Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 січня 2015 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Голуб А. В. ,

при секретарі - Руденко Н. Е.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Біла Церква в залі суду №4 цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа Друга Білоцерківська міська державна нотаріальна контора про стягнення 264 210, 00 грн. в порядку реституції,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачі звернулися до суду з вказаним позовом, та посилалися на те, що 16.11.2006 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 (якою на підставі свідоцтва про шлюб від 08.11.2011 року було змінено прізвище на ОСОБА_5), ОСОБА_2 укладено договір купівлі-продажу квартири, у відповідності до умов якого відповідач ОСОБА_3 передав двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 у власність позивачів в рівних частках: 1/2 частину ОСОБА_1, 1/2 частину ОСОБА_2, а вони прийняли дану квартиру і сплатили за неї 264 210,00 грн. Пунктом 2.1 договору сторони засвідчили, що Продавець - ОСОБА_3 одержав від Покупців - ОСОБА_5, ОСОБА_2 суму коштів у розмірі 264 210,00 грн. у повному обсязі при підписанні цього договору та підтвердили факт повного розрахунку за продану квартиру. Даний договір купівлі -продажу квартири від 16.11.2006 року посвідчено державним нотаріусом Другої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори Київської області ОСОБА_6 та зареєстровано в реєстрі № 2-7334. Позивачі також вказували на те, що рішенням Апеляційного суду Київської області від 15.11.2011 року у справі № 22Ц-4946/11 р. залишеним без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.12.2012 року та постановою Верховного суду України від 31.10.2012 року укладений між відповідачем та позивачами договір купівлі-продажу визнано недійсним, судове рішення на підставі якого укладений між сторонами договір купівлі-продажу квартири від 16.11.2006 визнано недійсним. Судове рішення на підставі якого укладений між сторонами договір купівлі-продажу квартири від 16.11.2006 року визнано недійсним набрало законної сили, та відповідно є обов'язковим до виконання. Позивачі посилалися на те, що передані позивачами ОСОБА_3 на виконання умов договору купівлі-продажу квартири від 16.11.2006 року кошти у розмірі 264 210,00 грн, останнім повернуто не було. Отже на даний час позивачі не мають ні права власності на квартиру АДРЕСА_2, внаслідок того, що договір купівлі-продажу вказаної квартири було визнано недійсним, ні грошових коштів, які були сплачені позивачами відповідачу на виконання умов даного договору. Позивачка ОСОБА_1 просила в судовому порядку стягнути з відповідача в порядку реституції на її користь 132 105,00 грн. та витрати на сплату судового збору у розмірі 1 321,05 грн. Позивач ОСОБА_2 просив в судовому порядку стягнути з відповідача в порядку реституції на його користь 132 105,00 грн. та витрати на сплату судового збору у розмірі 1 321,05 грн.

В судовому засіданні представник позивачів ОСОБА_7 позов підтримав.

Відповідач ОСОБА_3 позов визнав.

Представник Другої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори до суду не з"явився, про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином, надіслав суду лист в якому просив справу розглядати без участі представника Другої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори.

Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 16.11.2006 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_5, ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу квартири, який був посвідчений нотаріально державним нотаріусом Другої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори ОСОБА_6 та зареєстрований в реєстрі №2-7334.

Згідно до п 1.1 вказаного договору купівлі-продажу, за цим договором "Продавець" зобов"язується передати квартиру, зазначену в п. 1.2 цього договору, у власність "Покупця" в рівних частках: 1/2 частину ОСОБА_5, 1/2 частину ОСОБА_2, а "Покупець" зобов"язується прийняти квартиру і сплатити за неї обговорену грошову суму.

Відповідно до п. 1.2 вказаного договору купівлі-продажу, квартира, що відчужується за даним договором розташована в місті Біла Церква по вулиці Таращанській в будинку під №161, квартира під №338.

В п. 2.1 зазначеного договору купівлі-продажу вказано, що продаж квартири за домовленістю сторін вчиняється за 264 210,00 гривень, які "Продавець" одержав повністю від "Покупців" при підписанні цього договору. Сторони підтверджують факт повного розрахунку за продану квартиру.

19.05.2011 року Білоцерківським міськрайонним судом було винесено рішення по справі за позовом прокурора м.Біла Церква в інтересах ОСОБА_8 до ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_5, Публічного акціонерного товариства "Універсал Банк", треті особи Друга державна нотаріальна контора м.Біла Церква, Комунальна служба приватизації державного житлового фонду м.Біла Церква, ОСОБА_9, Орган опіки та піклування Білоцерківської міської ради, служба у справах дітей Білоцерківської міської ради про визнання недійсним договору купівлі-продажу, визнання недійсним розпорядження комунальної служби приватизації державного житлового фонду м.Біла Церква, визнання недійсним свідоцтва про право власності, визнання недійсним договору іпотеки, виселення, вселення та поновлення в реєстрації, яким було відмовлено у задоволенні позову.

15.11.2011 року колегією суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області було задоволено апеляційну скаргу прокурора м.Біла Церква в інтересах ОСОБА_8; рішення Білоцерківського міськрайонного суду від 19.05.2011 року скасовано і ухвалено нове рішення, яким позов задоволено; визнано незаконним розпорядження комунальної служби приватизації державного житлового фонду м.Біла Церква №1-2-40 від 02.11.2006 року про передачу даної квартири в особисту власність ОСОБА_3, визнано недійсним свідоцтво про право власності на цю квартиру №39608 від 02.11.2006 року; визнано недійсними договори купівлі-продажу квартири від 16.11. 2006 року і іпотеки від 15.07.2008 року, укладених між ПАТ "Універсал Банк" та ОСОБА_2, ОСОБА_5 та нотаріально посвідчені; поновлено позивача у житлових правах шляхом поновлення в реєстрації у квартирі АДРЕСА_3 та у спосіб вселення в неї, а ОСОБА_2 і ОСОБА_10 з даної квартири виселити.

Відповідно до ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2012 року касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилено. Рішення Апеляційного суду Київської області від 15.11.2011 року в справі за позовом прокурора м.Біла Церква в інтересах ОСОБА_8 до ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_5, Публічного акціонерного товариства "Універсал Банк", треті особи Друга державна нотаріальна контора м.Біла Церква, Комунальна служба приватизації державного житлового фонду м.Біла Церква, ОСОБА_9, Орган опіки та піклування Білоцерківської міської ради, служба у справах дітей Білоцерківської міської ради про визнання недійсним договору купівлі-продажу, визнання недійсним розпорядження комунальної служби приватизації державного житлового фонду м.Біла Церква, визнання недійсним свідоцтва про право власності, визнання недійсним договору іпотеки, виселення, вселення та поновлення в реєстрації - залишене без змін.

Згідно до постанови Верховного Суду України від 31.10.2012 року ОСОБА_5 було відмовлено у задоволенні заяви про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2012 року.

Таким чином рішення Апеляційного суду Київської області від 15.11.2011 року набрало законної сили.

Відповідно до копії свідоцтва про шлюб, ОСОБА_5 08.11.2011 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_2, і після реєстрації шлюбу ОСОБА_5 присвоєно прізвище ОСОБА_1

Згідно до 1 ст. 216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкоду вати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Відповідно п.5 до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року №9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними", відповідно до статей 215 та 216 ЦК суди розглядають справи за позовами: про визнання оспорюваного правочину недійсним і застосування наслідків його недійсності, про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину. Вимога про застосування наслідків недійсності правочину може бути заявлена як одночасно з вимогою про визнання оспорюваного правочину недійсним, так і у вигляді самостійної вимоги в разі нікчемності правочину та наявності рішення суду про визнання правочину недійс ним. Відповідно до статей 215 та 216 ЦК вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину. А в п. 10 вищевказаної Постанови зазначено, що реституція як спосіб захисту цивільного права (частина перша статті 216 ЦК застосовується лише в разі наявності між сторонами укладеного договору, який є нікчемним чи який визнано недійс ним. У зв'язку з цим вимога про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, за правилами реституції може бути пред'явлена тільки стороні недійсного правочину.

Суд приймає визнання відповідачем вказаного позову, оскільки це не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що необхідно стягнути з відповідача в порядку реституції на користь позивачки ОСОБА_1 132 105,00 гривень та судовий збір в сумі 1 321,05 грн. А також необхідно стягнути з відповідача в порядку реституції на користь позивача ОСОБА_2 132 105,00 гривень та судовий збір в сумі 1 321,05 грн.

На підставі вищевикладеного та ст. 216 ЦК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року №9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними", керуючись ст.ст. 10,11,60,61,88, 174,212-215,218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 в порядку реституції на користь ОСОБА_1 132 105,00 гривень та судовий збір в сумі 1 321,05 гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 в порядку реституції на користь ОСОБА_2 132 105,00 гривень та судовий збір в сумі 1 321,05 гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу на рішення суду протягом десяти днів з дня отримання копії рішення суду.

Суддя А. В. Голуб