АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 752/3828/15-ц Головуючий у 1 - й інстанції: Антонова Н.В.
№ апеляційного провадження: Доповідач - Ратнікова В.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 жовтня 2015 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду місті Києва в складі:

головуючого судді - Ратнікової В.М.

суддів - Борисової О.В.

- Семенюк Т.А.

при секретарі - Пилипчук В.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_3 на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 02 липня 2015 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, треті особи: ОСОБА_5, Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Талісман-страхування» про стягнення матеріальної та моральної шкоди,-

в с т а н о в и л а:

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 02 липня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4, треті особи: ОСОБА_5, Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Рітейл-страхування» про стягнення матеріальної та моральної шкоди задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 в відшкодування моральної шкоди 1000 грн.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 243,60 грн.

В решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду 1-ї інстанції, позивач ОСОБА_3 звернулась до суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 02 липня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Свою апеляційну скаргу мотивує тим, що рішення суду 1-ї інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального права, без урахування усіх обставин, що мають значення для розгляду справи. Зазначає, що, відмовляючи ОСОБА_3 в задоволенні позовних про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 111 479,08 грн. та моральної шкоди в сумі 10 000 грн., суд 1-ї інстанції виходив з того, що позивачем звіт страхової компанії про вартість відновлювального ремонту в розмірі 25 542,18 грн. не оскаржувався, а тому є узгодженим, а вартість матеріальної шкоди в розмірі 111 479,08 грн. позивачем не доведено належними та допустимими доказами. Вважає, що такі висновки суду 1-ї інстанції не відповідають наявним в матеріалах справи доказам. Зазначає, що позивачем вартість відновлювального ремонту в розмірі 25 542,18 грн. не узгоджувалася і матеріали справи не містять доказів, які б підтверджували такий факт. Крім того, судом 1-ї інстанції залишено поза увагою ту обставину, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася з вини відповідача, механічні ушкодження отримав автомобіль Mercedes-Benz CLS 350, який вироблено в Німечинні, а тому вартість ремонту даного автомобіля прямо залежить від курсу іноземної валюти - євро або долара США, оскільки для ремонту використовуються імпортні запчастини та матеріали. Наявний в матеріалах справи звіт складено 18 листопада 2014 року коли курс євро становив 19,014 грн. за 1 євро, а курс долара становив 15,3356 грн. за 1 долар США. Не отримавши страхове відшкодування у строк встановлений законом, позивач змушений був звернутися до офіційного дилера автомобіля Mercedes в Україні з проханням визначити вартість ремонту автомобіля. На виконання прохання позивача офіційний дилер автомобіля Mercedes в Україні склав рахунок-фактуру, в якому зазначено, що станом на 02.03.2015 року ремонт автомобіля Mercedes-Benz, державний номер НОМЕР_2, становить 136 893,55 грн. Під час складання даного рахунку-фактури курс євро становив 30,1885 грн. за 1 євро, а курс долара становив 26,8581 грн. за 1 долар США. Вважає, що рахунок-фактура, складений офіційним дилером автомобіля Mercedes в Україні, є належним та допустимим доказом, який суд 1-ї інстанції безпідставно не взяв до уваги.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 ОСОБА_6 підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_7 та представник третьої особи Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Талісман-страхування» ОСОБА_8 проти доводів апеляційної скарги заперечували, просили рішення суду 1-ї інстанції залишити без змін.

ОСОБА_5 в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи судом повідомлявся у встановленому законом порядку, причину неявки суду не повідомив, а тому, колегія суддів вважає можливим слухати справу в його відсутності.

Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з слідуючих підстав.

Судом встановлено, що автомобіль Mercedes-Benz CLS 350, державний номерний знак НОМЕР_2, належав на праві власності ОСОБА_3.

14 листопада 2014 року о 09 год. 50 хв. в місті Києві по вулиці Конаєва, 8, водій автомобіля «Toyota», державний номерний знак НОМЕР_1, ОСОБА_4, рухаючись заднім ходом, не впевнившись, що це буде безпечно, здійснила зіткнення з автомобілем Mercedes-Benz CLS 350, державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_5, що призвело до пошкодження транспортних засобів.

Згідно довідки, складеної працівниками ДАІ про ДТП від 14 листопада 2014 року, автомобіль Mercedes-Benz CLS 350, державний номерний знак НОМЕР_2, отримав механічні пошкодження переднього бампера, решітки радіатора, правої блок-фари, правого переднього крила.

Цього ж дня, 14.11.2014 року було складено акт огляду колісного транспортного засобу, в якому зазначено назву деталей та опис пошкодження автомобіля Mercedes-Benz CLS 350, державний номерний знак НОМЕР_2. Даний акт без зауважень підписано ОСОБА_5.

ОСОБА_4 застрахувала свою цивільно-правову відповідальність у Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «Рітейл-страхування» (правонаступником якого є Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Талісман-страхування»), поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АС/9704203.

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Рітейл-страхування» (правонаступником якого є Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Талісман-страхування») звернулось до Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніверсал Асістанс-Україна» для визначення розміру матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортному засобу Mercedes-Benz CLS 350, державний номерний знак НОМЕР_2, внаслідок пошкодження автомобіля під час дорожньо-транспортної пригоди 14 листопада 2014 року.

Відповідно до звіту про визначення вартості відновлювального ремонту з урахуванням зносу №0/07.11.14 від 18.11.2014 року, складеного Товариством з обмеженою відповідальністю «Юніверсал Асістанс-Україна», вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, автомобіля Mercedes-Benz CLS 350, державний номерний знак НОМЕР_2, становить 29336,23 грн.

Постановою Голосіївського районного суду міста Києва від 01.12.2014 року ОСОБА_4 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КпАП України та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

01 грудня 2014 року ОСОБА_5 звернувся до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Рітейл-страхування» (правонаступником якого є Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Талісман-страхування») з заявою про відшкодування коштів на відновлення автомобіля в розмірі 35 289,42 грн.

18.12.2014 року ОСОБА_3 звернулась до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Рітейл-страхування» (правонаступником якого є Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Талісман-страхування») з заявою на виплату страхового відшкодування.

04.03.2015 року Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Рітейл-страхування» (правонаступником якого є Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Талісман-страхування») на розрахунковий рахунок ОСОБА_3 було перераховано грошові кошти в сумі 25 542,18 грн.

Судом також встановлено, що ОСОБА_3 02.03.2015 року у Публічному акціонерному товаристві «Українська автомобільна корпорація» отримала рахунок-фактуру в якому, зазначено, що вартість відновлювального ремонту автомобіля Mercedes-Benz CLS 350, державний номерний знак НОМЕР_2, становить 136 893,55грн.

У зв'язку з чим, ОСОБА_3 звернулася до Голосіївського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_4, треті особи: ОСОБА_5, Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Талісман-страхування» та з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог просила суд стягнути з відповідача на її користь матеріальну шкоду в сумі 111 479,08 грн., моральну шкоду в сумі 10 000 грн.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_4, треті особи: ОСОБА_5, Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Талісман-страхування» про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 11 479,08 грн., суд 1-ї інстанції посилався на недоведеність вказаних вимог належними та допустимими доказами.

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду 1-ї інстанції зроблений на підставі повного та об'єктивного дослідження наданих сторонами доказів та в повній мірі відповідає вимогам закону.

Відповідно до ч.1 ст.1187 ЦК України, діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів є джерелом підвищеної небезпеки.

Частиною 2 даної статті встановлено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

У відповідності до пунктів 1.4, 1.6, 1.7 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» особи, відповідальність яких застрахована, - це визначені в договорі обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності особи, цивільно-правова відповідальність яких застрахована згідно з цим договором, або залежно від умов договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, будь-які особи, що експлуатують забезпечений транспортний засіб. Забезпечений транспортний засіб - це наземний транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов'язкового страхування, або будь-який наземний транспортний засіб, який експлуатується особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована на законних підставах.

На час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 14.11.2014 року, цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Toyota», державний номерний знак НОМЕР_1, за шкоду, заподіяну третім особам внаслідок ДТП за участю вказаного автомобіля була застрахована у Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «Рітейл-страхування» (правонаступником якого є Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Талісман-страхування»).

Статтею 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.

Згідно зі ст.22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Потерпілому також відшкодовується моральна шкода, передбачена пунктами 1, 2 частини 2 статті 23 ЦК України.

Статтею 34 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що страховик зобов'язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування.

Для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися аварійні комісари, експерти або юридичні особи, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти.

За приписами ст.36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування, зобов'язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Судом встановлено, що на замовлення страховика звіт про оцінку транспортного засобу від 18.11.2014 року був складений Товариством з обмеженою відповідальністю «Юніверсал Асістанс-Україна» відразу після настання дорожньо-транспортної пригоди, з дотриманням вимог діючого на той час законодавства щодо визначення вартості матеріального збитку та особою, яка на момент проведення оцінки мала відповідне кваліфікаційне свідоцтво, сертифікат, посвідчення оцінювача дорожніх транспортних засобів.

Ні ОСОБА_3, ні ОСОБА_5 не звертались у встановленому законом порядку з заявою про рецензування звіту Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніверсал Асістанс-Україна», а тому, в силу вимог закону, він є узгодженим.

Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Рітейл-страхування» (правонаступником якого є Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Талісман-страхування») у строки, встановлені Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», виплатило позивачу узгоджену суму страхового відшкодування матеріальних збитків, яка не перевищує страхову суму відповідно до полісу відповідача щодо обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АС/9704203.

За наведених обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду 1-ї інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог про стягнення з ОСОБА_4, як з особи, винної у скоєнні ДТП, на користь позивача матеріальної шкоди в сумі 111 479,08 грн.

Колегія суддів також погоджується з висновками суду 1-ї інстанції про те, що позовні вимоги позивача ОСОБА_3 про стягнення моральної шкоди підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Так, позивач ОСОБА_3 свої вимоги про відшкодування моральної шкоди обґрунтовує тим, що пошкодження майна спричинило порушення звичайного ритму її життя, призвело до додаткових та непередбачуваних витрат часу та грошей на врегулювання ситуації, до настання негативних наслідків з приводу неможливості у повному обсязі на власний розсуд використовувати пошкоджене майно, просила стягнути з відповідача на її користь у відшкодування моральної шкоди 10000 грн.

Як вбачається зі змісту ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Згідно ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року за №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», підставами задоволення судом позову про відшкодування заподіяної фізичній особі моральної шкоди є наявність моральної (немайнової) шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

З урахуванням того, що при розгляді справи встановлено склад цивільного правопорушення за наявності якого наступає відповідальність заподіювача шкоди, в тому числі й моральної, колегія суддів, приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача про відшкодування моральної шкоди.

При визначенні розміру моральної (немайнової) шкоди, суд 1-ї інстанції правомірно, врахував характер та обсяг страждань, яких зазнала позивачка, характер немайнових втрат, тяжкість вимушених змін у її життєвих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану та прийшов до обґрунтованого висновку, що на користь позивача ОСОБА_3 необхідно стягнути з відповідача ОСОБА_4 у відшкодування моральної шкоди 1000 грн.

Доводи апеляційної скарги про те, що вартість відновлювального ремонту Mercedes-Benz CLS 350, державний номерний знак НОМЕР_2, фактично становить 136 893,55 грн., а тому з урахуванням коштів, виплачених страховою компанією, з відповідача на її користь підлягає стягненню 111 479,08 грн., колегія суддів вважає необгрутованими, з огляду на таке.

Відповідно до ст.29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Відповідно до вимог ч. 2, 3 ст. 60 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір.

Ні суду 1-ї інстанції, ні суду апеляційної інстанції ОСОБА_3 та її представником не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що позивачем здійснено відновлювальний ремонт автомобіля Mercedes-Benz CLS 350, державний номерний знак НОМЕР_2, та фактично сплачено за його відновлення 111 479,08 грн. (чеків про купівлю пошкоджених деталей, чеків про оплату робіт по відновлювальному ремонту автомобіля, тощо).

Наданий позивачем рахунок-фактура, складений офіційним дилером автомобіля Mercedes в Україні не є належним та допустимим доказом понесених позивачем витрат на ремонт пошкодженого автомобіля, оскільки лише відображає вартість робіт по ремонту та вартість запчастин автомобіля станом на 02.03.2015 року.

Доводи апеляційної скарги про те, що звіт страхової компанії від 18.11.2014 року про вартість відновлювального ремонту в розмірі 25 542,18 грн. не відображає реальної вартості відновлювального ремонту автомобіля, а тому не є належним та допустимим доказом, колегія суддів вважає необгрутованими,з огляду на таке.

Зі звіту про визначення вартості відновлювального ремонту з урахуванням зносу №0/07.11.14 від 18.11.2014 року, складеного Товариством з обмеженою відповідальністю «Юніверсал Асістанс-Україна», вбачається, що при здійсненні підрахунку відповідної суми матеріального збитку, оцінювач правомірно керувався вимогами Методики товарознавчої експертизи та оцінки транспортних засобів, затвердженої спільним наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.07.2009 року №1335/5/1159.

Згідно положень ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Колегія суддів вважає, що звіт, складений Товариством з обмеженою відповідальністю «Юніверсал Асістанс-Україна», є належним та достовірним доказом вартості завданого відповідачем матеріального збитку, оскільки він складений з дотриманням вимог діючого законодавства щодо визначення вартості матеріального збитку та особою, яка на момент проведення оцінки мала відповідне кваліфікаційне свідоцтво, сертифікат. Колегією суддів не встановлено будь-яких підстав та обставин, які ставили б під сумнів об'єктивність та правильність даного звіту.

Згідно положень Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» та Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна та майнових прав» перевірка дотримання вимог нормативно-правових актів з оцінки майна під час проведення оцінки здійснюється шляхом рецензування звіту про оцінку майна.

Рецензія може містити перелік аргументованих рецензентом зауважень до звіту про оцінку майна, у тому числі застереження про можливість впливу цих зауважень на достовірність оцінки майна. Рецензія повинна містити висновок про відповідність звіту вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна та про можливість його використання з відповідною метою, у тому числі про достовірність оцінки майна.

Представником позивача не заперечувався той факт, що позивач не зверталася до відповідних суб'єктів оціночної діяльності для здійснення рецензування звіту Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніверсал Асістанс-Україна» від 18.11.2014 року.

За наведених обставин, колегія суддів вважає, що звіт Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніверсал Асістанс-Україна» від 18.11.2014 року Mercedes-Benz CLS 350, державний номерний знак НОМЕР_2, є належним, допустимим та достовірним доказом розміру матеріального збитку, завданого ОСОБА_3 внаслідок пошкодження її автомобіля під час ДТП, оскільки він складений з дотриманням вимог діючого законодавства щодо визначення вартості матеріального збитку. Відповідачем не надано доказів, а колегією суддів не встановлено будь-яких підстав та обставин, які ставили б під сумнів об'єктивність та арифметичну правильність даного звіту.

Не є підставою для скасування правильного по суті рішення твердження апеляційної скарги про те, що судом 1-ї інстанції не роз'яснено позивачу права на заявлення клопотання про проведення по справі автотоварознавчої експертизи та не роз'яснено наслідків не проведення такої експертизи, з огляду на таке.

Статтею 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, мають право знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, знімати копії з документів, долучених до справи, одержувати копії рішень, ухвал, брати участь у судових засіданнях, подавати докази, брати участь у дослідженні доказів, задавати питання іншим особам, які беруть участь у справі, а також свідкам, експертам, спеціалістам, заявляти клопотання та відводи, давати усні та письмові пояснення судові, подавати свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти клопотань, доводів і міркувань інших осіб, користуватися правовою допомогою, знайомитися з журналом судового засідання, знімати з нього копії та подавати письмові зауваження з приводу його неправильності чи неповноти, прослуховувати запис фіксування судового засідання технічними засобами, робити з нього копії, подавати письмові зауваження з приводу його неправильності чи неповноти, оскаржувати рішення і ухвали суду, користуватися іншими процесуальними правами, встановленими законом.

Приписами ст.167 ЦПК Україниголовуючий роз'яснює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, про що зазначається в журналі судового засідання.

З наявного в матеріалах справи журналу судового засідання від 02.07.2015 року вбачається, що судом 1-ї інстанції було роз'яснено представнику позивачаОСОБА_6 її права та обов'язки, які їй були зрозумілі.

З матеріалів справи вбачається, що представник позивача ОСОБА_6 є фахівцем у галузі права, а тому підстав для додаткового роз'яснення наслідків вчинення чи не вчинення тієї чи іншої процесуальної дії фахівцю у галузі права у суду 1-ї інстанції не було.

Доводи апеляційної скарги про те, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, ухвалене судом з порушенням норм матеріального права, при неповному з'ясуванні обставини, що мають значення для справи, а викладені в рішенні висновки не відповідають обставинам справи, колегія суддів також вважає безпідставними, оскільки суд повно та об'єктивно встановив дійсні обставини справи, дослідив надані сторонами докази, дав їм вірну правову оцінку та ухвалив рішення у відповідності з вимогами матеріального права.

Інші доводи апеляційної скарги правильність висновків суду 1-ї інстанції також не спростовують.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, постановлене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги позивача ОСОБА_3 відсутні.

Витрати по сплаті судового збору судом стягнуті з відповідача на користь позивача у відповідності з вимогами ст.88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 02 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Судді: