АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/1153/15 Головуючий: І інстанції:
Справа № 640/5311/14-ц Божко В.В.
Категорія: договірні Доповідач: Івах А.П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Івах А.П.,

суддів - Шевченко Н.Ф., Пономаренко Ю.А.,

при секретарі - Курносовій К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю Факторингова компанія «Вектор Плюс» на рішення Київського районного суду м. Харкова від 03 грудня 2014 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и л а:

У грудні 2013 року ТОВ Факторингова компанія «Вектор Плюс» звернулося до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором № 2006/0808/45-012.

В обґрунтування позовних вимог посилалося на те, що 20 січня 2008 року між ПАТ «Сведбанк» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір 2006/0808/45-012, відповідно до умов якого Банк зобов'язався надати останній кредит у сумі 140000,00 доларів США. на умовах визначених договором.

Взяті на себе зобов'язання ПАТ «Сведбанк» виконало в повному обсязі.

28 листопада 2012 року відповідно до п. 2.1. договору факторингу №15 ПАТ «Сведбанк» на певних умовах відступило ТОВ «Факторингова компанія «Вектор плюс» свої Права Вимоги заборгованості по кредитних договорах укладених з боржниками, право на вимогу якої належить Банку, а ТОВ «Факторингова компанія «Вектор плюс» шляхом надання фінансової послуги Банку набуває Права Вимоги такої заборгованості від боржників та передає Банку за плату грошові кошти в розпорядження у розмірі, що становить ціну продажу та в порядку передбаченому цим Договором, у т. ч. за кредитним договором на купівлю житлової нерухомості № 2006/0808/45-012 від 20.08.2008 року укладеним між Банком та ОСОБА_2.

В наслідок укладеного договору до ТОВ ФК «Вектор Плюс» перейшло право вимоги, у зв'язку з неналежним виконання ОСОБА_2 умов договору, утворилася заборгованість, станом на 11 листопада 2013 року заборгованість ОСОБА_2 за кредитним договором складає 308188,59 доларів США що еквівалентно 2463351,40 грн. а саме:

-139751,69 доларів США - заборгованість за тілом кредиту, що за офіційним курсом НБУ складає - 1117035,26 грн.;

-66141,94 доларів США - заборгованість за процентами, що за офіційним курсом НБУ складає - 528672,53 грн.;

-0,00 - заборгованість за комісією;

-102294,96 доларів США - нар ахова пеня, що за офіційним курсом НБУ складає - 817643,62 грн.;

-0,00 нарахована пеня.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 03 грудня 2014 року у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю Факторингова компанія «Вектор Плюс» подало апеляційну скаргу, в якій порушує питання про скасування його та ухвалення нового, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги представник посилається на те, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, що були заявлені сторонами у суді першої інстанції, дослідивши матеріали справи, судова колегія приходить до наступного:

Відповідно до статті 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі статтею 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до статті 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі статтею 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Розглядом справи достеменно встановлено, що 20 січня 2008 року між ПАТ «Сведбанк» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір 2006/0808/45-012, відповідно до умов якого Банк зобов'язався надати останній кредит у сумі 140000,00 доларів США на умовах, визначених договором.

Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат.

28 листопада 2012 року відповідно до п. 2.1. договору факторингу №15 ПАТ «Сведбанк» на певних умовах відступило ТОВ «Факторингова компанія «Вектор плюс» свої Права Вимоги заборгованості по кредитних договорах укладених з боржниками, право на вимогу якої належить Банку, а ТОВ «Факторингова компанія «Вектор плюс» шляхом надання фінансової послуги Банку набуває Права Вимоги такої заборгованості від боржників та передає Банку за плату грошові кошти в розпорядження у розмірі, що становить ціну продажу та в порядку передбаченому цим Договором, у т. ч. за кредитним договором на купівлю житлової нерухомості № 2006/0808/45-012 від 20.08.2008 року укладеним між Банком та ОСОБА_2.

Внаслідок укладеного договору до ТОВ ФК «Вектор Плюс» перейшло право вимоги.

У зв'язку з неналежним виконанням ОСОБА_2 умов договору, утворилася заборгованість, станом на 11 листопада 2013 року заборгованість ОСОБА_2

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). Визначення поняття зобов'язання міститься у ч. 1 ст. 509 ЦК України. Відповідно до цієї норми зобов'язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Таке визначення розкриває сутність зобов'язання як правового зв'язку між двома суб'єктами (сторонами), відповідно до якого на одну сторону покладено обов'язок вчинити певну дію (певні дії) чи утриматись від її (їх) здійснення; іншій стороні зобов'язання надано право, що кореспондує обов'язку першої. Обов'язками боржника та правами кредитора вичерпується зміст зобов'язання (ст. 510 ЦК України).

Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що наявні в матеріалах справи докази належним чином не завірені, їх оригінали представник ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» для огляду суду не надав, а витяг з реєстру заборгованості боржників № 1-5 від 28.11.2012 р. (а.с. 24) не підписаний.

Посилання представника позивача на те, що оскільки правовідносини між сторонами тривають, тому позов банку необхідно задовольнити, є необгрунтованими, оскільки ні суду першої інстанції ні суду апеляційної не надано у розумінні положень ст. 10, 60 ЦПК України доказів на підтвердження факту повідомлення ОСОБА_2 щодо відступлення ПАТ «Сведбанк» права грошової вимоги до неї ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс», крім того не надано даних про отримання ОСОБА_2 повідомлень про відступлення права грошової вимоги від 14.12.2013 р. та досудової вимоги щодо виконання договірних зобов'язань за кредитним договором.

За таких обставин судова колегія вважає, що з додержанням вимог ст. ст. 213 - 215 ЦПК України суд першої інстанції, встановивши обставини справи повно, надавши їм належну оцінку, дійшов обгрунтованого висновку щодо залишення позову без задоволення у звзку з його недоведеністю.

Оскільки ухвалене судове рішення відповідає зазначеним вимогам та обставинам справи, судова колегія вважає, що підстав для його зміни або скасування не вбачається.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. 308, ст. 313, п.1 ч.1.ст. 314, ст. ст. 315, 317, 319 ЦПК України судова колегія,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Факторингова компанія «Вектор Плюс» відхилити.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 03 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий -

Судді -