АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ [1]

15 жовтня 2015 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого - Немировської О.В.

суддів - Ящук Т.І., Чобіток А.О.

при секретарі - Сірій О.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Київської міської державної адміністрації про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом,

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Голосіївського районного суду м.Києва від 03 серпня 2015 року,

встановила:

у квітні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати за ним право власності в порядку спадкування після померлої дружини ОСОБА_3 на АДРЕСА_1, посилаючись на те, що право власності на вказану квартиру було набуто його дружиною в порядку спадкування за заповітом після померлої ОСОБА_4, однак не отримано свідоцтво про право власності.

Рішенням Голосіївського районного суду м.Києва від 03 серпня 2015 року в задоволенні позову було відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, представник позивача звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити по справі нове рішення - про задоволення позову, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши доповідь судді Немировської О.В., пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач посилався на те, що 12 липня 2004 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 було укладено попередній договір купівлі-продажу квартири .АДРЕСА_1 однак ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_5 померла, а договір купівлі-продажу укладено не було. Позивач вказував на те, що ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року та за свого життя склала заповіт, яким заповіла все своє майно його дружині ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року та спадкоємцем якої він являється. Позивач зазначав. що у видачі свідоцтва на право власності на спадкове майно йому було відмовлено. внаслідок чого просив визнати за ним право власності на зазначену квартиру.

Рішенням Голосіївського районного суду м.Києва від 03 серпня 2015 року в задоволенні позову було відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того,що спірна квартира не належить до спадкового майна після померлої дружини позивача ОСОБА_3 Такий висновок суду є законним та обґрунтованим, .відповідає встановленим у справі обставинам.

Суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального права та послався на положення ст. 316. 325. 328,1216, 1217 ЦК України.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 12 липня 2004 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 було укладено попередній договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, відповідно до умов якого сторони домовились укласти договір купівлі-продажу квартири не пізніше 01 грудня 2004 року. ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_5 померла, договір купівлі-продажу спірної квартири укладено не було. ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, про що видано свідоцтво про смерть, копія якого міститься в матеріалах справи. Згідно заповіту, складеного ОСОБА_4 07 квітня 2009 року, спадкоємцем всього її майна є ОСОБА_3 - дружина позивача ОСОБА_1, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

В своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на те, що судом першої інстанції не було враховано те, що договір купівлі-продажу спірної квартири між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 слід вважати укладеним, оскільки всі зобов'язання за попереднім договором купівлі-продажу покупцем було виконано. Однак, такі доводи апелянта є необґрунтованими, були предметом перевірки під час розгляду справи судом першої інстанції та не можуть бути підставою для скасування рішення суду.

Судом першої інстанції було вірно встановлено, що попередній договір купівлі-продажу, на укладення якого посилається позивач, не свідчить про перехід права власності від однієї особи до іншої. а лише свідчить про намір вчинення такого правочину в майбутньому. Інших доказів на підтвердження належності спадкодавцям спірного майна позивачем надано не було.

Таким чином, судом першої інстанції було повно та всебічно встановлено обставини справи, перевірено їх доказами, правильно застосовано норми матеріального права при дотриманні норм процесуального права, доводи, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду не спростовують, а тому рішення слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 313-315 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 відхилити, а рішення Голосіївського районного суду м.Києва від 03 серпня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді

№ справи: 752/7500/15-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/13252/2015

Головуючий у суді першої інстанції: Сальникова Н.М.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Немировська О.В.