Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

з а о ч н е

21.08.15 року Лисичанський міський суд Луганської області

в складі: головуючої судді Чернобривко Л.Б.

при секретарі судового засідання Дьоміновій О.М.

з участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом,

в с т а н о в и в :

Позивач звернулась з позовом до відповідача про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що вона є власником житлового будинку № 40 по вул. Привольнянській в м. Новодружеську. В цьому будинку зареєстрований її онук відповідач ОСОБА_3, якого вона прописала після того, як була призначена його опікуном, бо його батько ОСОБА_4 помер 07.03.2002 року, а мати ОСОБА_5 позбавлена батьківських прав. У лютому 2015 року його мати ОСОБА_5 забрала його до себе в РФ, де працювала та проживала і з того часу відповідач в її будинку не проживає, родинних відносин з нею не підтримує, комунальні послуги не оплачує. Вона сплачує комунальні послуги за відповідача, не має можливості оформити субсидію. Добровільно знятися з реєстрації відповідач не бажає, більше року не проживає в будинку. Перешкод у користуванні будинком вона йому не чиніть, його речі в будинку відсутні, тому просила визнати відповідача таким, що втратив право користування будинком .

У судовому засідання позивач позов підтримала. Просила його задовольнити. У своїх поясненнях посилалась на обставини, викладені у позовній заяві, про що надала суду відповідні докази. Проти винесення заочного рішення не заперечує.

Представник позивача ОСОБА_2 у судовому засідання також підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання не зявився, про день і час розгляду справи повідомлений належним чином про причину неявки суд не повідомив, клопотання про розгляд справи без його участі до суду не надходило. Тому суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_6 показав суду, що позивачку та її онука ОСОБА_7 знає давно. Відповідач ріс в м. Новодруежську, його батько помер. А мати працювала та проживала в м. Москві. Коли приїхала мати відповідача ОСОБА_5 до м. Новодружеська, вона забрала сина з собою і з 2005 року він разом з позивачкою не проживає. Позивачка не чинить йому ніяких перешкод у користуванні квартирою.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_8 показала суду, що відповідач майже 10 років не проживає разом з позивачкою в будинку. Півтора року потому вона бачила його в місті Новодружеську разом з друзями, а до позивачки він не приходив на те проживав в будинку, коли приїздив.

Дослідивши наявні в матеріалах письмові докази, встановивши на їх підставі фактичні обставини та характер спірних правовідносин між сторонами спору, визначивши правові норми, що підлягають застосуванню, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі з огляду на наступне.

У судовому засіданні справи встановлено, що відповідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 03.07.1979 року, виданого ОСОБА_9 державним нотаріусом Сєвєродонецької нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за № 4170, спадкоємцем майна ОСОБА_10, який помер 21.08.1978 року є його дочка ОСОБА_11, яка проживає та зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. Спадщина складається з житлового будинку з надводними побудовами за адресою м. Новодружеськ, вул. Привольнянська, буд. 40 ( а.с.8). Із довідки голови вуличного комітету (а.с11) вбачається, що за адресою вул. Привольнянська , буд. 40 в м. Новодружеську прописана ОСОБА_11. Чоловік помер у 2006 році. Онук з 2005 року по теперішній час не проживає ( а.с.11). Із довідки ЛКП»Паспортна служба» № 481 від 10.06.23015 року вбачається, що по вул. Привольнянська , буд.40 у м. Новодружеську, зареєстровані та мешкають ОСОБА_11 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2. ( а.с.12).

Відповідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом.

Оскільки відповідач ОСОБА_7 не проживає ІНФОРМАЦІЯ_3 по Привольнянській м. Новодружеську, без поважних причин більше року, втратив право користування будинком, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10,11,60, 212-215,218,224-226 ЦПК України, ст.. 391, 405 ЦК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи таким, що втратив право користування житлом задовольнити.

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 визнати таким, що втратив право користування будинком № 40 по вулиці Привольнянській в місті Новодружеську Луганської області.

Копію заочного рішення надіслати відповідачу.

Заочне рішення може бути переглянуте Лисичанським міським судом за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії заочного рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено відповідачем в апеляційному порядку.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Луганської області шляхом подання апеляційної скарги через Лисичанський міський суд протягом десяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які не були присутні у судовому засіданні - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Л.Б. Чернобривко