиконання або неналежне виконання посадових обов'язків (а.с.101-106, т.1).

За змістом рапорту позивача, наданого відповідачем апеляційному суду, порушення стосуються слюсаря ОСОБА_9 Відповідач пояснив, що з вини особи, відповідальної за складання наказів про позбавлення премії працівників, в наказі є посилання на рапорт інженера-технолога ОСОБА_3 від 27 листопада 2013 року і не зазначено рапорт старшого майстра депо ОСОБА_8 від 26 листопада 2013 року. За порушення, вказані в рапорті старшого майстра ОСОБА_12 були позбавлені премії інші слюсарі з ремонту рухомого складу.

Працівники, позбавлені премії, не оспорювали вказаний наказ, були ознайомлені з ним. Позивач не має повноважень та підстав для оскарження зазначеного наказу. Його посилання на те, що поданням рапорту він повідомив керівника про недоліки в технологічному процесі і не мав на меті притягнення працівників до відповідальності, а тому керівник умисно спотворив зміст його рапорту з метою погіршення відносин між ним та працівниками, зазначеними в наказі, зміст якого не відповідає змісту рапорту, і саме в цьому він вбачає порушення своїх прав, є безпідставними.

Наказом № 69 від 18 грудня 2013 року, з яким позивач ознайомлений 23 грудня 2013 року і не погодився, йому за невиконання посадових обов'язків в частині огляду тепловозів після виконання ТО-2 згідно наказу №508 від 17 червня 2013 року, п. 10 розділу І посадової інструкції від 08 серпня 2013 року оголошено догану (т. І, а.с.13-15. 107-108).

Наказами № 1051 від 10 грудня 2013 року, № 508 від 17 червня 2013 року та посадовою інструкцією на інженера-технолога покладені обов'язки по контролю за якістю виконання ремонту ТО-2.

Згідно їх положень, інженер-технолог повинен перевірити якість виконання ТО-2, внести необхідні записи про перевірку виконання в журнал контролю за виконанням ТО-2, в бортовий журнал локомотива ф.ТУ-152.

Згідно акту від 29 листопада 2013 року, складеного начальником локомотивного депо Ромни ОСОБА_13, в.о.головного інженера депо ОСОБА_14, машиністом-інструктором ОСОБА_15, старшим майстром ОСОБА_8, комісійною перевіркою виявлено, що інженер-технолог ОСОБА_3 в листопаді 2013 року не ставив відмітки про проведення перевірок з питань безпеки руху в журналі ф. ТУ-152.

При цьому виявлено, що інженер - технолог не виявив порушення, які полягали в тому, що у випадках перевірки виконання ТО-2 лише до Журналу встановленої форми вносилась відмітка «Зауважень по циклу ТО-2 немає»; 26 листопада 2013 року при виконанні ТО-2 тепловозу ЧМЕЗ-2985 не усунено підтікання масла по компрессору; 13 листопада 2013 року на тепловозі ЧМЕЗ № 2399 не усунені зауваження про незадовільну роботу маневрової радіостанції, не відрегульовано прожектор на передній хід; 11 листопада 2013 року на тепловозі ЧМЕЗ № 2985 не усунено відсутність болта МОП 1-го ТЕД; 05 листопада 2013 року на тепловозі ТЕП70 № 0030 не усунено зауваження «тече масло РЧО»; 04 листопада 2013 року на тепловозі ЧМЕЗ-2397 не усунено відсутність автоматичного запуску дизеля; на тепловозі ЧМЕЗ-2390 не відмічено, що тепловоз на плановий вид ремонту поставлений з невиконаним ТО-1. Локомотивними бригадами піддони згідно наказу не знімалися; 20 листопада 2013 року на тепловозі ЧМЕЗ № 2401 в додатковий ремонт, журналу ф. ТУ-28, не перенесені з бортового журналу ТУ-152 такі записи: «втрата води системи охолодження дизеля», «відключений 6-й ТНВД», «втрата води по «перехіднику»». Піддони дизеля при постановці на ремонт не знімалися. Машиністом тепловоза ОСОБА_16 зауваження при постановці на ремонт робилися з посиланням на попередні записи «ТО-1 виконано не якісно»; 21 листопада 2013 року на тепловозі ЧМЕЗ-6809 в журнал ф.ТУ-28 додатковий ремонт з журналу ф.ТУ-152 не заносився в частині «опломбувати паливомірну рейку», «не працює манометр температури води», «не працює кнопка пульта на задній хід».

29 листопада 2013 року вказаною комісією складено і акт про те, що позивач в порушення наказу № 508 від 17 червня 2013 року з 15 по 22 листопада 2013 року не здійснював перевірки з питань безпеки руху з проставленням відміток в журнал форми ТУ-152 (т.1,а.с.110, 242).

Згідно акту від 05 грудня 2013 року, 4 грудня 2013 року виявлено, що тепловоз ЧМЕЗ -5353, якому проводилось ТО-2, з 22 листопада по 04 грудня 2013 року експлуатується з записом про те, що дизель втрачає воду по перехіднику, зауваження не усунуте; 28 листопада 2013 року після виконання ТО-2 відсутній штамп про перевірку засобів пожежотушіння, що свідчить про те, що засоби пожежотушіння при виконанні ТО-2 не перевіряються; тепловоз проходив ТО-2 25 і 28 листопада, 02 і 04 грудня 2013 року, перевірка ОСОБА_3 тепловоза зафіксована в журналі ф.ТУ-152 та журналі виявлених зауважень після виконання ТО-2. Вказані зауваження в журналах і в рапортах не відображені, що свідчить про формальне проведення перевірки (т.1, а.с.109-115).

Начальник локомотивного депо надав ОСОБА_3 лист 09 грудня 2013 року лист № 243 з пропозицією надати до 9 год. 10 грудня 2013 року детальне особисте письмове пояснення по порушеннях, виявлених ним при проведені перевірки 04 грудня 2013 року, з посиланням на те, що при проведенні 4 грудня 2013 року позивачем перевірки Дня безпеки ним не виявлено зауважень, а комісійною перевіркою недоліки виявлені. 10 грудня 2013 року ОСОБА_3 надав пояснення, згідно яких він 4 грудня 2013 року в цеху ремонту зауважень з питань безпеки руху не мав, при огляді дизеля тепловозу ЧМЕЗ-5353 після ТО-2 слідів підтікання води не виявлено, 25 і 28 листопада та 2 грудня 2013 року в журналі наявні штампи про перевірку засобів пожежогасіння (а.с. 116, т.1).

Після отримання письмового пояснення від ОСОБА_3, було виявлено, що в журналі ф. ТУ-152 з'явився штамп про перевірку засобів пожежогасіння 28 листопада 2013 року, який на момент перевірки, згідно акта від 05 грудня 2013 року, був відсутній.

В поясненні слюсар - інструментальник ОСОБА_17 від 10 грудня 2013 року повідомив, що штамп про перевірку засобів пожежогасіння на тепловозі серії ЧМЕ-3 № 5353 за 28 листопада 2013 року ним було поставлено на прохання інженера-технолога ОСОБА_3 вже 10 грудня 2013 року близько 8 год. 30 хв. Вказана обставина підтверджується і вказаним журналом, наданим для огляду суду.

Наказом № 508 від 17 червня 2013 року «Про призначення відповідальних за перевірку якості виконання ТО-2» встановлені нормативи для інженерно-технічних працівників по перевірці якості виконання технічного огляду (Т0-2) тепловозам. З наказом позивач ознайомлений під підпис, а тому посилання на не ознайомлення з графіками є безпідставним. Перевірка якості виконання Т0-2 проводилася шляхом перевірки журналів форми ТУ-152, які знаходяться на тепловозах. На час вчинення позивачем порушення наказ № 508 від 17червня 2013 року був чинний, він був скасований 10 грудня 2013 року в зв'язку з прийняттям наказу № 1051 від 10 грудня 2013 року.

Отже, невиконання посадових обов'язків інженером-технологом полягало в недотриманні встановленого порядку контролю за якістю виконання ТО-2.

Посилання позивача на те, що перевірки з питань безпеки руху в депо повинні проводитися відповідно до наказу № 950 від 15 листопада 2013 року, який не містить вимог щодо внесення відміток в журнал форми ТУ-152, а наказ № 508 від 17 червня 2013 року не має відношення до вчиненого ним порушення, є безпідставними. Перед винесенням вказаного наказу про оголошення догани проводилася оперативна нарада, на якій розглядалось питання допущених ним порушень з оглядом журналів та заслуховуванням пояснень працівників.

Не спростовують висновків суду в цій частині і інші доводи апеляційної скарги, зокрема, про те, що позивача з пропуском строку ознайомили з наказом, що факт відсутності в одному із журналів підпису про перевірку якості технічного обслуговування не може бути підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності та свідченням формальності проведення перевірки, так як не встановлено, чи були наявні умови для проведення підпису в цьому журналі і чи був наявний журнал на момент перевірки; не перевірялися свідчення слюсарів про те, чи проводилася ним перевірка виконання ними технічного обслуговування, в яких обсягах; з актами від 29 листопада, 05 та 10 грудня 2013 року він не ознайомлений, зауваження, зазначені в абзацах 6-9 ст. 1, абзаці 1 ст. 2 по тепловозах ЧМЕЗ 2985,2399, 2985, ТЕП70 0030, ЧМЕЗ 2397, не були зазначені в листах, які надавалися

йому для надання пояснень і в актах по справі, та інші доводи.

Суд прийшов до вірного висновку, що доказами в справі спростовуються доводи позивача про те, що всі пункти у вказаному наказі або не стосуються його посадових обов'язків, або допущені ним порушення не підтверджені відповідачем.

Необгрунтованими є і доводи про те, що акти сфальсифіковані, так як складені не в день проведення перевірок.

Наказом № 71 від 23 грудня 2013 року ОСОБА_3 за неодноразові формальні проведення перевірки якості виконання ТО-2 тепловозу 2ТЕ116-965, що були виявлені в листопаді та грудні, п.12.4 ПТЕ, наказу № 508 від 17 червня 2013 року та посадової інструкції оголошено догану (т.І. а.с.16-18).

Як вбачається з матеріалів справи, факт неналежного проведення ТО-2 слюсарем ОСОБА_18 тепловозу 2ТЕ116-965, що призвело до виходу його з ладу в процесі експлуатації, та неналежного контролю зі сторони посадових осіб депо, в т.ч. інженера-технолога ОСОБА_3, розглядався в управлінні залізниці (протокол від 25 грудня 2013 року наради при першому заступнику начальника служби локомотивного господарства Південної залізниці). Нарада постановила: погодитися з наказом № 71 від 23 грудня 2013 року начальника локомотивного депо Ромни щодо вжитих заходів по усуненню зауважень та про притягнення до дисциплінарної відповідальності винних осіб, в тому числі інженера-технолога ОСОБА_3

Відмовляючи у задоволенні позову про скасування цього наказу суд першої інстанції послався на те, що факт дисциплінарного проступку підтверджується протоколом наради при начальнику локомотивного депо від 23 грудня 2013 року, згідно якого за наведені порушення вирішено ОСОБА_3 оголосити догану та направити на позачергові іспити, та протоколом наради при першому заступнику начальника служби локомотивного господарства Південної залізниці від 23 грудня 2013 року, яким встановлено формальне проведення контролю якості виконання ТО-2 ОСОБА_3 під час перевірки якості виконання ТО-2, зокрема, не перевірено усунення зауважень слюсарем (т.1, а.с. 122-126).

19 грудня 2013 року позивачем проводився контроль якості виконання ТО-2 тепловозу 2ТЕ 116 № 965, що підтверджується його записом в Журналі контролю за виконанням ТО-2 та ТО-1. Обов'язок інженера-технолога проводити щотижневі огляди тепловозів при виході з ТО-2, згідно встановленого графіку, передбачений посадовою інструкцією.

Після видачі тепловозу в роботу після огляду ТО-2 локомотивною бригадою було виявлено несправність дизеля. На оперативній нараді 23 грудня 2013 року встановлено винних осіб, зокрема майстра ОСОБА_19, який не провів контроль за якістю виконання ТО-2 в частині усунення зауважень, виявлених в роботі тепловозу; слюсаря з огляду та ремонту локомотивів ОСОБА_18, який не усунув зауваження виявлені в роботі тепловозу, та інженера-технолога ОСОБА_3 за неодноразові формальні проведення перевірки якості виконання ТО-2-тепловозу 2ТЕ116-965.

Перевірка контролю якості виконання ТО-2 тепловозу ОСОБА_3 19 грудня 2013 року проводилася у межах його робочого часу, а саме після закінчення виконання циклових робіт слюсарями, що підтверджується поясненнями слюсаря ОСОБА_18 та майстра ОСОБА_19 від 23 грудня 2013 року, в яких вказується що циклові роботи ними були закінчені до 16 год. 30 хв. Тобто позивач проводив перевірку контролю якості виконання ТО-2 після закінчення технічного обслуговування тепловозу і мав можливість своєчасно виявити несправність в роботі дизеля, що б попередило його пошкодження.

Згідно письмових пояснень позивача від 23 грудня 2013 року, тепловоз 2ТЕ116-965 проходив ТО-2 з 16 год. по 17 год. 30 хв. 19 грудня 2013 року. Оскільки його робочий час триває до 16 год. 45 хв., огляд тепловоза після виконання ТО-2 ним не міг бути проведений. Контроль якості виконання ТО-2 проводився ним в межах його робочого часу.

Позивач посилається на те, що він не міг порушити п.12.4 ПТЕ, так як згідно посадових обов'язків не бере участі у видачі локомотива в експлуатацію після проведення технічного обслуговування, і згідно вимог п. 4.11-4.16 інструкції ЦТ-0056 відповідальність за видачу тепловоза в експлуатацію покладається на змінного майстра, а огляд даного локомотива ним проводився частково, в межах його робочого часу з 16 год. 00 хв. до 16 год. 45 хв. і він в цей в час зобов'язаний бути присутнім згідно Правил внутрішнього трудового розпорядку на нараді приблизно з 16 год. 00 хв. до 16 год. 20 хв., а потім завершував роботу в кабінеті приблизно з 16 год. 30 хв. до 16 год. 45 хв. - виключення комп'ютера, прибирання стола, прохід до роздягальні тощо. При проведенні перевірки дотримання технології та наявності зауважень ним були частково виконані роботи, передбачені ч. 1-2 п. 3 наказу №1051 від 10 грудня 2013 року, зауваження не виявлені, про що зроблений відповідний запис. Всі локомотиви, що проходять ТО-2 після 16 год. 45 хв. повинні перевіряти машиністи-інструктори згідно графіку, що підтвердив відповідач. Після закінчення його робочого часу тепловоз проходив ТО-2 до 17 год. 30 хв. і після того був виданий майстром в роботу. Подальшу перевірку якості виконання робіт даним локомотивом, передбачених ч. 3 п. 3 наказу №1051, повинен був проводити машиніст-інструктор згідно графіку чергування.

Посилаючись на зазначене та на те, що він не міг закінчити огляд, оскільки закінчився його робочий час, позивач не довів, чому він при цьому зробив відмітку, що зауважень після ТО-2 не виявлено (т.1, а.с.124).

Наказом № 1144 від 27 грудня 2013 року на підставі особистої заяви позивачеві надана відпустка без збереження заробітної плати на 30 і 31 грудня 2013 року в зв'язку з сімейними обставинами (а. с.191, т.1).

Відмовляючи у задоволенні позову про скасування вказаного наказу та зобов'язання виплатити заробітну плату за відпрацьований час 30-31 грудня 2013 року, суд виходив з того, що ОСОБА_3 звертався до відповідача з заявою про надання йому відпустки в ці дні, був виданий наказ про надання відпустки, а його відсутність на робочому місці підтверджена показами свідків ОСОБА_19 та ОСОБА_20 , табелем обліку робочого часу. Позивач заяву про відкликання заяви про надання відпустки 30-31 грудня 2013 року надіслав 31 грудня 2013 року поштою, особисто до керівника із відповідною заявою не звертався. До 09 січня 2014 року керівництву депо не надходило звернень від нього про відкликання раніше поданої заяви.

Вказане підтверджується заявою позивача від 31 грудня 2013 року про відкликання раніше поданої заяви від 02 грудня 2013 року, показами свідка помічника начальника депо з кадрів ОСОБА_20 В матеріалах справи відсутні докази перебування ОСОБА_3 на роботі 30 та 31 грудня 2013 року. Відсутність позивача в ці дні на роботі підтверджується не здійсненням ним контролю якості виконання ТО-2 (відсутні записи у Журналі контролю за виконанням ТО-2 та ТО-1) та показами свідків ОСОБА_19, і ОСОБА_20, які працювали в ці дні, що підтверджується табелями обліку робочого часу за грудень 2013 року.

Надані позивачем журнали техогляду тепловозів з його записами від 30-31 грудня 2013 року, суд обґрунтовано не взяв до уваги, враховуючи, що позивач мав до них вільний доступ, і свідок ОСОБА_8 пояснив, що ці записи були внесені пізніше, після 31 грудня 2013 року.

Вказані обставини підтверджуються і тим, що в інший журнал, до якого в ці дні позивач не мав доступу, аналогічні записи були внесені іншим працівником.

24 січня 2014 року позивачеві відповідач надав відповідь, що на підставі його заяви про надання відпустки на 30 і 31 грудня 2013 року йому була надана ця відпустка, і він заяви про її надання не відкликав (а.с.75, т.1).

Посилання позивача на порушення Закону України «Про звернення громадян» є безпідставним, оскільки законодавство про працю не передбачено обов'язок власника письмово повідомляти

працівника про згоду надати відпустку. Про відмову надати відпустку йому не повідомляли, він був проінформований про надання йому відпустки без збереження зарплати.30 і 31 грудня 2013 року, і, хоча письмово не ознайомився з наказом, на роботі в ці дні не був присутній.

Вказане спростовує доводи позивача про те, що суд безпідставно взяв до уваги покази свідків, які знаходяться в інших адмінбудівлях та не пов'язані безпосередньо з ним роботою, а тому його не бачили, та не врахував, що його не ознайомили з наказом про надання відпустки, а тому він вийшов на роботу. Доказів виходу на роботу та виконання ним посадових обов'язків в ці дні позивач не надав.

Наказом №10 від 10 січня 2014 року з метою забезпечення безперешкодного співпрацювання працівників цеху ремонту та технолога визначено основним робочим місцем інженера-технолога ОСОБА_3 з 14 січня 2014 року контору старшого майстра. З наказом позивач ознайомлений (т. І, а.с.24).

Відмовляючи у задоволенні позову про скасування вказаного наказу та зобов'язання керівника ОСОБА_4 забезпечити умови праці та стан робочого місця згідно вимог чинного законодавства, суд виходив з того, що позивачем не надано доказів невідповідності його робочого місця умовам праці, його доводи спростовуються актами комісійного обстеження та показами свідків ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_5, ОСОБА_8

Під час обстеження фільтрувального відділення встановлено, що воно відповідає технологічним вимогам для обслуговування капотних фільтрів в локомотивному депо Ромни, про що складено акт від 02 грудня 2013 року. Згідно акту, складеного комісією 18 лютого 2014 року протягом опалювального сезону 2013-2014 років опалення в конторі майстра цеху ремонту функціонувало справно ( т.1, а.с.241, т.2, а.с.26).

Акт, складений завідувачем вимірювальною лабораторією локомотивного депо Ромни ОСОБА_22, позивачем, слюсарем ОСОБА_23 при проведенні вимірювання температури повітря на робочому місці в конторі старшого майстра 27 січня 2014 року з 8 год. до 12 год., яким встановлено, що максимальна температура 7 градусів С, мінімальна температура 5 градусів С, середня температура 6 градусів С (т.1, а.с.225), суд обґрунтовано не взяв до уваги, оскільки свідок ОСОБА_22 пояснив, що заміри ним не проводились, акт на підпис йому надав ОСОБА_3, у нього немає необхідного обладнання для заміру температури в приміщенні і до його компетенції не входить проведення таких замірів. Суд взяв до уваги, що акт від 27 січня 2014 року суперечить акту від 12 лютого 2014 року, складеному компетентною комісією, згідно якого порушень температурного режиму в кабінеті старшого майстра не встановлено.

Актом обстеження контори старшого майстра на відповідність умов праці від 12 лютого 2014 року складеного в.о. головного інженера ОСОБА_14, інженером з охорони праці ОСОБА_21, голови профкому ОСОБА_5 встановлено, що приміщення має нормальну теплопровідність; температурний режим відповідає встановленим нормам; робоче місце інженера-технолога забезпечене комп'ютерною технікою та меблями для повноцінної роботи; електропроводка та електророзетки відповідають вимогам електро- та пожежної безпеки; робоче місце старшого майстра забезпечене меблями; контора старшого майстра відповідає вимогам Правил виробничої санітарної та гігієни праці; приміщення зачиняється на замок; доступ сторонніх осіб до приміщення не допускається ( т.1, а.с.240).

Актом обстеження системи опалення в конторі старшого майстра від 12 лютого 2014 року встановлено, що контора старшого майстра має центральне опалення, яке знаходиться в робочому стані (т.2, а.с.110).

Робоче місце позивача не передбачає шкідливих та небезпечних виробничих факторів відповідно до п.4.1 наказу МОЗ України № 528 від 27.12.2001 року. На залізничному транспорті працівники, які виконують роботи на зовнішньому повітрі та в приміщеннях, де температура не перевищує + 5 градусів С взимку, забезпечуються теплими видами спецодягу. З цього приводу відповідач надавав ОСОБА_3 роз'яснення ( т.1, а.с.39).

Позивач не спростував доводів відповідача про те, що робочі місця інженерів-технологів інших локомотивних депо залізниці також знаходяться в цехах ремонту рухомого складу, оскільки це пов'язано з необхідністю проведення контролю виконання технології ремонту. Робоче місце позивача виключає можливість підвищеного рівня руху повітря і відносної вологості, небезпека для життя та здоров'я інженера-технолога відсутня.

Доводи позивача в скарзі, зокрема, про те, що відповіді на його звернення з приводу неналежних умов праці, містять визнання факту порушення його прав в цій частині, є необґрунтованими, висновків суду в цій частині не спростовують.

Наказом №21 від 13 січня 2014 року в числі інших осіб ОСОБА_3 позбавлено 100% премії в січні місяці 2014 року за порушення телеграмної вказівки №Н/639А від 26 грудня 2013 року, а саме - знаходження на робочому місці без спецодягу з посиланням на перевірку 10 січня 2014 року, проведену інженером з охорони праці ОСОБА_21 згідно рапорту останнього та спільного рішення адміністрації і профкому. Позивач з наказом не погодився, зазначивши, що з вказівками не ознайомлений, спецодягом не забезпечений, пояснень у нього не витребовували (т. І, а.с.71).

Наказом № 296 від 01 квітня 2014 року позивача в числі інших осіб позбавлено 100% премії в березні місяці 2014 року за порушення п. 4.1 Правил внутрішнього трудового розпорядку працівників відокремленого підрозділу «Локомотивне депо Ромни» ДП «Південна залізниця», ст. 14 Закону України «Про охорону праці», знаходження на робочому місці без спецодягу та спецвзуття. При ознайомленні з наказом позивач пояснив, що на його робочому місці в конторі старшого майстра він не зобов'язаний знаходитись в спецодязі і старший майстер ОСОБА_21 27 березня 2014 року на робочому місці не був (т. І, а.с. 22-23).

Відмовляючи у задоволенні позову про скасування наказів про позбавлення премій за знаходження на робочому місці без спецодягу, суд виходив з того, що факт дисциплінарних проступків підтверджується доповідною запискою інженера з охорони праці ОСОБА_21 на ім'я начальника локомотивного депо від 10 січня 2014 року, рапортом інженера з охорони праці від 27 березня 2014 року, згідно яких при проведенні перевірок щодо знаходження працівників на робочих місцях в спецодязі та спецвзутті було встановлено, що позивач перебував на робочому місці без спецодягу та спецвзуття (т. 1, а.с. 146; т.2, а.с.25).

Свідок ОСОБА_21 підтвердив, що позивач під час перевірки виконання вимог нормативно-правових актів з охорони праці, знаходження на робочому місці в спецодязі та спецвзутті знаходився на робочому місці на тепловозі без спецодягу і спецвзутгя, чим порушив статтю 14 Закону України «Про охорону праці» і Правила внутрішнього трудового розпорядку працівників локомотивного депо Ромни, що може призвести до виробничого травматизму.

Не заперечував це і позивач, вважаючи відсутньою таку необхідність.

Рішення про преміювання працівників приймається за погодженням з профкомом. Позбавлення позивача премії за знаходження на робочому місці без спецодягу є правомірним.

Відповідно до п. 21 Розділу «Завдання та обов'язки» посадової інструкції інженера-технолога від 20 листопада 2013 року, він зобов'язаний дбати про особисту безпеку і здоров'я, про безпеку і здоров'я оточуючих в процесі виконання будь-яких робіт чи під час перебування на території депо. Обов'язок працівника, який пов'язаний з безпекою руху, знаходитися на робочому місці в спецодязі та спецвзутті передбачений Правилами внутрішнього трудового розпорядку локомотивного депо Ромни.

Згідно ст. 159 КЗпП України працівник зобов'язаний знати і виконувати вимоги нормативних актів про охорону праці, правила поводження з машинами, механізмами, устаткуванням та іншими засобами виробництва, користуватися засобами колективного та індивідуального захисту; додержувати зобов'язань щодо охорони праці, передбачених колективним договором (угодою, трудовим договором) та правилами внутрішнього трудового розпорядку підприємства, установи, організації.

Згідно Правил внутрішнього трудового розпорядку локомотивного депо одним з обов'язків працівників є те, що працівник при виконанні посадових обов'язків повинен бути одягнений у діловий, формений або спеціальний одяг, користуватися виданим спецодягом, спецвзуттям, засобами індивідуального захисту та запобіжними пристроями. Позивач не спростував доводів відповідача про те, що згідно бухгалтерських документів та карток складського обліку забезпечений спецодягом та спецвзуттям відповідно до встановлених норм.

Ст. 14 Закону України «Про охорону праці» передбачено, що працівник зобов'язаний дбати про особисту безпеку і здоров'я оточуючих людей в процесі виконання

будь-яких робіт чи перебування на території підприємства; знати і виконувати вимоги

нормативно-правових актів з охорони праці, правила поводження з машинами, механізмами

устаткуванням та іншими засобами виробництва, користуватися засобами колективного

індивідуального захисту.

Обов'язок проводити перевірки дотримання працівниками вимог нормативно -

правових актів з охорони праці, знаходження їх на робочому місці в спецодязі, спецвзутті та

засобах індивідуального захисту покладено на інженера з охорони праці.

Позивач в скарзі посилається на те, що навчання з охорони праці з ним проводилися лише при прийнятті на роботу; при проведенні перевірок з вказаного питання не перевірялось, чи виконувалась ним перевірка тепловоза, чи піднімався він на тепловоз з інших причин. На роботу його було прийнято слюсарем з ремонту, і тому при проведенні навчання йому не могло бути роз'яснено порядок застосування спецодягу інженером-технологом; на підприємстві відсутня інструкція з охорони праці інженера-технолога чи інші нормативні акти, в яких було б передбачено порядок застосування спецодягу саме інженером-технологом. При отриманні спецодягу він керувався вимогами ст. 8 Закону України «Про охорону праці», так як про шкідливі та небезпечні фактори йому не було повідомлено, то спецодяг повинен був використовуватися для запобігання забрудненню. Забруднення на його роботі можливе лише у випадках детального огляду дизеля чи екіпажної частини локомотива, а тому використання його протягом всього робочого дня не є необхідним. Йому було видане спецвзуття великого розміру та незручне, що могло спричинити травму. Порушення п. 4.1 Правил внутрішнього трудового розпорядку є надуманим, так як в них до нього особисто не ставиться вимога щодо порядку використання спецодягу. Начальник депо при позбавленні премії не з'ясував обставин справи, від нього не витребовувалося пояснення.

Суд обґрунтовано не взяв до уваги такі доводи позивача, оскільки законодавство не передбачає необхідність встановлення норм з охорони праці для кожного працівника особисто, а доказами в справі підтверджено факт обізнаності позивача про порядок використання спецодягу та спецвзуття. На невідповідність спецвзуття його розміру позивач не посилався в позовній заяві, і вказану обставину не підтвердив належними доказами в апеляційному суді.

Наказом № 03 від 28 січня 2014 року, з яким позивач ознайомлений, йому за порушення вимог п. 1 наказу від 10 грудня 2013 року №1051 та п.11 посадової інструкції інженера-технолога від 20 листопада 2013 року за непроставлення відміток про проведення перевірки якості виконання ТО-2 тепловозу ТЕП70-0075 і формальне їх проведення, за не проведення перевірок якості ТО-2 в дні чергувань оголошено догану (т. І, а.с.19-20).

Відмовляючи у задоволенні позову про скасування вказаного наказу, суд виходив з того, що факт дисциплінарного проступку підтверджується актом від 21 січня 2014 року, згідно якого при перевірці журналу ТО-2 виявлено, що 17 січня 2014 року ОСОБА_3 не перевірив виконання ТО-2 тепловозу ТЕП70-0075; відсутній запис про перевірку ним локомотивів 1 та 18 січня 2014 року; протоколом № 1 наради при начальнику локомотивного депо від 27 січня 2014 року (т.1, а.с.130, 138-139).

Наказом № 1051 від 10 грудня 2013 року встановлений графік проведення перевірки інженером-технологом якості виконання ТО-2, а саме - кожного робочого понеділка, вівторка, середи, четверга та п'ятниці, не менше чотирьох локомотивів в межах робочого часу та дні чергування. ОСОБА_3 ознайомлений з наказом № 1051 від 10 грудня 2013 року про призначення відповідальних за перевіркою якості виконання ТО-2 (т.1, а.с.38, 118-119). Факт невиконання зазначеного наказу підтверджується протоколом № 2 наради при начальнику локомотивного депо від 27 січня 2014 року ( т.1, а.с.131).

Чергування працівників в вихідні, святкові та неробочі дні передбачені Правилами

внутрішнього трудового розпорядку локомотивного депо Ромни та Управління Південної

залізниці, запроваджуються на підставі графіків, які затверджуються керівником

підприємства за погодженням з профспілковим комітетом. Залучення працівників до

чергування більше двох разів на місяць, крім випадків, передбачених законодавством, не

допускається. Обов'язки чергового працівника у вихідні та святкові

дні зазначені в Порядку по забезпеченню безпеки руху в локомотивному депо Ромни, з яким

позивач був ознайомлений.

Невиконання посадових обов'язків позивачем в частині неналежного контролю за якістю виконання ТО-2 тепловозам підтверджується актом комісії від 21 січня 2014 року та записами в книзі РБУ-8, внесеними УРБТ-4 ОСОБА_24 22 січня 2014 року, про порушення порядку перевірки якості виконання технічного обслуговування тепловозів, яке пов'язане з безпекою руху.

Вказане спростовує доводи позивача про те, що щодо перевірки виконання ТО-2 ТЕП70 0075 в наказі вказано, що в бортовому журналі ф.ТУ-152 запис про перевірку був, але був відсутнім в іншому журналі «Перевірки якості ТО-2», що не свідчить про формальність перевірки, а журнал перевірки якості ТО-2 в момент проведення перевірки був відсутнім в пункті технічного обслуговування, не перевірялися свідчення слюсарів та змінного майстра про те, чи проводилася ним перевірка виконання ними технічного обслуговування, в яких обсягах.

Позивач пояснив, що він не проставляв відміток про перевірку локомотивів в дні чергування, оскільки графіком чергування на січень місяць на нього покладено обов'язок чергувати в святкові і вихідні дні 01 та 18 січня 2014 року, що не відповідає вимогам Постанови Секретаріату ВЦРПС від 02 квітня 1954 року N 233 "Про чергування на підприємствах і в установах", згідно якої дозволяється залучення працівників до чергування не більше одного разу на місяць. Про це порушення він зробив запис у даному графіку. З порядком роботи чергового по депо він був ознайомлений лише 23 квітня 2014 року. На момент винесення догани він не був проінформований про порядок роботи чергової особи. Згідно постанови №233 від 02 травня 1954 року чергування полягає в обов'язку працівника знаходитися на визначеному роботодавцем робочому місці з метою вирішення невідкладних питань, не пов'язаних з трудовими обов'язками цього працівника, а також передачі інформації, тобто проведення перевірок якості ТО-2, що є його трудовим обов'язком, не може бути роботою чергового працівника. На підприємстві є посада чергового по депо, ці працівники працюють цілодобово без вихідних, тобто потреби підприємства в запровадженні додаткового чергового працівника немає.

Доводи позивача є безпідставними, оскільки він не спростував доводів відповідача про те, що відмовився від чергувань навіть один раз на місяць.

Наказом № 264 від 24 березня 2014 року позивача позбавлено 100% премії за лютий місяць 2014 року за знищення інформації з персонального комп'ютера звітності та інших документів на час своєї щорічної відпустки, чим заподіяно великі незручності в роботі виконуючому обов'язки інженера-технолога ОСОБА_6, що суттєво вплинуло на строки виконання звітів та телеграмних вказівок. З вказаним наказом ОСОБА_3 ознайомлений 26 березня 2014 року (т. І, а. с. 21).

Наказом № 18 від 29 квітня 2014 року позивачеві оголошено догану за відсутність на робочому місці необхідної документації для складання щоквартальної звітності по роботі інженера-технолога, що засвідчено актом від 09 квітня 2014 року, рапортом в.о.інженера-технолога ОСОБА_6 від 09 квітня 2014р.

Наказом №18 від 29 квітня 2014 року позивачеві оголошено догану за порушення розділу 3 «Відповідальність» посадової інструкції від 20 листопада 2013 року в частині ненадання до служби локомотивного господарства інформації про міжремонтні пробіги, за неналежне зберігання паперових і електронних документів інженера-технолога та за порушення п. 3.23 Правил внутрішнього розпорядку локомотивного депо Ромни в частині відсутності на виробничих нарадах (т.І, а.с.72).

Залишаючи без задоволення позовну вимогу про скасування вказаного наказу, суд виходив з того, що згідно п. 3.23 Правил внутрішнього трудового розпорядку локомотивного депо Ромни, позивач зобов'язаний бути присутнім на виробничій нараді 22 квітня 2014 року о 8.00 год. Факт його відсутності підтверджується актом, складеним 22 квітня 2014 року начальником локомотивного депо ОСОБА_4, в.о. заступника начальника депо з експлуатації ОСОБА_25, старшим майстром ОСОБА_8, майстром ОСОБА_26, інженером з охорони праці ОСОБА_21 (т.1, а.с.169).

Згідно п. 3.23 Правил внутрішнього трудового розпорядку локомотивного депо Ромни, виробничі наради проходять щоденно в робочі дні о 8 год.00 хв. та 16 год.00 хв. Відсутність працівника на плановій нараді без поважних причин є підставою для притягнення його до дисциплінарної відповідальності. З Правилами ВТР локомотивного депо Ромни, які затверджені на засіданні трудового колективу 20 березня 2014 року, позивач ознайомлений. В поясненнях позивач зазначав, що був відсутній на виробничих нарадах 31 березня 2014 року і 22 квітня 2014 року в зв'язку з природними причинами. Доказів поважності причин позивач не надав. Відповідно до Розділу З «Відповідальність» посадової інструкції інженера-технолога від 20 листопада 2013 року інженер-технолог несе відповідальність за недотримання правил внутрішнього трудового розпорядку, охорони праці, техніки безпеки, виробничої санітарії та протипожежної безпеки.

Наказом від 19 березня 2013 року № 255 визначено, що для забезпечення виконання планових показників виробничо-фінансової діяльності локомотивного господарства з 26 березня 2013 року на селекторних нарадах повинні бути присутні працівники, в тому числі інженер-технолог ОСОБА_3 (а.с.73, т.1).

Догану було винесено і за інші порушення, зокрема, за ненадання до служби локомотивного господарства інформації про міжремонтні пробіги, за неналежне зберігання паперових і електронних документів інженера-технолога.

22 квітня 2014 року відповідачем був отриманий наказ по службі локомотивного господарства № 58 від 22 квітня 2014 року, згідно якого локомотивним депо Ромни не надано до служби локомотивного господарства Південної залізниці звіту форми ТО-13 пробіги локомотивів. Відповідно до Розділу З «Відповідальність» посадової інструкції інженера-технолога від 20 листопада 2013 року, він несе відповідальність за своєчасне ненадання інформації про міжремонтні пробіги і стан ТРС, відставленого від експлуатації в очікуванні ремонту. Розділом 6 цієї Інструкції «Взаємовідносини» передбачено, що при складанні звітності ТО-13 інженер-технолог взаємодіє з керівниками, професіоналами, фахівцями та технічними службами.

Згідно актів від 29 квітня та 05 травня 2014 року позивач був ознайомлений з наказом № 18 від 29 квітня 2014 року, від підпису про ознайомлення з наказом відмовився (т.1, а.с.165-166).

Таким чином, є безпідставними доводи позивача про те, що відсутність його на оперативних нарадах 31 березня та 22 квітня 2014 року пов'язана з фізіологічними неконтрольованими обставинами, і зазначення в наказі, що звіт ф.ТО-13 наданий нібито в квітні місяці 2014 року невчасно, є невірним, оскільки більшу частину цього періоду він знаходився на лікарняному та дообстеженнях після хвороби з 04 по 16 квітня та 21-23 квітня 2014 року; звіт ф.ТО-13 передається протягом місяця, інші терміни йому не відомі, факт їх порушення якихось термінів є надуманим.

Згідно заяви ОСОБА_3 від 18 грудня 2013 року, йому на його заяву №25 від 03 грудня 2013 року надано копії документів згідно переліку листа №253 від 17 грудня 2013 року не в повному обсязі, а саме - не надано копії наказів про оголошення догани №15 від 14 березня 2013 року; №37 від 16 липня 2013 року; №53 від 21 жовтня 2013 року; копія графіків відпусток на 2012 та 2013 роки (т. І, а.с.25).

Згідно наказу (розпорядження) №10 від 29 січня 2014 року, з яким позивач ознайомлений, йому надано щорічну відпустку за період роботи з 05 серпня 2012 року по 04 серпня 2013 року включно на 24 календарних дні з 03 лютого 2014 року по 26 лютого 2014 року включно (т.І, а.с.74).

Відмовляючи у задоволенні позову про визнання неправомірними дій відповідача ОСОБА_4 в частині порушення Закону України «Про відпустки» і ст. 79-80 КЗпП України, суд виходив з того, що відповідач повідомленням від 18 грудня 2013 року проінформував позивача про те, що відповідно до графіка відпусток на 2013 рік йому буде надано щорічну основну відпустку з 25 грудня 2013 року по 19 січня 2014 року на 24 календарні дні за період роботи з 05 серпня 2012 року по 04 серпня 2013 року. З повідомленням позивач був ознайомлений 18 грудня 2013 року (т.1, а.с.200).

Листом від 21 серпня 2014 року позивачеві повідомили, що відповідно до графіка відпусток на 2014 рік йому буде надано щорічну основну відпустку з 08 вересня 2014 року по 04 жовтня 2014 року на 27 календарні дні за період роботи з 05 серпня 2013 року по 04 серпня 2014 року. З повідомленням ОСОБА_3 ознайомлений 21 серпня 2014 року ( т.2, а.с.117).

Позивач не спростував доводів відповідача про те, що відповідно до графіку відпусток інженерно-технічних працівників та службовців на 2013 рік надання йому щорічної відпустки планувалося в грудні місяці 2013 року. 18 грудня 2013 року позивачу було вручено повідомлення про надання щорічної відпустки з 25 грудня 2013 року, при отриманні якого позивач зазначив, що порушені його права на відпустку та усно повідомив, що не згоден з терміном її надання. З письмовою заявою про надання щорічної відпустки він не звертався, а тому відпустка з 25 грудня 2013 року згідно повідомлення йому не була надана. На час розгляду справи судом щорічні основна та додаткова відпустки позивачу надані.

З огляду на зазначене є необґрунтованими доводи позивача про те, що відпустка з 25 грудня 2013 року, згідно повідомлення, йому не надана без поважних причин, а була надана в лютому місяці 2014 року, але без повідомлення. Наданим 04 липня 2014 року витягом з графіку відпусток його було проінформовано про надання відпустки в серпні 2014 року, але 21 серпня 2014 року йому повідомили, що згідно графіку відпусток на 2014 рік буде надана відпустка з 08 вересня 2014 року, тобто дане повідомлення суперечить витягу з графіку відпусток, наданому раніше. З графіком відпусток на 2014 рік його ознайомили в порушення вимог Правил внутрішнього трудового розпорядку лише 04 липня 2014 року.

Суд обґрунтовано врахував доводи відповідача, підтверджені показами свідка ОСОБА_20 про те, що позивачеві не була надана відпустка згідно графіку відпусток в зв'язку з проведенням інвентаризації та участю інженера-технолога в ній як члена комісії.

Позивач посилається на те, що згідно Закону України «Про відпустки» передбачено можливість перенесення відпустки в зв'язку з виробничою необхідністю лише за згодою працівника, а згоди він не надавав. Додаткова відпустка за роботу з персональним комп'ютером за період роботи з серпня 2012 року по серпень 2013 року не була надана своєчасно, що підтверджується наказом №247 від 04 вересня 2014 року. Надання додаткової відпустки окремо від основної передбачено Законом України «Про відпустки» лише за зверненням працівника, а даного звернення ним не проводилося.

В той же час в справі відсутні докази тому, що позивач наполягав саме на такому наданні відпусток, на яке він посилається в апеляційній скарзі, звертався до позивача з відповідними заявами і йому в цьому було відмовлено.

В період з 18 грудня 2013 року позивач звертався до начальника депо і профкому з заявами, в тому числі, з питання надання йому копій наказів, графіку відпусток. Документи були йому надані 17 грудня 2013 року за № 253 та 2 квітня 2014 року з супровідним листом № 76 (а.с. 25, 37, т.1).

Інші доводи апеляційної скарги, зокрема, про фальсифікацію відповідачем вчинення ним порушень дисципліни з метою змусити виконувати його незаконні вказівки чи позбавлення премій, про не витребування у нього пояснень по деяких фактах порушень також не доведені доказами в справі і спростовують висновків суду. Крім того, за доведеності факту порушення посадових обов'язків працівником не витребування власником пояснень від працівника не є підставою для визнання незаконним наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Доводи скарги про те, що суд безпідставно не визнав незаконними дії відповідача, також не спростовують висновків суду, враховуючи, що витребувані документи позивачеві відповідачем надані, а його права в цій частині захищені шляхом визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду за захистом прав у вигляді оскарження спірних наказів та поновлення цього строку.

Таким чином, позивач не навів у апеляційній скарзі фактів, що підтвердили б необґрунтованість рішення суду.

Обставини, на які посилається позивач, були предметом дослідження суду першої інстанції і отримали об'єктивну оцінку.

За таких обставин оскаржуване рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, підстави для його зміни чи скасування відсутні.

Згідно ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313 - 315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 23 жовтня 2014 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий -

Судді -