Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" серпня 2015 р. Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області під головуванням судді Кузнецова Д. В. , при секретарі Степаненко Є.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності у порядку спадкування за законом та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення від спадкування та визнання права власності в порядку спадкування за законом, відшкодування витрат на утримання, догляд та поховання спадкодавця, відшкодування витрат на утримання квартири -

В С Т А Н О В И В:

У червні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності у порядку спадкування за законом, в обґрунтування якого зазначила, що 07 червня 2014 року помер його батько ОСОБА_3, після смерті якого залишилось спадкове майно у виді однокімнатної квартири, що розташована в АДРЕСА_1, в якій він проживав по день смерті. Позивач як єдиний спадкоємець першої черги за законом звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, проте йому було відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів на квартирну, які перебувають у рідної сестри покійного ОСОБА_2, та які вона відмовляється надати. Позивач намагався самостійно витребувати правовстановлюючі документи із реєстраційної служби, проте йому було відмовлено у звязку із можливістю їх отримання тільки після надсилання судового запиту. Після звернення до суду с заявою про забезпечення доказів судом була витребувана виписка про реєстрацію права власності ОСОБА_3 на нерухоме майно квартиру, що розташована в АДРЕСА_2.

У липні 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про усунення від спадкування та визнання права власності в порядку спадкування за законом, відшкодування витрат на утримання, догляд та поховання спадкодавця, відшкодування витрат на утримання квартири. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона є рідною сестрою померлого ОСОБА_3, після якого залишилася однокімнатна квартира в АДРЕСА_3. Вона звернулася до нотаріуса для прийняття спадщини, але їй було відмовлено, оскільки вона не є спадкоємцем першої черги і у померлого є син ОСОБА_1 із яким у покійного погіршилися відносини ще до придбання оспорюванної квартири. Батько з сином припинили спілкування та не бачились близько 20 років, відповідач його не відвідував. 14.02.2012 року ОСОБА_3 переніс операцію на одному оці у звязку із діагнозом катаракта, хворів на псоріаз, жовчокамяну хворобу, проходив лікування у стаціонарі в період з 14.10.2000 року по 21.11.2000 року з діагнозом хронічний активний гепатит. Через похилий вік він був у безпорадному стані, потребував постійного піклування, догляду та матеріальної допомоги. Просила відповідача відновити колишні відносини, зважаючи на те, що разом з ним їй було б легше доглядати за хворим батьком. Внаслідок тривалого ухилення відповідача від надання допомоги вона була вимушена запозичувати грошові кошти на ліки та достатнє харчування брата; відмовляти собі у придбанні харчів, одягу; просити родичів, сусідів, а також сторонніх людей доглядати за братом. Відповідач не телефонував батьку, не цікавився його станом здоровя, потребами, наявністю у нього харчів. Відповідач під час хвороби та через похилий вік батька, який був у безпорадному стані, мав можливість, але не свідомо ухилявся від надання спадкодавцю будь-якої матеріальної допомоги та моральної підтримки. ОСОБА_2 майже кожного дня ходила до ОСОБА_3 з пакетом продуктів харчування, сплачувала комунальні послуги, прибирала, готувала їжу, прала. Після смерті ОСОБА_3 вона за власний рахунок здійснили його поховання, організовувала вечері для родичів та знайомих. Відповідач не купував життєво необхідних для спадкодавця ліків. На утримання квартири, сплату комунальних послуг позивачкою були понесені витрати в сумі 11 506,00 грн., на поховання 300,00 грн, на ритуальні послуги 2 135,00 грн., придбання та встановлення памятнику 2 170, а всього 4 605,00 грн. Просила стягнути вказані витрати з відповідача ОСОБА_1 Також вказувала, що правовстановлюючі документи на квартиру знаходяться у неї, так як перед смертю спадкодавець просив переоформити квартиру на її доньку ОСОБА_4 Посилаючись на положення ст. 1224, 1232, 1259 просила усунути ОСОБА_1 від права на спадкування за законом після смерті свого батька ОСОБА_3; стягнути з відповідача на її користь витрати на утримання, догляд та поховання спадкодавця у розмірі 4 605,00 грн., витрати на утримання квартири у розмірі 11 506,00 грн.

У судовому засіданні позивач за первинним позовом та відповідач за зустрічним позовом, ОСОБА_1, свої позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві, а також пояснив, що з батьком спілкування не припиняв. В останні 15 років у батька було захворювання шкіри псоріаз, але він не потребував допомоги та самостійно обслуговував себе, був на ногах. Зі своїм батьком позивач спілкувався переважно на вулиці, в квартиру заходив не часто. В 2001 році батько придбав квартиру в період зареєстрованого шлюбу із другою дружиною. З 2002 року батько в квартирі проживав самостійно. Позивач пропонував допомогу батьку, але він відмовлявся від неї, оскільки отримував добру пенсію за Списком №1. Після смерті батька організацією його поховань займалися браття, сестри. В день смерті батька позивач був в Запорізькій області. Після проведення поховання батька ОСОБА_1 пропонував відшкодувати витрати, але сестри та браття покійного спадкодавця відмовились. Також звертався до них за правовстановлюючими документами, але йому було відмолено.

Представник ОСОБА_1 ОСОБА_5 позовні вимоги підтримала.

ОСОБА_1 позовні вимоги ОСОБА_2 за зустрічним позовом не визнав, вважаючи їх незаконними, та просив суд відмовити у їх задоволенні. Зазначив, що його дочка та дружина приходили до батька. Покійний батько говорив, що самостійно сплачує витрати за комунальні послуги, від грошових коштів відмовлявся. За допомогою до ОСОБА_1 батько ніколи не звертався. Після поховання батька він пропонував його брату компенсувати понесені ним витрати на поховання, але він відмовився.

Відповідач за первинним позовом та позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2, в судовому засіданні позов ОСОБА_1 не визнала. Свій зустрічний позов підтримала в повному обсязі та пояснила, що покійний ОСОБА_3 потребував присутності та турботи сина, якого до останнього моменту чекав. До 2010 року відносини між покійним ОСОБА_3 та його сином були напружені. З 2010 році взагалі взаємовідносини припинилися. Покійний мав захворювання псоріазу з молоду, але з 2011 року після залишення роботи стан здоровя погіршився. В лютому 2012 року йому зробили операцію на оці. Хворів жовчокамяною хворобою, хронічним гепатитом. Самостійно потрохи ходив, виходив на вулицю. За життя допомогу покійному надавали сусіди, друзі, його брати і сестри, племінники. Покійний ОСОБА_3 був оточений їх увагою та забезпечений достатнім доглядом. Останні два місяця життя ОСОБА_3 вже не виходив на вулицю. Спадкодавець отримував пенсію в розмірі 1600,00 грн. За останні три роки життя покійний періодично надавав ОСОБА_2 кошти на оплату комунальних послуг, але коштів не вистачало, оскільки він курив, пив пиво. ОСОБА_2 самостійно брала квитанції на оплату комунальних послуг та оплачувала їх. Інколи просила кошти у спадкодавця, а інколи витрачала свої. Також разом із іншими родичами понесла витрати на поховання покійного. Правовстановлюючі документи на спірну квартиру перебувають у неї.

Вислухавши пояснення сторін, показання свідків, дослідивши письмові матеріали, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, даючи оцінку запереченням відповідача та доводам позивача, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та про часткове задоволення зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 07 червня 2014 року помер ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-НО №775117 від 10 червня 2014 року.

За даними свідоцтва про народження серії VІ-УР№1259304 від 16 квітня 1968 року батьком ОСОБА_1 записаний ОСОБА_3.

ОСОБА_2 є рідною сестрою ОСОБА_3, що підтверджується їх свідоцтвами про народження від 12 вересня1947 року та від 19 листопада 1948 року, в яких вказана їх спільна матір ОСОБА_6.

Згідно письмової заяви від 07 червня 2014 року ОСОБА_1 в шестимісячний строк звернувся до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті його батька.

Згідно письмової заяви від 07 червня 2014 року ОСОБА_2 звернулася до нотаріальної контори про прийняття спадщини в шестимісячний строк після смерті свого брата.

За заявами наведених спадкоємців Приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області була відкрита спадкова справа №47/2014.

Постановою вказаного нотаріусу від 25.12.2014 року ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, а саме щодо квартири АДРЕСА_4 у звязку із відсутністю правовстановлюючих документів.

Згідно інформації з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна, наданої Реєстраційною службою Маріупольського міського управління юстиції Донецької області від 14.02.2015 року, власником квартири АДРЕСА_4 є покійний ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу від 01.10.2001 року.

Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків спадщини від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України).

Оскільки в матеріалах спадкової справи відсутні відомості про існування заповіту померлого ОСОБА_3, тому спадкування має відбуватися за законом.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

До другої черги спадкоємців за законом згідно статті 1262 ЦК України належать рідни брати та сестри спадкодавця.

Матеріалами справи підтверджується, що до нотаріальної контори в установлений законом шестимісячний строк звернувся позивач ОСОБА_1 із відповідною заявою, але не представив правовстановлюючий документ на квартиру, що належить спадкодавцю.

З урахуванням вказаних норм ЦК України та встановлених обставин справи ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги за законом після смерті свого батька ОСОБА_3, який помер 07.06.2014 року.

У звязку із відсутністю правовстановлюючих документів на квартиру, які перебувають в розпорядженні ОСОБА_2, позивач ОСОБА_1 не зміг оформити свої спадкові права у нотаріуса в досудовому порядку.

Відповідно до пункту 3.1 ОСОБА_7 спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. N 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК).

Якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК України, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред'явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 67 Закону України "Про нотаріат" свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством.

Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Судом встановлено, що інший спадкоємець ОСОБА_2, яка є відповідачем по справі та володіє правовстановлюючими документами на спірну квартиру, не визнає права позивача в спадковому майні, а приватний нотаріус через відсутність підтверджуючих документів не видає свідоцтво про право власності на спадщину, яка належить позивачу за законом з часу відкриття спадщини. Отже наявні перешкоди не дають позивачу реальної можливості для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, що є підставою для захисту його майнових прав в судовому порядку та визнання за ним права власності на спадщину за законом на квартиру АДРЕСА_5.

З урахуванням наведеного позовні вимоги ОСОБА_1, як спадкоємця першої черги за законом, який у встановленому законом порядку звернувся до нотаріальної контори, про визнання права власності на квартиру АДРЕСА_4 є законними та підлягають задоволенню.

Розглядаючи позовні вимоги за зустрічним позовом, суд керується наступним.

Частиною 5 статті 1224 ЦК України передбачено, що за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

В пункті 4 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013р. № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» надані розяснення, про те, що виходячи зі змісту зазначеної норми ч.5 статті 1224 ЦК України, суд при вирішенні такої справи згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України повинен встановити як факт ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги, так і факт перебування спадкодавця в безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво та потребу спадкодавця в допомозі цієї особи.

В своїх розясненнях Вищий суд звернув увагу, що при розгляді справ цієї категорії суди нерідко постановляють рішення про усунення від спадкування спадкоємця, коли у справі немає жодного доказу про умисне ухилення спадкоємця від надання допомоги спадкодавцю, крім того факту, що сторони не спілкувалися протягом тривалого часу, ігноруючи при цьому статті 10, 60 ЦПК, відповідно до яких кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Для постановлення рішення про усунення від спадкування у справі повинні бути надані належні та допустимі докази, які б свідчили про те, що спадкодавець потребував допомоги відповідача, останній мав можливість її надати, проте ухилявся від обов'язку щодо її надання.

Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який її потребував, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обов'язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю. Тобто ухилення, пов'язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов'язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Крім цього, підлягає з'ясуванню судом питання, чи потребував спадкодавець допомоги від спадкоємця за умови отримання її від інших осіб, чи мав спадкоємець матеріальну та фізичну змогу надавати таку допомогу.

Для задоволення позовних вимог у справах про усунення від права на спадкування відповідно ч. 5 ст. 1224 ЦК України має значення сукупність обставин: ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання, перебування спадкодавця в безпорадному стані, потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи. Лише при одночасному настанні наведених обставин і доведеності зазначених фактів в їх сукупності спадкоємець може бути усунений від спадкування.

За розясненнями Вищого спеціалізованого суду та обставина, що сторони не спілкувалися протягом тривалого часу, не свідчить про факт умисного ухилення від надання допомоги.

Так допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 пояснив, що із покійним знайомий ще з роботи. Працював із ним до 2006-2007 року та мешкав з ним по сусідству, відносини між ОСОБА_1 та його покійним батьком ОСОБА_3 були дружніми, покійний не бідував, полюбляв випити, про свого сина поганого ніколи не говорив. С двотисячних років мешкав з іншими жінками. Бачив у нього часто онуків. ОСОБА_3 самостійно міг пересуватися, виходив на вулицю, за допомогою ніколи не звертався.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_9 пояснив, що його мати та покійний ОСОБА_3 були чоловіком та дружиною і в 2001 році під час шлюбу придбали спірну квартиру. В листопаді 2002 року вони розійшлися. Восени 2013 року вони зустрічалися разом з покійним ОСОБА_3 та відносини із сином були дружніми. ОСОБА_3 хворів псоріазом з давніх часів. За декілька місяців перед смертю пересувався із паличкою. За допомогою не звертався.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_10 пояснила, що вона є онукою покійного. Стосунки між її батьком ОСОБА_1 та покійним дідом були дружніми, але покійний був з важким характером. Покійного вона часто зустрічала із його друзями, грав в доміно. Ніколи не скаржився на матеріальний стан. Мав власні заощадження, пенсію. Самостійно сплачував за комунальні послуги.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_11 пояснив, що є сусідом покійного. Часто був із ним на рибалці. В останній час покійного ОСОБА_3 щодня бачив на вулиці на лавочці. Сина не бачив жодного разу. Допомогу надавала ОСОБА_2 Зазначав, що покійному не вистачало спілкування з сином, про причини своїх стосунків із сином не повідомляв. Характер у батька був своєрідний. За його вимогою він вивозив ОСОБА_3 на море до друзів, мав багато друзів. В останній час бачив як до нього приходили родичі, браття, сестри привозили продукти харчування, доглядали, прибирали, допомагали матеріально та морально.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_12 пояснив, що із покійним знайомий останні 15 років. Інколи допомагав йому купувати продукти. Родичі допомагали оплачувати комунальні витрати. У покійного бачив багатьох родичів. Останній рік покійний пересувався за допомогою палички. Всі сусіди та друзі допомагали покійному.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_13 пояснила, що вона є рідною сестрою покійного, за яким доглядала з 2010 року. Проте приїздила до нього рідко, оскільки сама хворіла та є похилого віку. Передавала брату їжу, спілкувалася із ним по телефону.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_14 пояснив, що він є рідним братом покійного. Останні півроку він вже не підіймався. Свідок купував для нього ліки, часто дзвонив. Під час поховання брата відповідач ОСОБА_1 відмовився брати участь в організації похорон, оскільки він був зайнятий. На похованні відповідач ОСОБА_1 був присутній і обіцяв поставити памятник, але родичі відмовились та встановили його самостійно.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_15 пояснила, що за життя зустрічалася із ОСОБА_3, допомагала йому, прала його речі, привозила продукти харчування, купувала ліки. Також допомагав її чоловік. Покійний часто згадував сина.

З дослідженої у судовому засіданні копії амбулаторної карти слідує, що покійний ОСОБА_3 в 2000 році хворів на жовчнокамяну хворобу, розповсюджений псоріаз, проходив відповідне лікування та обстеження, отримував консультації лікарів. В лютні 2012 року проходив лікування ока із діагнозом незріла катаракта ОД.

На переконання суду наведені вище докази свідчать про те, що покійний ОСОБА_3 був похилого віку та мав певні захворювання, проте не був у безпорадному стані. Позивач ОСОБА_2 не надала суду достатніх доказів, які б свідчили, що наявні захворювання ОСОБА_3 приводять його у безпорадний стан та він не може себе обслуговувати. Навпроти, із показань більшості свідків ОСОБА_3 до ліжка прикутий не був та самостійно міг пересувався, виходив на вулицю, спілкувався із родичами та знайомими.

Також не було доведено і факту ухилення відповідачем ОСОБА_1 від надання спадкодавцеві допомоги, якої він потребував. Судом не було встановлено, щоб ОСОБА_1 вчиняв умисні дії чи бездіяльність, з метою уникнення виконання обовязку щодо підтримки та допомоги батьку. Судом не було встановлено, щоб покійний ОСОБА_3 вчиняв буд-які дії для звернення за допомогою до сина, в тому числі не звертався до суду за стягненням аліментів на утримання батька.

При цьому відсутність спілкування між спадкодавцем та його сином в певний період часу їх життя не може розцінюватися судом як умисне ухилення від надання допомоги, тим більше, що з пояснень свідків слідує, що покійний спадкодавець мав важкий характер, що могло бути перешкодою для спілкування.

Крім того, судом ставиться під сумнів життєва необхідність надання допомоги саме від відповідача ОСОБА_1, в той час як всі інші родичі, браття, сестри, племінники, знайомі, друзі та сусіди надавали таку допомогу спадкодавцю та він був оточений їх увагою та піклуванням, що підтверджується показами більшості свідків.

Отже, з наявних доказів судом не було встановлено в сукупності всіх трьох обставин: ухилення ОСОБА_1 від надання спадкодавцеві допомоги, перебування спадкодавця в безпорадному стані, потреба спадкодавця в допомозі саме сина, які в такій справі є необхідними та достатніми для усунення від спадкування спадкоємця першої черги ОСОБА_1 У звязку із цим відсутні законні підстави для усунення ОСОБА_1 від права на спадкування за законом після смерті свого батька ОСОБА_3, а позовні вимоги в цій частині є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Стосовно позовних вимог про стягнення витрат на утримання, догляд та поховання спадкодавця в сумі 4 605,00 грн., то зазначає наступне.

Згідно статті 1232 ЦК України спадкоємці зобов'язані відшкодувати розумні витрати, які були зроблені одним із них або іншою особою на утримання, догляд, лікування та поховання спадкодавця.

Витрати на утримання, догляд, лікування спадкодавця можуть бути стягнені не більш як за три роки до його смерті.

В обґрунтування витрат, понесених на поховання позивачем ОСОБА_2 було представлено суду чеки та квитанції на сплату нею послуг за поховання 300 грн., за ритуальні послуги 2135,00 грн., придбання та встановлення памятнику 2 170,00 грн., а всього 4 605,00 грн. В судовому засіданні відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_1 позовні вимоги в цій частині визнав та підтвердив готовність сплатити вказані витрати.

Згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Визнання позову в цій частині відповідачем ОСОБА_1 не суперечить положенням чинного законодавства та обставинами справи, у звязку з чим позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню та на користь ОСОБА_2 стягуються витрати на поховання спадкодавця в загальній сумі 4 605,00 грн.

Одночасно з цим витрати на утримання квартири у розмірі 11 506,00 грн., які складаються з оплати житлово-комунальних послуг за період з січня 2011 року по час травень 2014 року, задоволенню не підлягають, оскільки в розумінні статті 1232 ЦК України оплата комунальних послуг не відноситься до необхідних розумних витрат на утримання та догляд саме спадкодавця. Подібні витрати по утриманню майна спадкодавця не підлягають компенсації відповідно до статті 1232 ЦК України. Крім того, позивач ОСОБА_2 не довела, що оплата вказаних комунальних послуг за весь період з січня 2011 року проводився виключено нею та оплата проводилася тільки з її особистих коштів, а не з пенсії спадкодавця. Натомість в судовому засіданні судом було встановлено, що за показами свідків та пояснень самої позивачки ОСОБА_2, оплатою комунальних послуг також займався безпосередньо покійний спадкодавець та періодично надавав грошові кошти для цього. За таких обставин позовні вимоги в цій частині є незаконними та недоведеними.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги та заперечення сторін, та інших обставин справи, які мають значення для справи.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 10, 12, 60, 212-215, 256 ЦПК України, ст.ст. 16, 392, 1216, 1217, ч.5 ст. 1224, 1232, 1258, 1261 ЦК України, п. 3.1, 4 ОСОБА_7 спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. N 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності у порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, в порядку спадкування за законом право власності на квартиру, що знаходиться за адресою АДРЕСА_6.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 552,68 грн.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення від спадкування та визнання права власності в порядку спадкування за законом, відшкодування витрат на утримання, догляд та поховання спадкодавця, відшкодування витрат на утримання квартири задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 понесені нею витрати на поховання спадкодавця в сумі 4 605,00 (чотири тисячі шістсот пять) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати в сумі 69,62 грн.

В решті позовних вимог відмовити.

На рішення може бути подана апеляція в Апеляційний суд Донецької області через Іллічівський районний суд м. Маріуполя протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення буде виготовлено 28.08.2015 року.

Суддя: Д. В. Кузнецов