Справа №442/3266/15-ц
Провадження №2/442/1194/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

заочне

18 серпня 2015 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі головуючого судді Нагірної О.Б.

при секретарі судових засідань Олійник О.Р.

з участю позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Дрогобичі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про припинення порушень правил добросусідства та усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, суд -

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про припинення порушень правил добросусідства та усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, просить зобов'язати відповідача ліквідувати порушення, а саме закрити ворота між суміжними ділянками, влаштовані відповідачем ОСОБА_3, облаштувати ринви з даху будинку та з теплиці, стічні води спрямувати в сторону відповідача , не кидати сміття на земельну ділянку позивача, пересадити кущі та дерева на відстань 3 м від огорожі, а також стягнути 25 тисяч завданої йому матеріальної та моральної шкоди.

В обґрунтування вимог покликається на те, що відповідач, який проживає в АДРЕСА_1 на своїй земельній ділянці спорудив теплицю і другий будинок, на межі посадив дерева та кущі, що створює для позивача негативні наслідки, а саме на його земельну ділянку потрапляють стічні води у великій кількості, як з теплиці так і з будинку. На межі посаджені кісткові дерева та кущі, які створюють багато незручностей для обробітку земельної ділянки. Окрім того ОСОБА_3 облаштував ворота зі своєї ділянки і ходить та збирає урожай з ділянки позивача. В зв'язку з цим змушений був письмово звертатись до секретаря Дрогобицької міської ради Г.М. Метика зі скаргою від 13 березня 2015 року, а також із Вимогою від 27 квітня 2015 року, на що отримав письмову відповідь (АКТ від 18 квітня 2015 року), в якій зазначалось, що вздовж межі зі сторони земельної ділянки гр. ОСОБА_3 засаджені низькорослі кущі, а також ростуть дерева, з яких можливе проникання коріння на його ділянку. Внаслідок встановлення парника та будинку ОСОБА_3, що межують із земельною ділянкою гр. ОСОБА_2 , на яких відсутні стічні ринви, тому дощові води сходять з парника та будинку на земельну ділянку гр. ОСОБА_2

В судовому засіданні позивач вимоги підтримав, пояснив, що відповідач створює багато незручностей у реалізації ним права на користування земельною ділянкою, кущі та дерева створюють затінення, їх коріння, проникаючи в землю, таку висушують. Крім цього відповідач розкидає сміття по його ділянці, влаштував теплицю, з якої стічні води потрапляють на його ділянку. Пояснив, що такими неправомірними діями відповідача йому завдано матеріальної та моральної шкоди в розмірі 25 тисяч гривень.

Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце слухання справи повідомлявся судом неодноразово належним чином. За таких обставин суд вважає, що причина неявки відповідача є неповажною та можливо розглянути справу у його відсутності, провівши заочний розгляд справи.

Заслухавши пояснення позивача, перевіривши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, суд вважає, що в позові слід відмовити з наступних підстав.

Як вбачається з державного акту на право власності на земельну ділянку в АДРЕСА_2 від 13.10.2004 року співвласниками земельної ділянки є ОСОБА_2, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.с.10).

Дана ділянка межує з земельною ділянкою, що належить відповідачу ОСОБА_3

Відповідно до ст. 103 Земельного кодексу України, власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (неприємні запахи, забруднення, тощо). Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов'язані не використовувати земельні ділянки способами, які не дозволяють власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок використовувати їх цільовим призначення (неприпустимий вплив).

Згідно ст. 104 ЗК України власники та землекористувачі земельних ділянок можуть вимагати припинення діяльності на сусідній земельній ділянці, здійснення якої може призвести до шкідливого впливу на здоров'я людей, тварин, на повітря, земельні ділянки та інше.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практик застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" №13 від 25 грудня 1996 року, спори з приводу додержання правил добросусідства розглядаються судами або узгоджувальною комісією, обраною місцевою радою.

Зідно з положенням ст. 319 ЦК України власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі .

Як встановлено з акту від 18.04.2015р., складеного комісією на підставі скарги ОСОБА_2 від 13.03.2015р., земельна ділянка ОСОБА_2 межує із земельною ділянкою ОСОБА_3 Вздовж межі зі сторони земельної ділянки ОСОБА_3 засаджені низькорослі плодові кущі, а також ростуть дерева, з яких можливе затінення земельної ділянки ОСОБА_2 та проникання коріння на його ділянку. Внаслідок встановлення парника ОСОБА_3, що межує із земельною ділянкою ОСОБА_2, на якому відсутні водостічні ринви, тому дощові води сходять з парника на земельну ділянку ОСОБА_2 (а.с.9).

Як передбачено ст.105 ЗК України у випадку проникнення коренів і гілок дерев з однієї земельної ділянки на іншу власники та землекористувачі земельних ділянок мають право відрізати корені дерев і кущів, які проникають із сусідньої земельної ділянки, якщо таке проникнення є перепоною у використанні земельної ділянки за цільовим призначенням.

Судом встановлено факт, що зі сторони земельної ділянки відповідача засаджені низькорослі плодові кущі, а також ростуть дерева, з яких можливе затінення земельної ділянки позивача та проникання коріння на його ділянку, а також те, що з парника відповідача, на якому відсутні водостічні ринви, дощові води сходять на земельну ділянку ОСОБА_2 Однак позивачем не доведено, що цим завдається неприпустимий вплив на земельну ділянку, належну йому, що не дозволяє використовувати її за цільовим призначенням, а також того факту, що діями відповідача завдається шкідливого впливу на здоров'я людей, тварин, на повітря, земельні ділянки та інше.

Крім цього, в разі затінення чи проникнення коренів дерев і кущів з земельної ділянки відповідача на земельну ділянку позивача, останній має право власноруч відрізати корені та гілки дерев і кущів для усунення перепон у використанні земельної ділянки за призначенням.

Також відповідно до копії фото №1 (а.с.12) судом встановлено наявність облаштованих ринв на будинку, що належить відповідачу ОСОБА_3, що спростовує твердження позивача про те, що на зазначеному будинку відсутні ринви та стічні води з даху будинку потрапляють на його земельну ділянку.

Щодо вимог позивача про зобов»язання відповідача закрити ворота та не кидати сміття на його земельну ділянку, то такий факт позивачем не доведено та такий спосіб захисту прав позивача не передбачено цивільно-процесуальним законодавством.

Щодо вимог про стягнення матеріальної та моральної шкоди в розмірі 25 тисяч гривень, завданої неправомірними діями відповідача, то на думку суду, така не підлягає до задоволення. Згідно вимог ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 23, ст. 1167 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Частина 2 ст. 23 ЦК України передбачає, що моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів;у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

У відповідності до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди» від 31.03.1995 р. № 4, позивачем має бути доведено в чому полягає ця шкода, з яких міркувань він виходив визначаючи розмір шкоди та якими доказами це підтверджується.

Однак позивачем не доведений факт заподіяння йому будь-яких матеріальних збитків, не визначено розмір матеріальної шкоди, не представлено суду доказів завдання такої , також не доведено завдання моральних страждань неправомірними діями відповідача, не доведено причинного зв»язку між діями відповідача та спричиненням фізичних і моральних страждань, також не наведено жодних доказів у чому полягає та чим саме керувався позивач визнаючи розмір морального відшкодування.

З врахуванням наведеного вище, суд вважає, що в позові слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, 130, 174, 209, 212-215 ЦПК України, ст. ст. 23,1166, 1167 ЦК України , ст. ст.103,104,105 ЗК України,суд -

вирішив:

В позові відмовити .

Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

На рішення може бути подана апеляційна скарга в строки і порядок передбачені ст. 294 ЦПК України до апеляційного суду Львівської області через місцевий суд.

Суддя: О.Б.Нагірна