Справа №: 615/155/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2015 р. м. Валки

Валківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого, судді Товстолужського О.В.,

при секретареві Неділько І.О.,

за участю представника відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «ВТБ банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором та зустрічний позов ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «ВТБ банк» про розірвання кредитного договору,

В С Т А Н О В И В:

28 січня 2015 року ПАТ «ВТБ банк» звернулось до суду із позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В позові зазначено, що 21.09.2012 року між ПАТ «ВТБ банк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №R7B, відповідно до якого банк надав позичальнику грошові кошти в сумі 197 800 грн., а останній в свою чергу повинен повернути кредит в повному обсязі зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 27 % річних до 21.09.2017 року. Виконання позичальником своїх зобов'язань забезпечується порукою, а поручителем є ОСОБА_3 Відповідно до договору поруки, в разі невиконання позичальником своїх зобов'язань, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 несуть солідарну відповідальність.

Також в позові зазначено, що банк зобов'язання щодо видачі кредиту виконав та надав грошові кошти ОСОБА_2 в розмірі 197 800 грн., а позичальник порушуючи умови договору почав ухилятись від сплати процентів та станом на 16.06.2014 року, загальна заборгованість позичальника за кредитним договором становить 197 134 грн. 87 коп.

ПАТ «ВТБ банк» прохає стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на його користь заборгованість за кредитним договором в розмірі 197 134 грн. 87 коп. та витрати на судовий збір.

23 червня 2015 року, ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічним позовом до ПАТ «ВТБ банк» про розірвання кредитного договору.

В позові зазначено, що між ОСОБА_2 та ПАТ «ВТБ банк» укладено кредитний договір. Істотні умови вищезазначеного кредитного договору змінились у зв'язку із тим, що заробітна плата ОСОБА_2 зменшилась, а відтак він не в змозі виплачувати щомісячні платежі. Таким чином, про такі обставини ОСОБА_2 не міг знати, а якщо б знав то не укладав договір.

ОСОБА_2 прохає розірвати кредитний договір у зв'язку із зміною істотних умов.

В судовому засіданні, представник ПАТ «ВТБ банк» був відстуній, проте надав до суду заяву, відповідно до якої прохає проводити судове засідання без його участі, прохає задовольнити

позов, щодо солідарного стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заборгованості за кредитним договором.

Представник ОСОБА_2 - ОСОБА_1 заперечив проти задоволення позову ПАТ «ВТБ банк», прохав задовольнити зустрічний позов та пояснив, що на час укладення кредитного договору між сторонами, а саме в 2012 році, заробітна плата ОСОБА_2 становила більш ніж 9 000 грн. на місяць. Відрахування, які повинен був робити ОСОБА_2 становлять близько 6 000 грн. щомісячно. З часу укладення договору, заробітна плата ОСОБА_2 зменшилась та становить 6000 грн., що дорівнює щомісячному платежу по кредиту. Таку обставину, представник вважає істотною умовою, що змінилась, а тому така зміна повина бути врахована судом, як така, що повина бути підставою для розірвання кредитного договору.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, хоча про дату, час і місце розгляду справи, був належним чином повідомлений.

Суд, вислухавши пояснення сторони, дослідивши наданні сторонами докази, прийшов до висновку, що позов ПАТ «ВТБ банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає задоволенню частково, а зустрічний позов ОСОБА_2 до ПАТ «ВТБ банк» про розірвання кредитного договору - задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що 21.09.2012 року, ОСОБА_2 та ПАТ «ВТБ банк» уклали кредитний договір №R7B, відповідно до якого, банк зобов'язується надати позичальнику грошові кошти в сумі 197 800 грн., а останній в свою чергу зобов'язується виплати кредит в повній сумі з нарахованими процентами до 21.09.2017 року.(а.с.7-10)

Позивачем ОСОБА_2 було підписано договір, банк надав останньому грошові кошти, що підтверджується меморіальним ордером №24489 від 21.09.2012 року, крім того, позивачем не оспорювався факт, що він отримав кошти, таким чином суд прийшов до висновку, що між сторонами був укладений договір.

Разом з кредитним договором, в забезпечення виконання зобовязань за вищевказаним договором, між ПАТ «ВТБ банк» та ОСОБА_3 було укладено договір поруки №R7B-П1 від 21.09.2012 року, відповідно до змісту якого, ОСОБА_3 відповідає перед ПАТ «ВТБ банк» за виконання зобовязань за кредитним договором №R7B від 21.09.2012 року та в разі невиконання ОСОБА_2 зобовязань за цим договором, відповідачі відповідають перед позивачем як солідарні боржники.(а.с.17-18)

ОСОБА_2 порушив порядок сплати щомісячних платежів, в зв'язку з чим, виникла заборгованість, такі обставини представник відповідача не заперечував.

Відповідно до розрахунку суми заборгованості від 10.06.2014 року, заборгованість ОСОБА_2 за кредитним договором №R7B від 21.09.2012 року, становить 197 134 грн. 87 коп., з якої:

заборгованість за кредитом - 158 780 грн. 16 коп.;

заборгованість за прострочення кредитом - 9 637 грн. 19 коп.;

інфляційні витрати - 1 221 грн. 55 коп.;

3 відсотки річних - 79 грн. 01 коп.;

борг за процентами з урахуванням 3% річних, нарахованих в зв'язку з порушенням зобов'язань щодо сплати процентів - 15 450 грн. 14 коп.;

пеня - 11 966 грн. 83 коп.

Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦПК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частина 1 ст. 610 ЦК України встановлює, що порушення зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Згідно з вимогами ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 533 ЦК України, якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України визначає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі і на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку.

Згідно з ч. 1 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Таким чином, підлягає стягненню з відповідачів солідарно певний розмір суми заборгованості.

Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченної суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно наданих позивачем розрахунків відшкодування ОСОБА_2 до сплати нараховано суму з урахуванням встановленого індексу інфляції та 3% річних відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України на суму заборгованості та за договором окремо, однак договором передбачена відповідальність, а тому інфляційні та 3% річних, в сумі 2 016 грн. 17 коп., є безпідставно нарахованими.

Таким чином, підлягає стягненню з відповідачів солідарно сума 195 118 грн. 70 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 652 ЦК України, у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання.

Вищезазначена норма закону передбачає розірвання договору у разі згоди сторін.

Такої згоди, як вбачається із матеріалів справи, стороною позивача не надано.

Статтею 651 ЦК України передбачено, що договір може бути розірваний за рішенням суду на вимогу однієї сторони у разі істотних порушень умов договору другою стороною.

Будь-яких даних про істотне порушення договору з боку ПАТ «ВТБ банк» суду ненадано. Отже, зустрічний позов ОСОБА_2 задоволенню не підлягає.

У відповідності до ст. 88 ЦПК України, судовий збір підлягає стягненню в межах задоволених вимогах позивача, а тому необхідно стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 1951 грн. 19 коп.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Публічного акціонерного товариства «ВТБ банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути солідарно із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 на користь Публічного акціонерного товариства «ВТБ банк» (м. Київ, бул. ОСОБА_4/вул. Пушкінська, 8/26, , МФО 321767, р/р №2074) заборгованість за кредитним договором №R7В від 21.09.2012 року в сумі 195 118 грн. 70 коп.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «ВТБ банк» про розірвання кредитного договору відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «ВТБ банк» судові витрати по сплаті судового збору 1951 грн. 19 коп., з кожного по 975 грн. 59 коп.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Харківської області через Валківський районний суд Харківської області протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_5