Справа № 200/7771/15-ц
Провадження № 2/200/2285/15

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 серпня 2015 р. Бабушкінський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Єлісєєвої Т.О.

при секретарі Кузьминій С.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи Головне управління міграційної служби у Дніпропетровській області, ОСОБА_4, про визнання осіб, такими, що втратили право користуватись житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом, в обґрунтуванні позовних вимог посилається на те, що вона разом з ОСОБА_2, яка є її онукою, проживали разом у квартирі №43 будинку №8 ж/м Тополя-1 в м. Дніпропетровську. Вказана квартира належить їй та її сину ОСОБА_4 на праві власності. У вказаній квартирі зареєстровані вона та відповідачі. ОСОБА_2 разом з неповнолітнім сином ОСОБА_3 не мешкають за вказаною адресою з 2011 року, комунальні послуги не сплачують. Не проживання відповідачів у спірній квартирі повязане з тим, що 15.10.2010 року ОСОБА_2 зареєструвала шлюб з ОСОБА_5 та переїхала проживати за місцем реєстрації останнього. Оскільки відповідачі не проживають у спірному житловому приміщенні більш ніж 4-х років, в утриманні квартири участі не приймають тому просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловими приміщеннями в квартирі №43 будинку №8 ж/м Тополя-1 в м. Дніпропетровську та зняти їх з реєстрації за даною адресою.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, пославшись на обставини викладені в позовній заяві, просили позов задовольнити. Крім того, зауважила, що після рішення суду 2012 року, яким було відмовлено ОСОБА_2 у вселенні в спірну квартиру вона не дозволяє відповідачам мешкати у спірному приміщенні.

Відповідач ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_3, в судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що вона дійсно виїхала із спірної квартири за місцем реєстрації та проживання чоловіка після реєстрації шлюбу. На сьогодні у неї двоє малолітніх дітей, які зареєстровані у спірній квартирі, але проживати у вказаній квартирі разом з бабусею ОСОБА_1 немає можливості, оскільки ОСОБА_1 не дозволяє їй проживати у вказаній квартирі, а також у звязку з неприязливими відносинами між ними.

Заслухавши осіб, які приймають участь у справі, дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Як встановлено в судовому засіданні квартира №43 будинку №8 ж/м Тополя-1 в м. Дніпропетровську належить на праві власності ОСОБА_1 та її сину ОСОБА_4 Спірна квартира складається з двох ізольованих кімнат.

В спірній квартирі зареєстровані позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2, , разом з її малолітніми дітьми ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідач ОСОБА_2 не мешкає у квартирі №43 будинку №8 ж/м Тополя-1 в м. Дніпропетровську з 2011 року після реєстрації шлюбу з ОСОБА_5

Вказані факти в судовому засіданні сторони не заперечували.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 зауважила, що її син ОСОБА_1, який є співвласником квартири, хоча не зареєстрований, але час від часу в ній мешкає, в окремій кімнаті.

Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім?ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім?ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Оскільки ОСОБА_2 є онукою ОСОБА_1 та дочкою ОСОБА_4 і проживала у спірній квартирі як член сім?ї власників до лютого 2011 року, а не проживання відповідачів у спірній квартирі обумовлено реєстрацією шлюбу з ОСОБА_5 та перешкоджанням відповідачам саме позивачем там мешкати, а також реальною неможливістю проживання, оскільки співвласник спірної квартири ОСОБА_4 теж там мешкає, тому суд дійшов висновку, що відповідач разом з малолітніми дітьми не мешкає на спірній житловій площі понад рік з поважних причин, а тому відповідачі не втратили право користування цим житлом і в задоволенні позову слід відмовити.

Разом з тим суд зауважує, що не проживання відповідачів на сірній житловій площі не звільняє їх від виконання обовязків за договором найму житлового приміщення, а тому позивач вправі звернутися до суду з позовом про стягнення з відповідачів заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 11,15,37,60,214,215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи Головне управління міграційної служби у Дніпропетровській області, ОСОБА_4, про визнання осіб, такими, що втратили право користуватись житловим приміщенням - відмовити.

Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Дніпропетровської області через Бабушкінський районний суд міста Дніпропетровська.

Суддя Єлісєєва Т.Ю.