АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/280/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 19 Черниш Т. О.
Доповідач в апеляційній інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоДемченка В. А.
суддівПодороги В. М. , Бородійчука В. Г.
при секретаріВолвенко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ПАТ «СК Українська страхова група» на рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 19 листопада 2014 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, ПАТ «СК «Українська страхова група» про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином , -

в с т а н о в и л а :

Позивач ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_7, ПАТ «СК Українська страхова група» про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначав, що 11 травня 2013 року близько 15 години 00 хвилин, ОСОБА_7, на перехресті вулиць Шкільна і Визволителів у м.Умані порушив правила безпеки дорожнього руху, в результаті чого завдав йому легкі тілесні ушкодження, та пошкодив його автомобіль «IVECO» державний номер НОМЕР_6, 1996 року випуску.

За даним фактом, стосовно ОСОБА_7 було відкрито кримінальне провадження № 00000788 за ч.1 ст.286 КК України.

Згідно матеріалів кримінального провадження позивача було визнано потерпілим по справі, а вироком Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 24 квітня 2014 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України та призначено покарання у вигляді двох років обмеження волі без позбавлення права керування транспортними засобами і згідно ст.75 КК України його звільнено від відбуття покарання на 1 рік 6 місяців.

Цим же вироком йому було відмовлено в задоволенні позову, про стягнення на його користь з ОСОБА_7 витрат на лікування в сумі 1062 грн.22 коп., шкоди , заподіяної пошкодженням його автомобіля марки «IVECO» , державний номер НОМЕР_1 в сумі 20996 грн. 32 коп. та моральної шкоди в сумі 15000 грн.. Задоволені були позовні вимоги частково у вигляді стягнення на його користь з ОСОБА_7. витрати на проведення експертизи в розмірі 800 грн. Не погоджуючись із вироком ним була подана апеляційна скарга до апеляційного суду Черкаської області. Ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 08.07. 2014 року його та інших учасників апеляційна скарга задоволена частково, вирок Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 24 квітня 2014 року відносно ОСОБА_7 в частині цивільного позову скасовано та призначено новий судовий розгляд в суді першої інстанції в порядку цивільного судочинства. В решті частини вирок залишено без змін.

Таким чином загальна сума матеріальної шкоди, завданої йому протиправними діями ОСОБА_7 складає 22022 грн.54 коп. Тобто від даної ДТП , яку скоїв ОСОБА_7, він отримав значну матеріальну та моральну (немайнову) шкоду, яку і намагався відшкодувати в судовому порядку від винного. Адже при зазначених обставинах ОСОБА_7, керуючи автомобілем «SPORTAG» д.н.з. НОМЕР_4, який належав йому на праві власності, грубо порушив вимоги п.п.2.3, «б», 16.11 та дорожнього знаку 2.1 ПДР України і його дії згідно висновку автотехнічної експертизи № 4/306 від 16.09. 2013 року , з технічної точки зору , знаходяться в причинному звязку з наслідками, які виникли в результаті вказаної дорожньо - транспортної пригоди. В даному випадку володільцем джерела підвищеної небезпеки є цивільний відповідач ОСОБА_7, якому на праві власності і належав на час скоєння ДТП автомобіль марки « KIA- SPORTAG» д.н.з. НОМЕР_4.

В даному конкретному випадку не можливо відшкодувати завдану йому майнову шкоду від вказаної ДТП в натурі по зазначених ним вище обставинах, а тому позивач просив в судовому порядку стягнути з ОСОБА_7 та ПАТ СК «Українська страхова група» на його користь матеріальну шкоду, що складається з витрат на проведення лікування в сумі 1062 грн.22 коп., заподіяної пошкодженням автомобіля марки «IVECO» державний номер НОМЕР_6, який йому належить в сумі 20996 грн.32 коп., в загальній сумі 22022 грн.54 коп., стягнути з ОСОБА_7 та ПАТ СК « Українська страхова група» на його користь моральну ( немайнову ) шкоду в сумі 15 000 грн. Наявність моральної шкоди позивач обгрунтовував тим, що він зазнав фізичний біль та страждання у звязку з ушкодженням здоровя, які турбували його на протязі декількох тижнів та пошкодженням його майна, що маючи у власності автомобіль він не міг користуватися всіма його благами та перевагами, які дає транспортний засіб, а користуватися таксі є доволі коштовним, користуватися громадським транспортом потребує значно більших затрат зусиль та часу.

Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 19 листопада 2014 року позов задоволено частково та стягнуто із ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» (03038 м. Київ вул. І.Федорова, 32а) на користь ОСОБА_6 20 966,32 грн. ( двадцять тисяч дев'ятсот шістдесят шість гривень тридцять дві копійки) на відшкодування матеріальної шкоди та 5 000 грн. ( п'ять тисяч гривень ) на відшкодування моральної шкоди, стягнуто із ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 2 500 грн.(дві тисячі п'ятсот гривень ) на відшкодування моральної шкоди, у задоволенні позову в іншій частині відмовлено.

Не погоджуючись з даним рішенням, ПАТ СК «Українська страхова група» подано апеляційну скаргу, в якій апелянт, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у відмовити повністю у задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, відповідача ОСОБА_7, інші сторони по справі, будучи належним чином повідомленими про час і місце судового розгляду в засідання не зявились не повідомивши про причини неявки, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, а рішення суду першої інстанції до зміни в частині стягнення майнової шкоди з наступних підстав.

Так, задовольняючи частково позовні вимоги позивача ОСОБА_6 та стягнувши на його користь матеріальну та моральну шкоду з відповідачів, суд першої інстанції прийшов до висновку про доведеність вимог в частині матеріальної та моральної шкоди.

Проте, з такими висновками суду першої інстанції у повному обсязі погодитись неможливо виходячи з наступного.

Статтею 213 ЦПК України передбачено, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що районний суд не повно і не всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, але правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Так, за матеріалами справи колегією суддів установлено, що вироком Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 24 квітня 2014 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.286 КК України та призначено покарання у вигляді двох років обмеження волі без позбавлення права керування транспортними засобами, а відповідно до ст.75 КК України звільнено від відбуття з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців.

Згідно до вироку, 11 травня 2013 року близько 15 години 00 хвилин ОСОБА_7 керуючи транспортним засобом «КІА», державний реєстраційний № НОМЕР_4, здійснюючи виїзд з другорядної дороги вулиці Шкільної на вулиць Визволителів в м.Умань Черкаської області, порушив вимоги ПДР України, не врахував дорожню обстановку, не справився з керуванням та допустив зіткнення з транспортним засобом «Деу Ланос», державний реєстраційний № НОМЕР_5, яким керував ОСОБА_8 Даний автомобіль відкинуло від зіткнення на смугу руху транспортного засобу «Івеко», державний реєстраційний НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_6 Внаслідок вказаної дорожньо - транспортної пригоди водій ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 73мд від 14.06.2013 року відносяться до легких тілесних ушкоджень.(а.с. - 6-10).

Ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 08.07.2014 року вирок Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 24 квітня 2014 року відносно ОСОБА_7 в частині цивільного позову скасовано та призначено новий судовий розгляд в суді першої інстанції в порядку цивільного судочинства. В решті частини вирок залишено без змін (а.с.4-5).

Згідно висновку експерта № 37 автотоварознавчої експертизи автомобіля «Iveco» 35-8 реєстраційний номер НОМЕР_1 вартість відновлювального ремонту даного автомобіля з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових, що підлягають заміні складає 20966,32 грн. (а.с. - 102-108).

07 липня 2012 року між ПАТ «Страхова компанія « Українська страхова група » та ОСОБА_7 був укладений Договір обов'язкового страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АВ/6877723, предметом якого є страхування цивільно-правової відповідальності власника забезпеченого транспортного засобу «КІА» ОСОБА_7 з лімітом відповідальності на одного потерпілого 100000 гривень (а.с.49).

При цьому, судом першої інстанції було вказано, що графа даного полісу «розмір франшизи» не заповнена (а.с. 49).

Проте, з таким висновком погодитись неможливо, оскільки в даному полісі передбачено розмір франшизи у сумі 510 гривень (а.с.49).

Відповідно до пункту 12.1 статті 12 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від ліміту відповідальності страховика, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих.

Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

З врахуванням обставин справи та положень норм матеріального права, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги щодо безпідставного стягнення розміру франшизи з апелянта є обгрунтованими, а тому апеляційна скарга в цій частині є обґрунтованою.

Страхове відшкодування шкоди, завданої потерпілому, виплачується за кожним страховим випадком, що настав протягом періоду дії відповідного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності в межах ліміту відповідальності страховика (МТСБУ), з урахуванням умов, зазначених у статті 9 та пункті 19.1 статті 19 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 року (зі змінами та доповненнями).

Розглядаючи доводи апеляційної скарги щодо прийняття судом першої інстанції висновку судової автотоварознавчої експертизи №37 від 31.07.2013 року, як доказу при відшкодуванні матеріальної шкоди, та не прийняття висновку експертного товарознавчого дослідження №27 від 10.06.2013 року, проведеного за заявою ПАТ СК «УСГ», колегія суддіві приходить до висновку, що судом першої інстанції при визначенні матеріального збитку позивачу правильно було враховано висновки судової автотоварознавчої експертизи, яка була призначена та проведена в рамках розслідування кримінальної справи і по якій судовий експерт попереджений про кримінальну відповідальність за ст.384,385 КК України, і яка лягла в основу вироку по кримінальній справі та є належним доказом у даній цивільній справі.

В іншій частині рішення суду першої інстанції відповідає нормам матеріального права і підстав для зміни чи скасування не вбачається.

У зв'язку з цим, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги є частково обґрунтованими та заслуговують на увагу в частині зменшення матеріальної шкоди на суму франшизи в розмірі 510 гривень, а тому рішення суду першої інстанції в цій частині підлягає до зміни та зменшення розміру відшкодування, яке підлягає стягненню з ПАТ СК «Українська страхова група» з 20966.32 гривень до 20456.32 гривень, в іншій частині рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін, оскільки доводи апеляційної скарги в іншій частині судове рішення не спростовують і не впливають на його законність.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ПАТ «СК «Українська страхова група» задовольнити частково.

Рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 19 листопада 2014 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, ПАТ «СК «Українська страхова група» про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином, - в частині стягнення з ПАТ «СК «Українська страхова група» на користь ОСОБА_6 матеріальної шкоди змінити та зменшити розмір матеріальної шкоди, яка підлягає до стягнення з ПАТ «СК «Українська страхова група», до 20456.32 гривень, в іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Рішення набирає законної сили негайно з моменту проголошення та може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий :

Судді :