Провадження №22-ц/784/2929/15
Головуючий першої інстанції: Біцюк А. В.
Категорія-34 Доповідач апеляційного суду: ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

2015р., грудня місяця, 21 дня. м. Миколаїв

Колегія судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого: Галущенка О.І.

суддів: Лисенка П.П.

ОСОБА_2

із секретарем: Гордійчук С.С.

за участю:

позивачки - ОСОБА_3

відповідача - ОСОБА_4

представників - ОСОБА_5

ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за

апеляційною скаргою

ОСОБА_3 на рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 02.11.2015 р., у справі за

позовом

ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування майнової та моральної шкоди,

встановила:

27.05.2015р. ОСОБА_3 звернулася з позовом до ОСОБА_4 про відшкодування майнової та моральної шкоди.

Позивачка зазначала, що вона є власником квартири № 21, яка розташована на 6-му поверсі багатоповерхового буд. № 76 по вул. Слобідській Пятій м. Миколаєва ( далі - квартира №21).

На сьомому поверсі цього ж будинку знаходиться квартира №25, яка належить відповідачу.

Внаслідок розгерметизації водонесучого трубопроводу квартири № 25 через стелю поступає вода, яка стала причиною підтоплення належних їй приміщень квартири № 21 та їх пошкодження.

Пошкодження внутрішньо-квартирного водоводу квартири № 25 сталося з вини відповідача.

Вартість відновлювального ремонту квартири № 21 та заміни електроприладів, які вийшли з ладу внаслідок залиття, складає 31438 грн.

Зазначеними винними діями відповідача їй нанесено майнову шкоду у розмірі 31438 грн. та моральну шкоду, яку вона оцінює у 10.000 грн.

Посилаючись на ці обставини позивачка просила про задоволення позову та відшкодування витрат на експертне дослідження у розмірі 3500 грн. судовий збір у розмірі 475 грн. та правову допомогу у розмірі 2500 грн..

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 02.11.2015 р. постановлено про часткове задоволення позову. Цим рішенням стягнуто з ОСОБА_4 на користь позивачки 10.000 грн. в рахунок відшкодування майнової шкоди; 1000 грн. у відшкодування моральної шкоди та 6000 грн. на правову допомогу і експертне дослідження, а додатковим рішенням того ж суду від 22.11.2015 р. відшкодовано 110 грн. витрат на судовий збір.

В апеляційній скарзі позивачка ставить питання про скасування рішення і ухвалення нового про задоволення позову у повному обсязі, посилаючись на невідповідність висновків суду доказам та вимогам закону.

Перевірячи законність та обгрунтованість рішення в межах, передбачених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживачі комунальних послуг зобовязані своєчасно проводити підготовку приміщення, яке належить їм на праві власності, його технічного обладнання до експлуатації в осінньо-зимовий період; своєчасно вживати заходів щодо усунення виявлених неполадок, повязаних з отриманням житлово-комунальних послуг, які виникли з власної вини.

Як вбачається з матеріалів справи, 17 квітня 2015 р. мало місце підтоплення і як наслідок, пошкодження належних позивачці приміщень квартири №21 водою, яка протікала з вище розташованої квартири відповідача через розгерметизацію водонесучого водоводу, який знаходиться під мийкою на кухні, внаслідок неналежного утримання відповідачем внутрішньо - квартирного водоводу.

Цим позивачці завдано майнової шкоди.

Між шкодою, що виникла та бездіяльністю відповідача щодо належного утримання внутрішнього квартирного водоводу є безпосередній причинний звязок.

Бездіяльність відповідача є протиправною, а тому суд з належних підстав, правильно установивши зазначені обставини, на підставі наданих доказів, прийшов обґрунтованого висновку про покладення на нього обовязку з відшкодування завданої майнової шкоди.

В той же час, визначаючи розмір цієї шкоди та вирішуючи питання про наявність підстав, передбачених ч. 4 ст. 1193 ЦК України для зменшення розміру її відшкодування суд не вжив вичерпних заходів для оцінки доказів та їх належної правової оцінки.

Відповідно до приписів ст. 57 ЦПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін та інших обставин, що мають значення у справі.

В тому випадку, коли для зясування обставин справи вимагається застосування спеціальних знань, судом може бути призначено експертизу за наявності відповідного клопотання сторони відповідно до приписів ст. ст. 143-147 ЦПК України.

В той же час, висновок експерта не має наперед встановленого значення і оцінюється судом нарівні з іншими допустимими та належними доказами відповідно до вимог ст. 212 ЦПК України.

Позивачка обгрунтовувала свої вимоги актом про залиття, складеного уповноваженою особою товариства співвласників квартир будинку, висновком експертного дослідження, фототаблицею, локальним кошторисом, товарними чеками, квитанціями та актом оцінки технічного стану ТОВ «Лотос» ( а. с. -11, 30, 12-15, 19-21, 23-28, 31-40).

В цих письмових доказах викладені обставини залиття квартири та наведено перелік приміщень, які зазнали пошкоджень внаслідок цієї події, а також вартість їх відновлювального ремонту.

Відповідач відмовився від оплати судової експертизи, яка була призначена судом.

При закінченні судового розгляду сторони про призначення експертизи не просили. ( а. с. -107).

За таких обставин суд мав виходити з оцінки тих доказів, які були надані сторонами та з врахуванням їх пояснень.

Зокрема, суд мав враховувати пояснення позивачки про те, що вона відремонтувала приміщення без залучення підрядної ліцензованої організації, що в свою чергу вимагає визначення для відшкодування судом лише прямих дійсних витрат позивачки на відновлювальний ремонт.

Також мали бути враховані дані про нерухомість і підприємницьку діяльність відповідача (а.с.104, 124, 151-152) та його пояснення про те, що належну йому квартиру № 25 він здає за плату в найм, має у власності автомобіль бізнес-класу «ОСОБА_7 Крузер» та крім пенсії, отримує прибуток від підприємницької діяльності.

Оскільки суд цих обставин справи в достатньому обсязі не врахував та належної оцінки доказам, які були в наявності, не дав, то його рішення в частині відшкодування майнової шкоди та застосування ч.4 ст.1193 ЦК України підлягає зміні, відповідно до приписів ч.1 ст. 309 ЦПК України.

Змінюючи рішення колегія суддів виходить з того, що актом та висновком експертного дослідження підтверджено пошкодження таких приміщень квартири № 21: кухні, коридора і двох житлових кімнат.

Прямі витрати позивачки на ремонт цих приміщень, без виробничих витрат на інших накладних витрат складають 19216 грн. 67 коп.

Саме така сума коштів на відновлювальний ремонт має бути відшкодована позивачці за рахунок відповідача.

Що стосується кондиціонера, то акт оцінки ТОВ «ЛОТОС» ( а.с. -22) не містить висновку про те, що він з технічних причин не підлягає ремонту, посилання на відсутність запасної частини не замінює такого висновку або іншого висновку, наданого із застосуванням спеціальних знань.

Крім того, враховані пояснення сторін щодо продовження роботи кондиціонера і після затоплення квартири.

За таких обставин, на думку колегії суддів, висновок суду щодо відсутності підстав для відшкодування вартості кондиціонера, є обґрунтованим.

При цьому колегія враховує, що за наявності доказів отримання пенсії та прибутку від підприємницької діяльності, перебування у власності значного обсягу нерухомого та рухомого майна, відповідачем не доведено тяжкого майнового стану, який може бути підставою для зменшення розміру відшкодування відповідно до приписів ч.4 ст.1193 ЦК України.

Посилання відповідача на належне виконання свого морального обовязку щодо лікування онука від тяжкої хвороби, не може бути достатньою підставою для застосування приписів вищенаведеної норми Цивільного кодексу.

Колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду щодо обсягу завданої моральної шкоди, адже розмір її відшкодування судом визначено відповідно до обсягу душевних страждань позивачки, характеру немайнових втрат, їх тривалості, ступеня вини відповідача, обсягу зусиль на відновлення нормального побутового стану та з урахуванням розумності, виваженості і справедливості.

Доводи позивачки про необхідність відшкодування майнової та моральної шкоди у тому обсязі, який зазначено у позовній заяві, не заслуговують на увагу, оскільки належними доказами, у справі доведено, що обсяг відшкодування майнової шкоди має складати 19216 грн. 67 коп., а моральної 1000 грн.

Судом правильно визначено розмір витрат на правову допомогу і на експертне дослідження, тому у цій частині рішення місцевого суду також зміні не підлягає.

При зверненні до суду позивачкою не доплачено 82 грн.63 коп. судового збору в доход держави за немайновою та майновою вимогами, тому зазначені кошти мають бути відшкодовані державі за рахунок відповідача.

Крім того, підлягають відшкодуванню витрати відповідачки на судовий збір за подачу апеляційної скарги, пропорційно задоволеній частині вимог у розмірі 307 грн. 00 коп. відповідно до приписів ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 316 ЦПК України, судова колегія

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 02.11.2015 р. в частині відшкодування майнової шкоди змінити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 19216 грн. 67 коп. у відшкодування майнової шкоди та 307 грн.00 коп. у відшкодування витрат на подачу апеляційної скарги.

Стягнути з ОСОБА_4 в доход держави 82 грн. 63 коп. у відшкодування судового збору.

Рішення місцевого суду в іншій частині - залишити без зміни.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але з цього часу на протязі двадцяти днів може бути оскаржене у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий: О.І. Галущенко

Судді: П.П. ОСОБА_8 ОСОБА_2