Номер провадження 2/754/2101/15
Справа №754/2592/15-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

23 жовтня 2015 року Деснянський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Таран Н.Г.,

за участю секретаря судового засідання Чернишової А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Публічного акціонерного товариства «Український страховий дім «ГАРАНТ-АВТО», про стягнення франшизи, моральної шкоди, страхового відшкодування, пені, інфляційних втрат та 3% річних,

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2015 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом до відповідачів, та просила стягнути на її користь з ОСОБА_2 франшизу в розмірі 510,00 грн. та моральну шкоду в розмірі 3000,00 грн., а всього стягнути 3510,00 грн. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Український страховий дім «ГАРАН-АВТО» страхове відшкодування в розмірі 13852,81 грн., пеню в розмірі 3295,08 грн., інфляційні витрати в розмірі 3546,31 грн., три відсотки річних в розмірі 463,40 грн., а всього 21157,60 грн. Стягнути з відповідачів по справі судові витрати.

Вимоги мотивовані тим, що 20.07.2013 року в м. Києві по вул. Підвисоцького, сталась дорожньо-транспортна пригода, за участю водія ОСОБА_2, який керуючи автомобілем марки «Мітсубіші», д.н.з. НОМЕР_1, під час руху заднім ходом не переконався що це буде безпечним для учасників дорожнього руху, що призвело до зіткнення з автомобілем марки «Лексус» д.н.з. НОМЕР_2, чим було заподіяно шкоду обом автомобілям.

Позивач також вказує, що на момент настання події цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_2 була застрахована у Публічному акціонерному товаристві «Український страховий дім «ГАРАНТ-АВТО» за Полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АВ 4681612, який діяв з 03.08.2012 року до 02.08.2013 року.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив суд задовольнити заявлені вимоги.

Відповідачі ОСОБА_2 та Публічне акціонерне товариство «Український страховий дім «ГАРАН-АВТО» про розгляд справи повідомлені в установленому законом порядку, проте в судове засідання не з'явилися, заперечення на позов не подали.

Враховуючи неявку відповідачів в судове засідання, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечував проти такого порядку вирішення справи.

Вислухавши представника позивача та дослідивши письмові докази, суд вважає встановленими наступні обставини та визначені відповідно до них правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 20.07.2013 року о 18 год. 30 хв. в м. Києві по вул. Підвисоцького, керував автомобілем «Мітсубіші» д.н.з. НОМЕР_1 під час руху заднім ходом не переконався, що це буде безпечним для учасників дорожнього руху, що призвело до зіткнення з автомобілем «Лексус» д.н.з. НОМЕР_2, чим заподіяно шкоду обом автомобілям, чим порушив п.10.9 ПДР.

Постановою судді Печерського районного суду м. Києві від 11.10.2013 року водія ОСОБА_2 було визнано винним у порушенні п. 10.9 ПДР України та у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно правила п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода завдана одній особі з вини іншої особи внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується винною особою.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_2 при використанні автомобіля «Мітсубіші» д.н.з. НОМЕР_1 на момент ДТП була застрахована в Публічному акціонерному товаристві «Український страховий дім «ГАРАНТ-АВТО» згідно з полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 03.08.2012 року №АВ4681612 з лімітом відповідальності за шкоду по життю та здоров'ю 100000 грн., за шкоду заподіяну майну 50000 грн. та франшизою в розмірі 510 грн. (а.с. 108).

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату)…

Таким чином внаслідок настання страхового випадку, яким є дорожньо-транспортна пригода, винуватцем якої був ОСОБА_2, між позивачем ОСОБА_1 як потерпілою особою та Публічним акціонерним товариством «Український страховий дім «ГАРАНТ-АВТО» як страховиком виникли правовідносини, що врегульовані нормами глави 67 ЦК України «Страхування» та спеціальним нормативно-правовим актом - Законом України «Про обов'язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів» (надалі - Закон 1961-IV).

У відповідності з п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України страховик у разі настання страхового випадку зобов'язаний здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

22.07.2013 року позивач звернулася до Публічного акціонерного товариства «Український страховий дім «ГАРАНТ-АВТО» із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду (а.с. 23).

01.10.2013 року позивач звернувся до Публічного акціонерного товариства «Український страховий дім «ГАРАНТ-АВТО» з заявою про виплату страхового відшкодування (а.с.24).

Згідно з приписами ст. 22.1 Закону 1961-IV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Строки здійснення страхових виплат за договорами обов'язкового страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів визначені у ч. 2 ст. 36 Закону 1961-IV.

Так відповідно до вимог ч. 2 ст. 36 Закону 1961-IV страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування, зобов'язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його, або прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування та протягом трьох робочих днів направити заявнику письмове повідомлення про прийняте рішення.

З листа-повідомлення № 3691/6 від 29.05.2014 року направленого Публічним акціонерним товариством «Український страховий дім «ГАРАНТ-АВТО» позивачу у відповідь на її заяву від 12.05.2014 року, вбачається, що страховиком прийнято рішення про виплату страхового відшкодування в розмірі 13852,81 грн. (а.с. 25).

Однак судом встановлено, що на день розгляду справи зобов'язання по виплаті страхового відшкодування страховиком не виконане, що є підставою для стягнення суми страхового відшкодування в судовому порядку.

При визначенні розміру заподіяної позивачу матеріальної шкоди суд виходить з висновків Ремонтної калькуляції № 11673/КР від 06.08.2013 року автомобіля «Лексус» д.н.з. НОМЕР_2, згідно якої розмір заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди позивачеві шкоди становить 14362,81 грн.

Як вбачається з відомостей з єдиної централізованої бази даних МТСБУ відповідно до полісу № АВ 4681612 ліміт відповідальності страховика визначений в розмірі 50000 грн. та франшиза визначена у розмірі 510 грн.

Згідно ст. 12 Закону 1961-IV страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, а відповідно до п. 6 ст. 36 вищевказаного Закону обов'язок компенсувати суму франшизи покладається на страхувальника або особу, відповідальну за завдані збитки.

Згідно ч. 18 ст. 9 Закону України «Про страхування» франшиза це частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.

А відтак, на користь позивача ОСОБА_1 з Публічного акціонерного товариства «Український страховий дім «ГАРАНТ-АВТО» підлягає стягненню 14362,81 грн. - 510,00 грн. = 13852,81 грн., водночас суму франшизи в розмірі 510,00 грн. зобов'язаний сплатити ОСОБА_2 як особа, винна у завданій шкоді.

Згідно з приписами ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства та у строк, встановлений у зобов'язанні.

Відповідно до п. 36.5 ст. 36 Закону 1961-IV за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

За період з 31.12.2013 року по 10.02.2014 року Публічне акціонерне товариство «Український страховий дім «ГАРАНТ-АВТО» прострочило виплату страхового відшкодування на 407 календарних днів.

Облікова ставка НБУ за період з 31.12.2013 року по 14.04.2014 року (105 днів) - 13% річних. Розмір пені = 13 852, 81 грн. * 13% / 100 / 365 * 105 днів = 518,06 грн. Облікова ставка НБУ за період з 15.04.2014 року по 16.07.2014 року (93 дні) - 19% річних . Розмір пені = 13 852, 81 грн. * 19% / 100 / 365 * 93 днів = 670,63 грн. Облікова ставка НБУ за період з 17.07.2014 року по 12.11.2014 року (119 днів) - 25% річних. Розмір пені = 13 852, 81 грн. * 25% / 100 / 365 * 119 днів = 1129,10 грн. Облікова ставка НБУ за період з 13.11.2014 року по 05.02.2015 року (85 днів) - 28% річних. Розмір пені = 13 852, 81 * 28% / 100 / 365 * 85 днів = 903,28 грн. Облікова ставка НБУ за період з 06.02.2015 року по 10.02.2015 року (5 днів) - 39% річних. Розмір пені = 13 852, 81 * 39% / 100 / 365 * 5 днів = 74,01 грн.

Отже, відповідно до розрахунку позивача відповідач - Публічне акціонерне товариство «Український страховий дім «ГАРАНТ-АВТО» зобов'язане сплатити позивачу пеню за прострочення виплати страхового відшкодування у розмірі 3295,08 грн.( 518,06 грн.+670,63 грн.+1129,10 грн. + 903,28 грн.+74,01 грн.).

Оскільки зобов'язання страховиків у разі настання страхового випадку зводиться до здійснення страхової виплати, то таке зобов'язання є грошовим і в разі прострочення його виконання настає відповідальність, передбачена ч. 2 ст. 625 ЦК, зокрема сплата суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох відсотків річних від простроченої суми.

За період з 31.12.2013 року по 10.02.2014 року Публічне акціонерне товариство «Український страховий дім «ГАРАНТ-АВТО» прострочило виплату страхового відшкодування на 407 календарних днів.

Таким чином, підлягають задоволенню позовні вимоги в частині інфляційних втрат в розмірі 3546,31 грн. та стягнення з відповідача 3% річних від простроченої суми в розмірі: 13852,81 грн. * 3% / 100% / 365 дів * 407 днів = 463,40 грн.

Таким чином суд вважає обґрунтованими вимоги до Публічного акціонерного товариства «Український страховий дім «ГАРАНТ-АВТО» в загальній сумі 21 157,60 грн., що складається з (13 852,81 грн. розмір страхового відшкодування + 3295,08 грн. розмір пені + 3546,31 грн. розмір інфляційних витрат + 463,40 грн. розмір 3% річних).

При вирішенні вимог про відшкодування моральної шкоди суд керується положеннями ст. 23 ЦК України, яка закріплює загальні положення про відшкодування моральної шкоди визначаючи, що моральна шкода, зокрема, полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку зі знищенням чи пошкодженням її майна, та ст. 1167 цього Кодексу, відповідно до яких моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі, неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Оцінивши доводи позову про заподіяння позивачу моральної шкоди, суд вважає доведеним, що в результаті винних неправомірних дій відповідача ОСОБА_2 позивач зазнала певних душевних страждань у зв'язку з пошкодженням її майна та змушена був витрачати зусилля і вільний час на вирішення питань для усунення негативних наслідків винних дій відповідача.

Виходячи з принципів розумності та справедливості, суд визначає заподіяну позивачу моральну шкоду в розмірі 3000,00 грн.

Таким чином суд вважає обґрунтованими вимоги до ОСОБА_2 в загальній сумі 3510,00 грн. (510,00 грн. розмір франшизи + 3000,00 грн. розмір моральної шкоди).

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України суд здійснює розподіл судових витрат пропорційно до розміру задоволених щодо кожного відповідача позовних вимог.

Документально підтверджені витрати позивача на правову допомогу становлять 246,68 грн.

Враховуючи викладене і керуючись ст.ст. 23, 526, 530, 625, 979, 988, 1166, 1167, 1187, 1188 ЦК України, Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Законом України «Про страхування», ст. ст. 10 ,11, 60 ,61, 88, 212, 213, 215, 218, 224 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Публічного акціонерного товариства «Український страховий дім «ГАРАНТ-АВТО», про стягнення франшизи, моральної шкоди, страхового відшкодування, пені, інфляційних втрат та 3% річних - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 510,00 грн. на відшкодування матеріальної шкоди (франшизи), 3000,00 грн. моральної шкоди та 35,10 грн. витрат по сплаті судового збору.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Український страховий дім «ГАРАНТ-АВТО» на користь ОСОБА_1 21157,60 грн. страхового відшкодування, пені, інфляційних втрат та 3% річних та 211,58 грн. витрат по сплаті судового збору.

Рішення може бути оскаржено позивачем протягом 10 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду м. Києва через Деснянський районний суд м. Києва.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його прийняв, за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд рішення може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Повний текст рішення суду виготовлено 28.10.2015 року.

Суддя Н.Г.Таран