Провадження № 2/712/3374/15
У Х В А Л А

про забезпечення позову

04 листопада 2015 року суддя Соснівського районного суду м. Черкаси Троян Т.Є., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання договору дарування недійсним , -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про забезпечення позову, в якій зазначила, що звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання договору дарування недійсним.

Позивач вважає, що існує реальна загроза невиконання рішення суду, оскільки відповідач по справі ОСОБА_3, в ході судового процесу, вже не будучи власником спірного майна, навмисно та незаконно його реалізував.

Просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на нежитлове приміщення, що знаходиться за адресою: м. Черкаси, вул. Хрещатик, 193/2 та належить на праві власності ОСОБА_2.

У якості доказу позивач посилається на договір дарування спірної нежитлової будівлі, укладений між відповідачами 30.05.2015 року, рішення апеляційного суду Черкаської області від 10.12.2014 року та ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2015 року.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що заява позивача про забезпечення позову є такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що існує реальна загроза відчудження ОСОБА_2 спірного нежитлового приміщення третім особам. З метою забезпечення позову необхідно накласти арешт на нежитлове приміщення за адресою: м. Черкаси, вул. Хрещатик, 193/2, належне на праві власності на підставі договору дарування від 30.05.2015 року ОСОБА_2.

Відповідно до ч.2 ст.151 ЦПК України, у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: 1) причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; 2) вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно зі ст. 151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

В пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог пересвідчитися, зокрема, в тому що, між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог; дані про особу відповідача; а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Розглядаючи заяву по суті, з урахуванням визначеного порядку, суд вважає, що невжиття заходів забезпечення позову може в подальшому ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 151-153 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на нежитлове приміщення, яке знаходиться за адресою: м. Черкаси, вул. Хрещатик, 193/2, що належить на праві власності ОСОБА_2.

Виконання ухвали покласти на Реєстраційну службу Черкаського міського управління юстиції (відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно).

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк апеляційної скарги.

Головуючий: Т.Є.Троян