Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа №377/5/15-ц

Провадження №2/377/51/15

14 травня 2015 року Славутицький міський суд Київської області у складі судді Теремецької Н.Ф., при секретарях: Прокопенко Р.О., Ахутіній А.А.,

за участі сторін:

представників позивача: Давиденка О.Л., Паскур А.Л.,

відповідача ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4,

відповідача ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Славутичі цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором в солідарному порядку та зустрічним позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про зобов'язання виконання умов договору про надання споживчого кредиту, зустрічним позовом ОСОБА_6 до публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про визнання договору поруки припиненим, зустрічним позовом ОСОБА_5 до публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про визнання договору поруки припиненим, -

УСТАНОВИВ:

5 січня 2015 року ПАТ «УкрСиббанк» звернулося до суду з позовними вимогами про стягнення з ОСОБА_3 солідарно на підставі договору поруки № 30908Р95 від 03.07.2008 року з ОСОБА_6, солідарно на підставі договору поруки № 3008Р96 від 03.07.2008 року з ОСОБА_5 суму боргу по поверненню кредитних коштів, процентів за користування кредитом за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 03 липня 2008 року та пені, які в процесі судового розгляду справи представник позивача на підставі довіреності збільшив та просив стягнути солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість в розмірі 3298079, 73 гривень(т.2 а.с. 46-47).

Позивач обґрунтовував позов тим, що 03 липня 2008 року уклав з ОСОБА_3 договір про надання споживчого кредиту № 0, на виконання умов якого надав позичальнику кредит (грошові кошти) в іноземній валюті на суму 169790 доларів США, який він зобов'язався повернути у повному обсязі згідно графіку платежів не пізніше 30.06.2028 року , якщо тільки не буде застосовано інший термін повернення кредиту відповідно до умов договору, та сплачувати протягом 30 календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, проценти за користування кредитом у розмірі 14 % річних. З метою забезпечення виконання зобов'язань за договором про надання споживчого кредиту позивач уклав з ОСОБА_6 договір поруки № 30908P95 від 03 липня 2008 року, відповідно до умов якого поручитель зобов'язалася відповідати у повному обсязі за виконання позичальником своїх зобов'язань по кредитному договору солідарно з ним. Також позивачем було укладено з метою забезпечення виконання зобов'язань за договором про надання споживчого кредиту з ОСОБА_5 договір поруки № 30908P96 від 03 липня 2008 року, відповідно до умов якого поручитель зобов'язався відповідати у повному обсязі за виконання позичальником своїх зобов'язань по кредитному договору солідарно з ним. Позивач виконав взяті на себе зобов'язання в повному обсязі. Всупереч умов кредитного договору позичальник не здійснює платежів для погашення суми заборгованості по кредиту та нарахованим відсотками з березня 2014 року, чим порушує взяті на себе зобов'язання. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо договором позики встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частин позики, що залишилася, та сплати процентів. Згідно п.1.4 кредитного договору за порушення термінів повернення кредиту та/або процентів за кредит, та/або комісій відповідач сплачує позивачу додатково до встановленої процентної ставки за кредит пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу, сума якого (еквіваленту) розраховується за офіційним обмінним курсом НБУ гривні до валюти заборгованості станом на дату нарахування такої пені. Станом на 29.04.2015 року позичальник має заборгованість за договором в розмірі 3298079 гривень 73 копійки, з яких: 142650,35 доларів США, що за курсом НБУ станом на 29.04.2015 року становить 3175740,01 гривень - заборгованість за кредитом та відсотки; 122339,72 гривень - заборгованість по пені. Відповідачам було направлено вимоги про погашення простроченої заборгованості, які ними не виконані.

Відповідачем ОСОБА_3 подані заперечення на позовну заяву, в яких відповідач просить відмовити у задоволенні позову, посилаючись на безпідставність позовних вимог, оскільки вони суперечать умовам укладеного договору про надання споживчого кредиту, іпотечного договору та додатковим умовам, визначеним до їх підписання Кредитним Комітетом Чернігівського управління КРД АКІБ «УкрСиббанк». Крім того, відповідач зазначив, що вимога банку про дострокове повернення кредиту, адресована йому та його дружині ОСОБА_6, як поручителю, не за новим місцем реєстрації у Криму, а за адресою в м.Славутичі, де він не проживає з весни 2014 року, тому дана вимога не була ними отримана, що свідчить про передчасність та безпідставність вимог позивача щодо дострокового повернення заборгованості по кредиту та штрафних санкцій. На підтвердження пред'явлених банком вимог до інших двох відповідачів - ОСОБА_6 та ОСОБА_5, банк надав договори поруки, за якими дані особи відповідають перед кредитором за невиконання зобов'язань за договором про надання споживчого кредиту невідомою особою - ОСОБА_7, що свідчить про відсутність підстав для пред'явлення вимог банком за його кредитним договором до ОСОБА_6 та ОСОБА_5. (т.1 а.с. 96-102).

Відповідач ОСОБА_3 до початку розгляду справи по суті подав зустрічну позовну заяву до публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про зобов'язання виконання умов договору про надання споживчого кредиту, в якій він просить зобов'язати публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» розглянути питання щодо перенесення (реструктуризації) термінів погашення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 3 липня 2008 року, укладеним між ним і банком, та звільнення його від сплати будь-яких штрафних санкцій за несвоєчасне виконання умов кредитного договору, що виникли до дати такої реструктуризації у зв'язку з виникненням тимчасових фінансових та інших ускладнень з незалежних від позичальника обставин та стягнути судові витрати по оплаті судового збору в сумі 243 гривні 60 копійок (т.1 а.с. 91-95).

Позовні вимоги зустрічного позову обґрунтовані тим, що у березні 2014 року він та його дружина ОСОБА_6 з дітьми змінили своє постійне місце реєстрації та проживання, із того часу мешкають за адресою: АДРЕСА_3, про що він повідомляв банк. Внаслідок загальновідомих подій у березні 2014 року відбулася анексія території Автономної Республіки Крим Російською Федерацією, що призвело до згортання діяльності українських банків на території Криму і поставило його у скрутне матеріальне становище в зв'язку з неможливістю виконання прийнятих зобов'язань перед банком по поверненню отриманих кредитних коштів, тому що він втратив можливість здійснювати грошові перерахування до ПАТ «УкрСиббанк» за місцем свого проживання. У відповідності до ч.12 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» кредитодавець має право проводити за погодженням із споживачем реструктуризацію заборгованості за договором про надання споживчого кредиту, шляхи якої визначені у цій статті. Згідно п.3.2.1 договору про надання споживчого кредиту, укладеного між ним та банком, позичальник має право ставити перед банком питання щодо перенесення термінів погашення заборгованості за цим договором у випадку виникнення тимчасових фінансових або інших ускладнень з незалежних від позичальника обставин. Він скористався своїм правом та двічі ( 28 січня 2015 року і 05 лютого 2015 року) звертався до банку з питання перенесення (реструктуризації) заборгованості, але банк його пропозиції так і не розглянув по цей час та в порушення процедури, визначеної ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» та розділом 6 договору про надання споживчого кредиту, вимагає від нього та інших відповідачів дострокового повернення в повному обсязі заборгованості по кредиту та оплаті штрафних санкцій.

Ухвалою Славутицького міського суду Київської області від 18 лютого 2015 року зустрічний позов ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про зобов'язання виконання умов договору про надання споживчого кредиту був прийнятий до спільного розгляду з первісним позовом та об'єднаний з ним в одне провадження (т.1 а.с.132-133).

Позивачем подано заперечення на зустрічну позовну заяву ОСОБА_3, в яких він просить залиши зустрічну позовну заяву без задоволення, посилаючись на те, що копії заяв ОСОБА_3 не містять печатки банку вхідної кореспонденції, яка б підтверджувала, що дані заяви були надані у відділення Банку. З копії рекомендованого повідомлення не відомо, що саме відповідач надсилав Банку за адресою: 61050, м. Харків, Московський проспект, 60, так як по даті на рекомендованому повідомленні не сходиться ні з однією датою заяв, які надав відповідач до суду (т.1 а.с. 207-209).

Відповідачем ОСОБА_6 до початку розгляду справи по суті подано зустрічний позов до публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про визнання договору поруки припиненим, в якому відповідач просить визнати поруку, яка виникла на підставі договору поруки № 30908Р95 від 3 липня 2008 року, укладеного між публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та нею, такою, що припинена. Зустрічний позов ОСОБА_6 обґрунтувала тим, що згідно з розрахунком банку позичальник, починаючи з 31 березня 2014 року фактично перестав повертати кредит. Виходячи з положень ст. 559 ЦК України, п.24 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають з кредитних правовідносин» № 5 від 30 березня 2012 року, банк повинен був пред'явити вимогу до неї, як до поручителя, про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором не пізніше 1 жовтня 2014 року, тобто протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання, який виник з березня 2014 року, коли позичальник перестав повертати кредит. В той час як позовна заява банку до суду про стягнення суми заборгованості за кредитним договором була подана банком лише 22.12.2014 року, тобто банком пропущено шестимісячний строк пред'явлення вимоги до неї, як до поручителя. З розрахунку заборгованості, доданого до первісної позовної заяви, вбачається, що банк неодноразово змінював відсоткову ставку по кредитному договору і внаслідок такої зміни (збільшення відсоткової ставки до 28 % процентів річних) значно зріс обсяг її відповідальності як поручителя по відношенню до позичальника. Банком взагалі не було повідомлено її про підвищення відсоткової ставки, а тим паче не було отримано передбаченої ч.2 п. 2.1 договору поруки згоди поручителя. Враховуючи наявність збільшення процентної ставки за кредитним договором та збільшення обсягу відповідальності поручителя згідно договору поруки без її згоди, а також пропущення банком строку пред'явлення вимоги до неї вказаний договір поруки повинен бути визнаний судом припиненим(т.1 а.с. 167-171).

Відповідачем ОСОБА_5 до початку розгляду справи по суті було подано зустрічний позов до публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про визнання договору поруки припиненим, в якому відповідач просить визнати поруку, яка виникла на підставі договору поруки № 30908Р96 від 3 липня 2008 року, укладеного між публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та ним, такою, що припинена. Зустрічний позов ОСОБА_5 обґрунтував тим, що згідно з розрахунком банку позичальник, починаючи з 31 березня 2014 року фактично перестав повертати кредит. Виходячи з положень ст. 559 ЦК України, п.24 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають з кредитних правовідносин» № 5 від 30 березня 2012 року, банк повинен був пред'явити вимогу до нього, як до поручителя, про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором не пізніше 1 жовтня 2014 року, тобто протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання, який виник з березня 2014 року, коли позичальник перестав повертати кредит. В той час як позовна заява банку до суду про стягнення суми заборгованості за кредитним договором була подана банком лише 22.12.2014 року, тобто банком пропущено шестимісячний строк пред'явлення вимоги до нього, як до поручителя. З розрахунку заборгованості, доданого до первісної позовної заяви, вбачається, що банк неодноразово змінював відсоткову ставку по кредитному договору і внаслідок такої зміни (збільшення відсоткової ставки до 28 % процентів річних) значно зріс обсяг його відповідальності як поручителя по відношенню до позичальника. Банком взагалі не було повідомлено його про підвищення відсоткової ставки, а тим паче не було отримано передбаченої ч.2 п. 2.1 договору поруки згоди поручителя. Враховуючи наявність збільшення процентної ставки за кредитним договором та збільшення обсягу відповідальності поручителя згідно договору поруки без його згоди, а також пропущення банком строку пред'явлення вимоги до нього вказаний договір поруки повинен бути визнаний судом припиненим (т.1 а.с. 187-191).

Ухвалою Славутицького міського суду від 18 березня 2015 року вказані зустрічні позови ОСОБА_6 та ОСОБА_5 прийняті до спільного розгляду з первісним позовом та об'єднані в одне провадження(т.1 а.с.213).

Позивачем подано заперечення на вказані зустрічні позови ОСОБА_6 та ОСОБА_5, в яких позивач просить залишити без задоволення зустрічні позови, посилаючись на те, що відсоток змінювався згідно п.4.1 розділу 4 договору про надання споживчого кредиту № 0, за порушення позичальником термінів погашення будь-яких своїх грошових зобов'язань, передбачених договором, зокрема, термінів повернення кредиту(всієї суми або його частини) та/або термінів сплати процентів та/або комісій. В довідці-розрахунку від 08.12.2014 року видно, що відсоток збільшується в подвійній ставці (28 %) в тому випадку, коли ОСОБА_3 вносив сплату процентів не в строк згідно з п.1.3.4 розділу І кредитного договору, з даним порядком збільшення відсоткової ставки, передбаченого договором про надання споживчого кредиту, поручителі були ознайомлені. Відповідач ОСОБА_3 не виконує умови укладеного кредитного договору з березня 2014 року, в зв'язку з чим банком відповідно до п.6.2 кредитного договору було пред'явлено вимоги до відповідачів про дострокове повернення кредиту, таким чином термін перебігу позовної давності слід розраховувати з нової дати встановлення зобов'язання відповідача ОСОБА_3 щодо повного повернення кредиту та внесення плати за його користування (процентів) достроково. Оскільки банком 30 жовтня 2014 року було направлено вимоги про дострокове повернення кредиту відповідачам, то виходячи і з положень п.6.2 кредитного договору термін позовної давності по відповідачу ОСОБА_3 щодо повернення суми кредиту та процентів за користування кредитом почав перебіг 10 грудня 2014 року, а банк звернувся з позовною заявою до суду 22 грудня 2014 року, тому підстави для визнання зобов'язань за договорами поруки згідно вимог ч.4 ст. 559 ЦК України, припиненими відсутні(т.1 а.с.229-231, т.2 а.с. 111-114).

Представники позивача у судовому засіданні підтримали позовні вимоги первісного позову та просили задовольнити, пославшись на зазначені в позовній заяві обставини. У задоволенні зустрічних позовів ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_5 просили відмовити, посилаючись на обставини, зазначені в запереченнях. Додатково пояснили, що вимоги п.14.2 ст.14 Закону України «Про створення вільної економічної зони «Крим» та про особливості здійснення економічної діяльності на тимчасово окупованій території України» не поширюються на відповідача, оскільки предметом іпотечного договору є житловий будинок, загальна площа якого перевищує показники, зазначені в ст. 265 Податкового кодексу України на час прийняття вказаного закону та ст. 266 Податкового кодексу України на час розгляду справи в суді. Письмові звернення відповідача ОСОБА_3 щодо реструктуризації заборгованості за кредитним договором були розглянуті банком, але, банк, скориставшись своїм правом, відмовив йому в укладенні такого договору, оскільки ним не було сплачено поточної заборгованості за кредитним договором.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник в судовому засіданні заперечували проти задоволення первісного позову, а зустрічні позови підтримали та просили задовольнити, пославшись на обставини, зазначені в них. В судовому засіданні пояснили, що відповідач ОСОБА_3 та відповідач ОСОБА_6 у березні 2014 року знялися з реєстрації в м.Славутичі та зареєструвалася за адресою: АДРЕСА_3 та проживали там. Відповідач ОСОБА_3 в листопаді 2014 року повернувся до м.Славутича та став на облік як внутрішньо переміщена особа в м.Славаутичі, а з 27.02.2015 року тимчасово зареєструвалася в м.Славутичі і ОСОБА_6, але на час розгляду справи в суді вона разом з дітьми проживає в АРК за вказаною адресою, а відповідач ОСОБА_3 періодично приїжджає до них. Згідно п.14.2 ст.14 Закону України «Про створення вільної економічної зони «Крим» та про особливості здійснення економічної діяльності на тимчасово окупованій території України» відповідач ОСОБА_3 повинен бути звільнений від сплати основної суми кредиту та процентів, оскільки він є внутрішньо переміщеною особою з тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим, і будинок, який є предметом іпотеки, знаходиться на території, що після укладення такого іпотечного договору, була тимчасово окупована.

Відповідач ОСОБА_5 заперечував проти задоволення первісного позову та просив задовольнити зустрічні позови, пославшись на обставини, зазначені в них. Суду пояснив, що в нього скрутне матеріальне становище, тому він немає змоги сплачувати солідарно з ОСОБА_3 заборгованість за вказаним кредитним договором.

Відповідач ОСОБА_6 в судове засідання не з'явилася, надіслала до суду заяву, в якій просила проводити судові засідання за її відсутності та відмовити у задоволенні первісного позову і задовольнити зустрічні позови в повному обсязі.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що первісний позов підлягає частковому задоволенню, а у задоволенні зустрічних позовів необхідно відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що акціонерний комерційний інноваційний банк «УкрСиббанк», який змінив своє найменування на публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» (Банк) і ОСОБА_3 (позичальник) уклали договір про надання споживчого кредиту (кредитний договір) № 0 від 03 липня 2008 року з додатками до нього на наступних основних умовах ( т.1 а.с. 6 - 18, т.2 а.с. 92-101).

Відповідно до п.1.1. кредитного договору Банк зобов'язується надати позичальнику кредитні кошти (кредит) в іноземній валюті, в сумі 169790 доларів США 00 центів, що дорівнює еквіваленту 823396 гривень 61 копійка за курсом НБУ на день укладання договору, а позичальник зобов'язується прийняти, належним чином використовувати і повернути Банку кредитні кошти (кредит) та сплатити плату за кредит у порядку та на умовах, зазначених у даному договорі.

Згідно п. 1.2.1. кредитного договору надання кредиту здійснюється у наступний термін: 03 липня 2008 року.

Пунктом 1.2.2. кредитного договору передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути кредит у повному обсязі в терміни та розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту (Додаток № 1 до договору), але в будь-якому випадку не пізніше 30 червня 2028 року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту відповідно до умов цього договору та/або згідно умов відповідної угоди сторін.

Відповідно до п. 1.3.1. кредитного договору за користування кредитними коштами протягом перших 30 календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, процентна ставка встановлюється у розмірі 14 % річних.

Після закінчення цього строку та кожного наступного місяця кредитування процентна ставка підлягає перегляду відповідно до умов договору.

Як передбачено п. 1.3.2. кредитного договору, сторони домовились, що за умовами договору може бути встановлений новий розмір процентної ставки.

Згідно п.1.3.3 цього договору нарахування процентів за цим договором здійснюється щомісяця, в останній робочий день поточного місяця, методом «факт /360» відповідно до вимог чинного законодавства України.

Період нарахування процентів згідно умов цього договору починається з дня фактичного надання кредиту, якщо умовами пунктів 1.3.2, 5.2 договору не передбачено іншу дату початку нарахування процентів, а в наступному - з першого календарного дня поточного місяця, і закінчується останнім календарним днем поточного місяця.

При цьому проценти нараховуються на суму кредитних коштів, що фактично надані банком позичальнику і які ще не повернуті останнім у власність Банку відповідно до умов договору.

Для розрахунку процентів день надання та день погашення кредиту вважається одним днем.

Пунктом 1.3.4. кредитного договору передбачено, що строк сплати процентів встановлено з 01 по 10 число (включно) кожного місяця, наступного за тим, за який були нараховані Банком такі проценти. При цьому остаточне погашення процентів повинно бути зроблене не пізніше дати остаточного повного повернення кредиту.

Відповідно до п.1.4. кредитного договору кредит надається позичальнику для його особистих потреб, а саме для купівлі будинку.

Згідно п. 1.5. кредитного договору банк надається позичальнику кредит шляхом: зарахування кредитних коштів на поточний рахунок позичальника № 4401.

Як зазначено у п. 2.1. кредитного договору з метою забезпечення виконання зобов`язань позичальника Банком приймається:

· застава нерухомості(будівлі/соруди/приміщення), а саме:

· житловий будинок, загальною площею 373,3 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3, та власністю ОСОБА_3;

· квартира, що складається з двох кімнат, загальною площею 49,7 кв.м., що заходиться за адресою: АДРЕСА_1, та є власністю ОСОБА_9.

· порука, а саме:

· порука ОСОБА_6, код за ДРФО НОМЕР_1;

· порука ОСОБА_5, код за ДРФО НОМЕР_2;

Відповідно до п.3.3.1. кредитного договору Банк зобов'язується належним чином виконувати свої зобов'язання за цим договором.

За змістом п.3.4.1. кредитного договору позичальник зобов'язується використовувати кредит на зазначені у цьому договорі цілі, а також повернути суму кредиту, і сплатити плату за кредит й інші грошові платежі на рахунок Банку в порядку та на умовах, передбачених цим договором.

Відповідно до п.3.4.2 протягом строку дії цього договору позичальник зобов'язується:

· належним чином виконувати умови цього договору та вимоги Банку щодо реалізації останнім своїх прав;

· письмово повідомити Банк про зміну будь-яких даних щодо особи позичальника, зазначених далі в цьому підпункті договору, а саме: паспортних даних, фактичної адреси проживання, адреси для листування, даних щодо прописки (реєстрації), номеру робочого, домашнього телефону, місця роботи; та повідомити Банк про виникнення будь-яких інших обставин, які можуть вплинути на виконання позичальником зобов'язань за цим договором, в триденний строк з моменту виникнення таких змін і в цей же строк надати Банку відповідні документи, що підтверджують такі зміни.

За змістом п.3.4.3 кредитного договору позичальник зобов'язується достроково повернути Банку в повному розмірі всю суму кредиту та повністю сплатити плату за кредит у разі застосування Банком права вимоги дострокового повернення кредиту в порядку, визначеному розділом 6 цього договору.

Відповідно до п.4.1 кредитного договору за порушення позичальником термінів погашення будь-яких своїх грошових зобов'язань, передбачених договором, зокрема, термінів повернення кредиту(всієї суми або його частини) та/або термінів сплати процентів та/або комісій, Банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити Банку пеню в наступному порядку, а саме:

· в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу, якщо сума такої заборгованості виражена у гривні;

· в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу, сумам якого (еквіваленту) розраховується за офіційним обмінним курсом НБУ гривні до валюти заборгованості станом на дату нарахування такої пені, якщо сума такої заборгованості виражена в іноземній валюті;

· пеня нараховується за кожен день прострочення, включаючи день погашення заборгованості, але в будь-якому випадку такий розмір пені не може перевищувати розмір, встановлений чинним законодавством України на момент її нарахування.

При цьому Банк може використати таке право на застосуванні пені, починаючи з 32 календарного дня, рахуючи з дати порушення позичальником терміну виконання свого грошового зобов'язання, передбаченого договором.

Позичальник повинен сплатити пеню за цим договором за першою вимогою Банку.

Пунктом 5.1. кредитного договору передбачено, що процентна ставка за цим договором може бути змінена в порядку і на умовах, визначених договором.

Як зазначено у п.5.2 кредитного договору, відповідно до законодавства України, зокрема, статті 651 Цивільного кодексу України сторони погодили, що Банк згідно умов договору може змінити розмір процентної ставки в сторону збільшення у разі, зокрема:

а) порушення позичальником кредитної дисципліни(зокрема, неналежного виконання умов цього договору та/або умов договорів, за яким надано забезпечення виконання зобов'язань позичальника за цим договором); та/або

б) погіршення фінансового стану позичальника, документально підтвердженого в результаті щорічного моніторингу, що проводиться Банком відповідно до внутрішніх нормативних документів на підставі довідки про доходи тощо, а також даних щодо отримання позичальником кредитної дисципліни(зокрема, своєчасного погашення заборгованості та/або виконання інших зобов'язань позичальника за цим договором).

Відповідно до п.5.3 кредитного договору сторони погодили, що Банк має право, у випадках настання обставин, зокрема:

· передбачених підпунктами «а» (за винятком випадку порушення позичальником умов договору щодо своєчасної сплати кредитних коштів), «б» пункту 5.2 договору - процентну ставку за користування кредитним коштами автоматично нараховувати в розмірі подвійної процентної ставки, що діє відповідно п.1.3.1. договору.

Згідно п. 6.1.2. кредитного договору сторони, керуючись чинним законодавством України, зокрема, статтями 525, 611 Цивільного кодексу України, погодили, що Банк має право визнати термін повернення кредиту таким що настав згідно з пункту 1.2.2 цього договору, та вимагати від позичальника дострокового повернення всієї суми кредиту та повної сплати плати за кредит, змінивши при цьому терміни повернення кредиту та плати за кредит в сторону зменшення.

Як передбачено п.6.2 кредитного договору, в разі застосування Банком права, передбаченого пунктом 6.1.2 договору, порядок дострокового повернення всієї суми кредиту та дострокової сплати плати за кредит є наступним, а саме:

· Банк повідомляє позичальника про встановлення нового (довгострокового) терміну повернення всієї наданої йому суми кредиту та сплати плати за користування таким кредитом за договором шляхом направлення відповідної письмової вимоги поштою(цінним листом з описом та повідомленням про вручення) за адресою позичальника;

· терміни дострокового повернення кредиту та сплати плати за кредит вважаються такими, що настали, а кредит і плата за кредит - обов'язковими до повернення і сплати в повному обсязі Банку з 32 календарного дня, рахуючи з дати одержання позичальником повідомлення (вимоги) Банку про дострокове повернення кредиту за умови, що :

а) Банк направив за адресою позичальника повідомлення (вимогу) про порушення зобов'язань позичальника за договором та про дострокове повернення кредиту і плати за кредит, а

б) позичальник не усунув зазначених Банком порушень зобов'язань позичальника за договором протягом 31 календарного дня з дати одержання позичальником вищевказаного повідомлення (вимоги) Банку;

- терміни дострокового повернення кредиту та сплати плати за кредит вважаються такими, що настали, а кредит і плата за кредит - обов'язковими до повернення і сплати в повному обсязі Банку з 41 календарного дня, рахуючи з дати відправлення позичальнику повідомлення (вимоги) Банку про дострокове повернення кредиту та плати за кредит, у випадку недотримання позичальником вищевказаного повідомлення (вимоги) Банку внаслідок зміни позичальником адреси (без попереднього про це письмового повідомлення Банку) або з інших підстав протягом 40 календарних днів, рахуючи з дати направлення позичальнику повідомлення (вимоги) Банку.

- не пізніше дати дострокового повернення кредиту та сплати плати за кредит позичальник зобов'язується виконати в повному обсязі й інші власні грошові зобов'язання, передбачені договором;

- в разі порушення позичальником нового(дострокового) терміну повернення всієї наданої ним суми кредиту та/або сплати плати за кредит за договором, вважається, що такий позичальник користується кредитом понад строк, встановлений договором, при цьому, починаючи з наступного робочого дня, сума такого кредиту вважається простроченою сумою основного боргу, а сума плати за кредит - відповідно простроченими процентами та/або простроченими комісіями.

3 липня 2008 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_3 було укладено додаткову угоду № 1 до договору про надання споживчого кредиту № 0 від 03.07.2008 року, відповідно до умов якої було внесені зміни до п. 1.1, 1.2, п.1.3,1.4, 1.6 вищевказаного кредитного договору, а також п.5.2 доповнено новим абзацом наступного змісту, зокрема: у випадку настання обставин:

- передбачених підпунктами «а», «б» пункту 5.2 договору - процентна ставка за користування кредитними коштами встановлюється в розмірі подвійної процентної ставки, що діє відповідно до п.1.3.1 договору (т.2 а.с. 91).

Погашення кредиту за даним кредитним договором повинно відбуватися щомісячно відповідно до графіку погашення кредиту (Додаток № 1, Додаток № 2 до Договору) (а.с. т.1 а.с.13-18, т.2 а.с. 92-101).

Також встановлено, що акціонерний комерційний інноваційний банк «УкрСиббанк», який змінив своє найменування на публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» (кредитор), та ОСОБА_6 (поручитель) уклали договір поруки № 30908P95 від 03 липня 2008 року (договір поруки) на наступних основних умовах (т.1 а.с. 19-20).

Відповідно до п.1.1. договору поруки поручитель зобов'язується перед кредитором відповідати за невиконання ОСОБА_7, номер ДРФО НОМЕР_3(далі боржник) усіх його зобов'язань перед кредитором, що виникли з договору про надання споживчого кредиту № 0 від 03 липня 2008 року, укладеного між кредитором та боржником, в повному обсязі, як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому.

Пунктом 1.2. договору поруки передбачено, що поручителю добре відомі усі умови вищезазначеного основного договору, зокрема:

- сума основного договору - 169790,00 доларів США. Вказана сума основного договору дорівнює еквіваленту 823396,61 гривень за курсом НБУ на день укладення основного договору;

· термін виконання основного зобов'язання - 30 червня 2028 року, якщо згідно умов основного договору не буде застосовано інші терміни виконання такого зобов'язання;

· інші умови основного договору.

Згідно п. 1.3. договору поруки поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, за всіма зобов'язаннями останнього за основним договором, включаючи повернення основної суми боргу, сплату процентів, комісій, відшкодування можливих збитків, сплату пені та інших штрафних санкцій, передбачених умовами основного договору.

Як вбачається з п. 1.4. договору поруки відповідальність поручителя і боржника є солідарною.

Пунктом 1.5. договору поруки передбачено, що причини невиконання боржником своїх зобов'язань за основним договором ніяким чином не можуть впливати на виконання поручителем зобов'язань за договором.

Відповідно до п. 2.2. договору поруки у випадку невиконання боржником своїх зобов'язань за основним договором кредитор має право пред'явити свої вимоги безпосередньо до поручителя, які є обов'язковими до виконання поручителем на десятий робочий день з дати відправлення йому такої вимоги (рекомендованим листом).

З п.2.3. договору поруки вбачається, що поручитель зобов'язаний виконати свої зобов'язання за договором на користь кредитора в термін, визначений п. 2.2. договору, шляхом перерахування/переказу коштів у сумі заборгованості боржника за основним договором на рахунки, вказані кредитором.

Відповідно до п. 3.1. цей договір набирає чинності з моменту його підписання обома сторонами та діє до повного припинення всіх зобов`язань боржника за основним договором.

Пунктом 3.2. договору поруки передбачено, що у випадку невиконання поручителем вимоги кредитора, пред`явленої згідно п. 2.2 договору, поручитель сплачує кредитору пеню із розрахунку подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент прострочення Поручителем виконання своїх зобов`язань за договором, за кожен день прострочення.

В судовому засіданні встановлено також, що акціонерний комерційний інноваційний банк «УкрСиббанк», який змінив своє найменування на публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» (кредитор), та ОСОБА_5 (поручитель) уклали договір поруки № 30908P96 від 03 липня 2008 року (договір поруки) на наступних основних умовах ( т.1 а.с. 21-22).

Відповідно до п.1.1. договору поруки поручитель зобов'язується перед кредитором відповідати за невиконання ОСОБА_7, номер ДРФО НОМЕР_3(далі боржник) усіх його зобов'язань перед кредитором, що виникли з договору про надання споживчого кредиту № 0 від 03 липня 2008 року, укладеного між кредитором та боржником, в повному обсязі, як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому.

Пунктом 1.2. договору поруки передбачено, що поручителю добре відомі усі умови вищезазначеного основного договору, зокрема:

- сума основного договору - 169790,00 доларів США. Вказана сума основного договору дорівнює еквіваленту 823396,61 гривень за курсом НБУ на день укладення основного договору;

· термін виконання основного зобов'язання - 30 червня 2028 року, якщо згідно умов основного договору не буде застосовано інші терміни виконання такого зобов'язання;

· інші умови основного договору.

Згідно п. 1.3. договору поруки поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, за всіма зобов'язаннями останнього за основним договором, включаючи повернення основної суми боргу, сплату процентів, комісій, відшкодування можливих збитків, сплату пені та інших штрафних санкцій, передбачених умовами основного договору.

Як вбачається з п. 1.4. договору поруки відповідальність поручителя і боржника є солідарною.

Пунктом 1.5. договору поруки передбачено, що причини невиконання боржником своїх зобов'язань за основним договором ніяким чином не можуть впливати на виконання поручителем зобов'язань за договором.

Відповідно до п. 2.2. договору поруки у випадку невиконання боржником своїх зобов'язань за основним договором кредитор має право пред'явити свої вимоги безпосередньо до поручителя, які є обов'язковими до виконання поручителем на десятий робочий день з дати відправлення йому такої вимоги (рекомендованим листом).

З п.2.3. договору поруки вбачається, що поручитель зобов'язаний виконати свої зобов'язання за договором на користь кредитора в термін, визначений п. 2.2. договору, шляхом перерахування/переказу коштів у сумі заборгованості боржника за основним договором на рахунки, вказані кредитором.

Відповідно до п. 3.1. цей договір набирає чинності з моменту його підписання обома сторонами та діє до повного припинення всіх зобов`язань боржника за основним договором.

Пунктом 3.2. договору поруки передбачено, що у випадку невиконання поручителем вимоги кредитора, пред`явленої згідно п. 2.2 договору, поручитель сплачує кредитору пеню із розрахунку подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент прострочення Поручителем виконання своїх зобов`язань за договором, за кожен день прострочення.

Зазначення в договорах поруки поручителем ОСОБА_7, а не ОСОБА_3, суд розцінює як допущену описку, оскільки в цих договорах поруки вказано номер за ДРФО НОМЕР_3, який відповідає номеру ДРФО ОСОБА_3, вказаному в довідці про присвоєння ідентифікаційного номеру (т.1 а.с. 39).

3 липня 2008 року акціонерний комерційний інноваційний банк «УкрСиббанк», який змінив своє найменування на публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» (Банк) і ОСОБА_3 (позичальник) уклали договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Євпаторійського міського нотаріального округу, зареєстрований в реєстрі за № 3852, яким забезпечується в повному обсязі виконання усіх грошових зобов'язань ОСОБА_3 за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 3 липня 2008 року, (т.2 а.с. 63-66).

Як вбачається із вказаного договору іпотеки, предметом іпотеки є : житловий будинок, що знаходиться за адресою: АРК, м. Євпаторія, селище міського типу АДРЕСА_3, загальною площею 373,3 кв.м, та належить ОСОБА_3 на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 3 липня 2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Євпаторійського міського нотаріального округу Соколовою Л.Н. за реєстровим № 3845.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно ч. 1 ст. 626 цього Кодексу договором є домовленість двох або більше осіб, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних справа та обов'язків.

За правилом ч. 1 ст. 629 цього Кодексу договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

За правилом ч. 2 ст. 1046 ЦК України, яка застосовується до відносин за кредитним договором, відповідно до ч. 1 ст. 1054 цього Кодексу, договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Частиною першою статті 526 цього Кодексу передбачено, що зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 610 цього Кодексу порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Частиною першою статті 611 цього Кодексу передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами ( з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

29 жовтня 2014 року за вих. № 30-11/18352 ОСОБА_3 була адресована вимога УкрСиббанку за адресою, вказаною у кредитному договорі, відправлення якої підтверджено реєстром заказних пакетів за 30 жовтня 2014 р. та фіскальним чеком Укрпошти, згідно якої ОСОБА_3 повідомлено про наявність заборгованості станом на 14.10.2014 р. по поверненню кредиту, сплаті процентів на суму 133583,77 долари США, з яких: 123069,65 долари США - кредитна заборгованість, в тому числі прострочена заборгованість - 6339,15 доларів США; 10514,12 доларів США - заборгованість по процентам. Також Банком пред'явлено вимогу про сплату заборгованості у розмірі: 6339,15 доларів США- прострочена заборгованість; 10514,12 доларів США - заборгованість по процентам протягом 31 календарного дня з дати одержання цього повідомлення та попереджено, що у разі неусунення порушень умов кредитного договору на 32 день з дня отримання цієї вимоги, а у випадку відсутності підтвердження отримання вимоги - з 41 календарного дня з дати відправлення вимоги про дострокове повернення кредиту банк вимагає виконання своїх зобов'язань за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 03 липня 2008 року, а саме сплатити заборгованість по поверненню кредиту в повному обсязі, нараховані проценти, що разом становить 133583,77 дол. США та підлягає уточненню на дату фактичного повернення коштів. Конверт повернуто банку за закінченням терміну зберігання ( т.1 а.с. 49-50, 57, 59-60).

29 жовтня 2014 року за вих. № 30-11/18351 ОСОБА_6 була адресована вимога УкрСиббанку за адресою, вказаною у кредитному договорі, відправлення якої підтверджено реєстром заказних пакетів за 30 жовтня 2014 р. та фіскальним чеком Укрпошти, згідно якої її повідомлено про наявність заборгованості позичальника станом на 14.10.2014 р. по поверненню кредиту, сплаті процентів на суму 133583,77 долари США, з яких: 123069,65 долари США - кредитна заборгованість, в тому числі прострочена заборгованість - 6339,15 доларів США; 10514,12 доларів США - заборгованість по процентам, проте конверт повернуто банку за закінченням терміну зберігання. Також відповідно до умов кредитного договору нараховані штрафні санкції (штраф, пеня) за порушення позичальником строків повернення кредиту. Крім того, банк в даному повідомленні зазначив, що він звертається з вимогою до ОСОБА_6, як до поручителя, про погашення простроченого зобов'язання протягом 31 календарного дня з дати одержання цього повідомлення у розмірі: 6339,15 доларів США - прострочена заборгованість, 10514,12 доларів США - прострочена заборгованість по процентам. У випадку не усунення порушень на 32 день з дня отримання цієї вимоги, а у випадку відсутності підтвердження отримання вимоги - з 41 календарного дня з дати відправлення позичальнику повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту, АТ «УкрСиббанк» вимагає виконання нею своїх зобов'язань за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 03 липня 2008 року, а саме: сплатити ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість по поверненню суми кредиту в повному обсязі, сплаті нарахованих відсотків, що разом становить 133583,77 доларів США. Заборгованість по поверненню суми кредиту в повному обсязі і суми нарахованих процентів, підлягає уточненню на дату фактичного повернення коштів. (т.1 а.с. 51-52, 56, 59-60).

29 жовтня 2014 року за вих. № 30-11/18350 ОСОБА_5 була адресована вимога УкрСиббанку за адресою, вказаною у кредитному договорі, відправлення якої підтверджено реєстром заказних пакетів за 30 жовтня 2014 р. та фіскальним чеком Укрпошти, згідно якої його повідомлено про наявність заборгованості позичальника станом на 14.10.2014 р. по поверненню кредиту, сплаті процентів на суму 133583,77 долари США, з яких: 123069,65 долари США - кредитна заборгованість, в тому числі прострочена заборгованість - 6339,15 доларів США; 10514,12 доларів США - заборгованість по процентам. Також відповідно до умов кредитного договору нараховані штрафні санкції (штраф, пеня) за порушення позичальником строків повернення кредиту. Крім того, банк в даному повідомленні зазначив, що він звертається з вимогою до ОСОБА_5, як до поручителя, з вимогою про погашення простроченого зобов'язання протягом 31 календарного дня з дати одержання цього повідомлення у розмірі: 6339,15 доларів США - прострочена заборгованість, 10514,12 доларів США - прострочена заборгованість по процентам. У випадку не усунення порушень на 32 день з дня отримання цієї вимоги, а у випадку відсутності підтвердження отримання вимоги - з 41 календарного дня з дати відправлення позичальнику повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту, АТ «УкрСиббанк» вимагає виконання нею своїх зобов'язань за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 03 липня 2008 року, а саме: сплатити ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість по поверненню суми кредиту в повному обсязі, сплаті нарахованих відсотків, що разом становить 133583,77 доларів США. Заборгованість по поверненню суми кредиту в повному обсязі і суми нарахованих процентів, підлягає уточненню на дату фактичного повернення коштів. Вказану вимогу ОСОБА_5 отримав 31.10.2014 року (т.1 а.с. 53-54, 55, 59-60).

Таким чином, Банком виконані вимоги п.6.2 кредитного договору щодо порядку дострокового повернення всієї суми кредиту та дострокової сплати плати за кредит.

Доводи відповідача ОСОБА_3 про те, що вимоги банком були направлені йому та його поручителю ОСОБА_6 не за місцем реєстрації, тому що вони на той час були зареєстровані в АРК , суд до уваги не приймає, виходячи з наступного.

Місцем проживання та адресою для листування відповідача ОСОБА_3, зазначеного в п.8.2 договору про надання споживчого кредиту № 0 від 3 липня 2008 року, є м.Славутич, Бакинський квартал, буд. 20/2.

Місцем проживання ОСОБА_6, зазначеним в п.6 договору поруки № 30908Р95 від 3 липня 2008 року, є м.Славутич, Бакинський квартал, буд. 20/2.

Згідно п.7.7 договору про надання споживчого кредиту № 0 від 3 липня 2008 року листування між сторонами за цим договором здійснюється шляхом направлення або надання однією стороною відповідних повідомлень (рекомендованих листів) іншій стороні на її адресу, що визначена як адреса для листування у розділі «Адреси, банківські реквізити та підписи Сторін» цього договору або за іншою адресою, про яку сторона письмово повідомила іншій стороні при зміні адреси.

Відповідно до п.5.7 договору поруки № 30908Р95 від 3 липня 2008 року, укладеного між позивачем та ОСОБА_6, листування між сторонами за цим договором здійснюється шляхом направлення або надання однією стороною відповідних повідомлень (рекомендованих листів) іншій стороні на її адресу, що визначена як адреса для листування у розділі 6 цього договору.

Про зміну місця проживання (реєстрації) в березні 2014 року в порушення п. 3.4.2 договору про надання споживчого кредиту № 0 від 3 липня 2008 року відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_6 позивача не повідомили, тому позивачем були відправлені вимоги відповідачам за тією адресою, яка була вказана у зазначених договорах.

Згідно з довідкою-розрахунком заборгованості за кредитом ОСОБА_3 станом на 29.04.2015 р. за кредитним договором №0 від 03.07.2008 року має заборгованість за кредитом -123069 дол. США 65 центів ( т.2 а.с. 134-135).

Згідно з довідкою-розрахунком заборгованості по процентам за користування кредитом ОСОБА_3 станом на 29.04.2015 р. за кредитним договором №0 від 03.07.2008 року має заборгованість по процентам за користування кредитом - 19580 дол. США 70 центи ( т.2 а.с. 135-140).

Згідно з довідкою-розрахунком пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитним договором № 0 від 03.07.2008 року станом на 29.04.2015 року пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитним договором становить 45843 гривні 42 копійки (т.2 а.с. 140).

Згідно з довідкою-розрахунком пені за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами за користування кредитом пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами за користування кредитом згідно кредитного договору № 0 від 03.07.2008 року станом на 29.04.2015 року становить 76496 гривень 30 копійок ( т.2 а.с. 140-141).

За довідкою-розрахунком заборгованості за кредитом станом на 29.04.2015 року: заборгованість за кредитом становить 123069 дол. США 65 центів що за курсом НБУ станом на 29.04.2015 року становить 2739826,51 гривень, заборгованість по відсоткам - 19580 доларів США 70 центів, що за курсом НБУ станом на 29.04.2015 року становить 435913,49 гривень, пеня за прострочення сплати кредиту - 45843,42 гривень; пеня за прострочення сплати процентів - 76496,30 гривень( т.2 а.с. 141).

Відповідно до правила ч. 1 ст. 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях.

Згідно ч. 2 цієї статті якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Враховуючи, що в заяві про збільшення позовних вимог представник позивача просить стягнути заборгованість в гривнях, то станом на 29.04.2015 року така заборгованість становить 3298079 гривень 72 копійки, з яких: 2739826 гривень 51 копійка - заборгованість за кредитом; 435913 гривень 49 копійок - заборгованість за відсотками, 45843 гривні 42 копійки - пеня за прострочення сплати кредиту; 76496 гривень 30 копійок - пеня за прострочення сплати відсотків.

За правилом ч. 1 ст. 541 цього Кодексу солідарний обов'язок виникає у випадках, встановлених договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 553 цього Кодексу за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Згідно ч. 2 цієї статті порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 554 цього Кодексу у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

За правилом ч. 2 цієї статті поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Задовольняючи позов частково та стягуючи з позичальника солідарно з кожним із поручителів окремо суми заборгованості за кредитним договором, суд виходить з того, що солідарного обов'язку поручителів перед кредитором, передбаченого ч.3 ст.554 ЦК України не виникає, оскільки з кожним з них кредитором були укладені окремі договори поруки, тобто спільної поруки перед кредитором за виконання зобов'язань позичальника вони не надавали.

Враховуючи встановлені судом обставини справи та відповідні їм правовідносини, суд вважає, що позовні вимоги первісного позову ґрунтуються на зазначених положеннях кредитного договору, договорах поруки та закону, тому відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_6, а також ОСОБА_3 та ОСОБА_5 зобов`язані солідарно відшкодувати позивачу заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 03 липня 2008 року, яка станом на 29.04.2015 року становить в розмірі 3298079 гривень 72 копійки(2739826 гривень 51 копійка - заборгованість за кредитом + 435913 гривень 49 копійок - заборгованість за відсотками + 45843 гривні 42 копійки - пеня за прострочення сплати кредиту + 76496 гривень 30 копійок - пеня за прострочення сплати відсотків).

Доводи відповідача ОСОБА_3 та його представника про те, що відповідач ОСОБА_3 підлягає звільненню від обов'язку погашення основної суми іпотечного кредиту та нарахованих відсотків за ним відповідно до п.14.2 ст. 14 Закону України «Про створення вільної економічної зони «Крим» та про особливості здійснення економічної діяльності на тимчасово окупованій території України», оскільки об'єктом іпотеки є будинок, який розташований в АР Крим, а ОСОБА_3 є внутрішньо переміщеною особою, суд до уваги не приймає, виходячи з наступного.

Згідно п.14.2 ст.14 Закону України «Про створення вільної економічної зони «Крим» та про особливості здійснення економічної діяльності на тимчасово окупованій території України» упродовж строку тимчасової окупації внутрішньо переміщена особа з тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим звільняється від обов'язку погашення основної суми іпотечного кредиту та нарахованих відсотків за ним, якщо об'єктом іпотеки є майно, розташоване (зареєстроване) на території, що після укладення такого іпотечного договору була тимчасово окупована. Національний банк України приймає рішення про зміну класифікації таких іпотечних кредитів або інші рішення з метою недопущення погіршення ліквідності (фінансового стану) кредитора.

Норми цього пункту не поширюються на нерухоме житлове майно, загальна площа якого перевищує показники, встановлені статтею 265 Податкового кодексу України.

На час прийняття Закону України «Про створення вільної економічної зони «Крим» та про особливості здійснення економічної діяльності на тимчасово окупованій території України» статтею 256 Податкового кодексу України було врегульовано податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Відповідно до п.б ст. 265.4.1 Податкового кодексу України, в редакції станом на 31.12.2014 року, база оподаткування об'єкта/ об'єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності фізичної особи - платника податку зменшується для житлового будинку незалежно від їх кількості на 250 кв. метрів.

Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» № 71-VIII від 28.12.2014 року, який набрав чинності 01.01.2015 року, стаття 265 Податкового кодексу була викладена в новій редакції і передбачає склад податку на майно, а питання врегулювання податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, передбачено ст. 266 Податкового кодексу.

У відповідності до п.б ст. 266.4.1 Податкового кодексу України база оподаткування об'єкта/об'єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності фізичної особи - платника податку, зменшується для житлового будинку/будинків незалежно від їх кількості на 120 кв.метрів.

Неузгодженість нумерації ст. 265 та ст. 266 Податкового кодексу України після внесених до них змін Законом України від 28.12. 2014 року № 71-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» не може бути підставою для того, щоб не застосовувати положення абз.2 п.14.2 ст.14 Закону України «Про створення вільної економічної зони «Крим» та про особливості здійснення економічної діяльності на тимчасово окупованій території України» в частині визначення показників загальної площі нерухомого житлового майна, при перевищенні яких, внутрішньо переміщена особа з тимчасово окупованої території АРК не звільняється від обов'язку погашення основної суми іпотечного кредиту та нарахованих відсотків за ним, якщо об'єктом іпотеки є майно, розташоване на території, що після укладення такого іпотечного договору була тимчасово окупована.

В судовому засіданні встановлено, що предметом іпотечного кредиту є житловий будинок, що знаходиться за адресою: АРК, м. Євпаторія, селище міського типу АДРЕСА_3, загальною площею 373,3 кв.м, та належить ОСОБА_3 на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 3 липня 2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Євпаторійського міського нотаріального округу Соколовою Л.Н. за реєстровим № 3845.

Договір про надання споживчого кредиту № 0 між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», який змінив своє найменування на публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» і відповідачем ОСОБА_3 для придбання вищевказаного житлового будинку та договір іпотеки між тими ж сторонами були укладені 3 липня 2008 року.

Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 року Автономна Республіка Крим визнана тимчасово окупованою територією України.

Відповідач ОСОБА_3 на час укладення вищезазначених договорів був зареєстрований в м.Славутичі за адресою: АДРЕСА_2, 12 березня 2014 року знявся з реєстрації за вказаною адресою та 20 березня 2014 року зареєструвався за адресою: АДРЕСА_3, що підтверджено довідкою адресно-довідкового підрозділу територіального органу ДМС України ДМС України в Київській області, копією паспорта, довідкою форми 3 з КП «ЖКЦ» від 28.04.2015 року (т.1 а.с.76, 119-120, т.2 а.с. 69).

Згідно довідки від 09.04.2015 року № НОМЕР_4 про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, ОСОБА_3 12 грудня 2014 року перемістився з тимчасово окупованої території і згідно Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» набув статусу внутрішньо переміщеної особи з тимчасово окупованої території АРК( т.2 а.с. 12).

Не дивлячись на те, що відповідач ОСОБА_3 є внутрішньо переміщеною особою з тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим, але згідно абз.2 п.14.2 ст. 14 «Про створення вільної економічної зони «Крим» та про особливості здійснення економічної діяльності на тимчасово окупованій території України» він не може бути звільнений від обов'язку погашення основної суми іпотечного договору та нарахованих відсотків за ним, оскільки загальна площа нерухомого житлового майна - будинку за адресою: АРК, м. Євпаторія, селище міського типу Заозерне, вулиця АДРЕСА_3, який є предметом іпотеки, складає 373,3 кв.м, що перевищує показники, встановлені як ст. 265 Податкового кодексу України, в редакції, чинній на час прийняття вищезазначеного Закону, так і встановлені ст. 266 Податкового кодексу України, чинної на час розгляду справи після внесення змін у зазначені статті Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» № 71-VIII від 28.12.2014 року.

Доводи представника відповідача ОСОБА_3 про те, що будинок за адресою: АРК, м. Євпаторія, селище міського типу Заозерне, вулиця АДРЕСА_3, який є предметом іпотеки, належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_3 та його дружині ОСОБА_6, а тому при визначенні чи перевищує він показники, передбачені ст. 256 Податкового кодексу України, необхідно враховувати лише 1/2 частину вищевказаного житлового будинку, яка належить ОСОБА_3, не ґрунтуються на положеннях вищезазначених нормативних актів.

Так, зі змісту абз.2 п.14.2 ст. 14 Закону України «Про створення вільної економічної зони «Крим» та про особливості здійснення економічної діяльності на тимчасово окупованій території України» вбачаться, що норми п.14.2 вказаної статті не поширюються на нерухоме житлове майно, загальна площа, яка перевищує показники, встановлені ст. 265 Податкового кодексу України, тобто для застосування даного пункту ст. 14 цього Закону враховується лише загальна площа нерухомого майна незалежно від того, скільки є співвласників даного нерухомого майна.

Посилання відповідача ОСОБА_3 та його представника на відсутність можливості виконувати зобов'язання за даним кредитним договором, оскільки відповідно до постанови НБУ на території АРК була припинена діяльність банків України, в тому числі відділень ПАТ «УкрСиббанку», до уваги судом не приймаються, виходячи з наступного.

Згідно п.9.1 ст. 9 Закону України «Про створення вільної економічної зони «Крим» та про особливості здійснення економічної діяльності на тимчасово окупованій території України» на території ВЕЗ «Крим» може застосовуватися мультивалютний режим, за яким в оплату вартості товарів (робіт, послуг), що продаються (надаються) у межах ВЕЗ «Крим», приймається як гривня, так і валюти іноземних країн, включені Національним банком України до 1-2 груп Класифікатора іноземних валют та банківських металів.

Будь-які безготівкові платежі (перекази) з території ВЕЗ «Крим» на іншу територію України чи з іншої території України на територію ВЕЗ «Крим» здійснюються виключно у гривні або у вільно конвертованій валюті. Особливості режиму таких платежів (переказів) встановлюються Національним банком України.

Відповідно до п.3 постанови НБУ від 03.11.2014 року № 699 «Про застосування окремих норм валютного законодавства під час режиму тимчасової окупації на території вільної економічної зони «Крим» виконання в гривнях зобов'язань суб'єктами Криму за укладеними до набрання чинності Законом кредитними договорами перед уповноваженими банками здійснюється через кореспондентські рахунки банків-нерезидентів у гривнях, що відкриті в уповноважених банках, або з поточних рахунків суб'єктів Криму в уповноважених банках.

Крім того, в судовому засіданні не встановлено обставин, які б перешкоджали відповідачу ОСОБА_3 сплачувати заборгованість за кредитним договором на контрольованій українською владою території.

Повернувшись в листопаді 2014 року в м.Славутич, оскільки в цьому місті він займається підприємницькою діяльності, відповідач ОСОБА_3 лише в листопаді 2014 року та січні 2015 року заплатив для погашення заборгованості за вказаним кредитним договором по 100 доларів США, які враховані при здійсненні розрахунку заборгованості Банком. Крім того, з пояснень відповідача ОСОБА_3 та досліджених доказів вбачається, що його дружина ОСОБА_6, не дивлячись на те, що тимчасово зареєстрована з 27.02.2015 року в м.Славутичі, на час розгляду справи в суді, продовжує проживати у будинку, який є предметом іпотеки, в АРК, відповідач ОСОБА_3 теж періодично до неї приїжджає, тобто відповідачі продовжують користуватися будинком, тому відмова повертати заборгованість за кредитом свідчить про ухилення від виконання відповідачем зобов'язань, передбачених кредитним договором.

Посилання ОСОБА_3 на невиконання банком своїх зобов'язань, передбачених п.6 додаткових умов до протоколу засідання Кредитного комітету Чернігівського управління КРД АКІБ «УкрСиббанк» від 1 липня 2008 року, щодо виведення із застави житлової квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 належну ОСОБА_9 на праві власності, після оформлення ним як позичальником у власність землі під житловим будинком, належним йому на праві приватної власності, який був другим предметом іпотеки за договором про надання споживчого кредиту, що є причиною невиконання ним умов кредитного договору, суд до уваги не приймає, оскільки договором про надання споживчого кредиту не передбачено обов'язок банку вивести із застави житлову квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 належну ОСОБА_9, та переоформити у заставу земельну ділянку під житловим будинком, що знаходиться за адресою : АДРЕСА_3.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про зобов'язання виконання умов договору про надання споживчого кредиту необхідно відмовити з наступних підстав.

Відповідно до п.3.2 договору про надання споживчого кредиту № 0 від 03 липня 2008 року, позичальник має право ставити перед Банком питання щодо перенесення термінів погашення заборгованості за цим договором у випадку виникнення тимчасових фінансових або інших ускладнень з незалежних від позичальника обставин.

Скориставшись цим правом ОСОБА_3 двічі в письмовій формі звернувся до банку з питанням перенесення (реструктуризації) заборгованості (т.1 а.с. 107-112).

У відповідності до ч.12 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» кредитодавець має право проводити за погодженням із споживачем реструктуризацію заборгованості за договором про надання споживчого кредиту, шляхи якої визначені у цій статті.

З аналізу даної статті Закону України «Про захист прав споживачів» вбачається, що у кредитодавця є право, але немає обов'язку укладати із споживачем договір реструктуризації заборгованості за договором про надання споживчого кредиту.

З матеріалів справи вбачається, що ПАТ «УкрСиббанк» листом від 05.02.2015 року на звернення ОСОБА_3 повідомив, що договірні умови залишаються незмінними та обов'язковими до виконання (т.2 а.с. 17, 70).

Як пояснив представник позивача за первісним позовом в судовому засіданні, звернення ОСОБА_3 було розглянуто банком, але банк відмовив йому в укладенні договору про реструктуризації заборгованості за договором про надання споживчого кредиту, оскільки ним не була сплачена поточна заборгованість за кредитним договором.

Таким чином, суд приходить до висновку, що публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» розглянуло питання щодо перенесення (реструктуризації) термінів погашення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 3 липня 2008 року, укладеним між ОСОБА_3 і банком, та звільнення його від сплати будь-яких штрафних санкцій за несвоєчасне виконання умов кредитного договору, що виникли до дати такої реструктуризації у зв'язку з виникненням тимчасових фінансових та інших ускладнень з незалежних від позичальника обставин, та відмовило у його задоволенні, тому підстав для задоволення зустрічного позову ОСОБА_3 немає.

У задоволенні зустрічних позовів ОСОБА_6 та ОСОБА_5 до публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про визнання договорів поруки припиненими необхідно відмовити, виходячи з наступного.

В зустрічних позовах ОСОБА_6 та ОСОБА_5 просять визнати договори поруки припиненими з тих підстав, що Банк збільшив процентну ставку за кредитним договором без їх згоди та таким чином збільшив їх обсяг відповідальності, а також з підстав пропущення Банком шестимісячного строку пред'явлення вимоги до них, як до поручителів.

Відповідно до п.1.1. договору поруки № 30908Р95 від 03.07.2008 поручитель ОСОБА_6 взяла на себе обов'язок солідарно відповідати перед банком за виконання ОСОБА_3 усіх його зобов'язань, що виникли з кредитного договору № 0 від 03.07.2008, укладеного між кредитором та боржником, в повному обсязі як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому.

Відповідно до п.1.1. договору поруки № 30908Р96 від 03.07.2008 поручитель ОСОБА_5 взяв на себе обов'язок солідарно відповідати перед банком за виконання ОСОБА_3 усіх його зобов'язань, що виникли з кредитного договору № 0 від 03.07.2008, укладеного між кредитором та боржником, в повному обсязі як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому.

Зміст договору як угоди (правочину) складає сукупність визначених на розсуд сторін та погоджених ними умов, в яких закріплюються їх права і обов'язки, що складають зміст договірного зобов'язання (ч. 1 ст. 628 ЦК України).

Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості (ч. 3 ст. 509 ЦК України, п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України).

Статтею 553 ЦК України встановлено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку.

У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя (ч.1 ст. 554 ЦК України).

Отже, порука є спеціальним додатковим заходом майнового характеру, спрямованим на забезпечення виконання основного зобов'язання.

Підставою для поруки є договір, що встановлює зобов'язальні правовідносини між особою, яка забезпечує виконання зобов'язання боржника та кредитором боржника.

Обсяг зобов'язань поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов'язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель (чч. 1, 2 ст. 553 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 559 України порука припиняється, зокрема, у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Тобто закон пов'язує припинення договору поруки зі зміною основного зобов'язання за відсутності згоди поручителя на таку зміну та за умови, що така зміна призведе до збільшення обсягу відповідальності поручителя, а не із зміною будь-яких умов основного договору.

Зміна договору - це трансформація будь-якої або декількох умов, які складають зміст договору.

Умови збільшення обсягу відповідальності поручителя визначаються як за умовами договорів поруки, так і за умовами кредитного договору.

Так, умовами п.5.2. кредитного договору сторони погодили можливість збільшення розміру процентної ставки в сторону збільшення у разі: порушення позичальником кредитної дисципліни (п.«а»), погіршення фінансового стану позичальника (п.«б»), здійснення поточних коливань процентних ставок (п.«в»).

Умовами п.5.3 кредитного договору сторони погодили автоматичне нарахування процентів в розмірі подвійної процентної ставки, що діє відповідно до п.1.3.1 договору в разі настання обставин, зазначених в цьому пункті кредитного договору. Додатковою угодою, укладеною між Банком і позичальником, було уточнено обставини, при настанні яких процентна ставка за користування кредитними коштами встановлюється в розмірі подвійної процентної ставки, що діє відповідно до п.1.3.1 договору (т.2 а.с.91).

Таким чином, нарахування процентної ставки в розмірі подвійної процентної ставки, що діє відповідно до п.1.3.1 договору, тобто в розмірі 28 % у разі порушення позичальником кредитної дисципліни, тобто неналежного виконання умов кредитного договору, було передбачено як договором про надання споживчого кредиту № 0 від 03.07.2008 року так і додатковою угодою до нього, укладеною між Банком та позичальником, 3 липня 2008 року.

Необхідно також звернути увагу, що додаткова угода до кредитного договору була укладена одночасно з укладенням основного договору та договору поруки і виходячи з того, що додаткова угода є невід'ємною частиною основного договору її умови були відомі поручителям і уклавши договори поруки вони надали згоду в тому числі і на ці умови.

Аналогічна позиція зазначена в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справах від 25.12.2014 року ( т.2 а.с. 123-125).

Відповідно до вимог частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 ЦК України у разі, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Згідно з положеннями частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

В судовому засіданні встановлено, що п.3.1 договору поруки № 30908Р95 від 03.07.2008 року, укладеного між позивачем і ОСОБА_6, та договору поруки № 30908Р96 від 03.07.2008 року, укладеного між позивачем і ОСОБА_5, не встановлено строк закінчення договору поруки, оскільки даним пунктом передбачено, що договір набуває чинності з моменту його підписання обома сторонами та діє до повного припинення всіх зобов'язань боржника за основним договором.

В зв'язку з порушенням позичальником умов кредитного договору банк направив позичальнику вимогу про дострокове повернення кредиту від 29.10.2014 року, якою змінив строк виконання основного зобов'язання, передбачений п.1.2.2. кредитного договору(т.1 а.с. 49-50).

Аналогічні вимоги від 29.10.2014 року були відправлені і поручителям: ОСОБА_6 та ОСОБА_5 (т.1 а.с. 51-54).

Позовна заява публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про стягнення із відповідачів заборгованості в солідарному порядку була відправлена до суду поштою 24 грудня 2014 року(т.1 а.с. 69), тобто кредитором були пред'явлені до поручителів вимоги про виконання зобов'язання протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання, який був змінений ним відповідно до пунктів 6.1.2, 6.2 кредитного договору, тобто зобов'язання за договором поруки не припинилися.

Саме така позиція підтверджена Верховним Судом України у справі № 6-155цс13 від 29.01.2014 року.

Доводи ОСОБА_6 та ОСОБА_5 не ґрунтуються на положеннях закону та умовах досліджених в судовому договору про надання споживчого кредиту та договорів поруки.

За таких обставин суд дійшов до висновку, що підстави для задоволення зустрічних позовних вимог відсутні.

Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідачів у рівних частках на користь позивача підлягають понесені ним документально підтверджені судові витрати по оплаті судового збору на суму 3654 гривні, оскільки часткове задоволення позову не впливає фактично на зміну ціни позову.

Крім того, стягненню з відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_6 в рівних частках на користь позивача відповідно до ст.88 ЦПК України підлягають судові витрати пов'язані з публікацією в пресі оголошення про їх виклик в судове засідання, оскільки згідно довідок адресно-довідкового підрозділу територіального органу ДМС України УДМС України в Київській області відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_6 зняті з реєстрації в м. Славутичі в місто Євпаторію смт Заозерне, в зв'язку з чим їх виклик в судове засідання на 18.02.2015 року, а відповідачки ОСОБА_6 і на 04.03.2015 року було здійснено через оголошення в газеті «Урядовий кур'єр», вартість якого становить 420 гривень( т.1 а.с.75-76, 128, 144-145, 153-154, т.2 а.с. 109,110) .

Таким чином, стягненню з ОСОБА_3 на користь публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» підлягають судові витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик його в одне судове засідання, в сумі 210 гривень( 420/2), а з ОСОБА_6 на користь публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» підлягають стягненню судові витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик її в два судові засідання, в сумі 630 гривень( 420 + 420/2).

На підставі викладеного, керуючись ст. 3, 15, 109, 209, 212-215 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_6 на користь публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 03 липня 2008 року в розмірі 3298079 гривень 72 копійки, з яких: 2739826 гривень 51 копійка - заборгованість за кредитом; 435913 гривень 49 копійок - заборгованість за відсотками, 45843 гривні 42 копійки - пеня за прострочення сплати кредиту; 76496 гривень 30 копійок - пеня за прострочення сплати відсотків.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_5 на користь публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 03 липня 2008 року в розмірі 3298079 гривень 72 копійки, з яких: 2739826 гривень 51 копійка - заборгованість за кредитом; 435913 гривень 49 копійок - заборгованість за відсотками, 45843 гривні 42 копійки - пеня за прострочення сплати кредиту; 76496 гривень 30 копійок - пеня за прострочення сплати відсотків.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути у рівних частках з ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_5 на користь публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» судові витрати по оплаті судового збору на суму 3654 гривні.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» судові витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик його в судове засідання, в сумі 210 гривень.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» судові витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик її в судове засідання, в сумі 630 гривень.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про зобов'язання виконання умов договору про надання споживчого кредиту відмовити.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_6 до публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про визнання договору поруки припиненим відмовити

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_5 до публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про визнання договору поруки припиненим відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Київської області через Славутицький міський суд. Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повне рішення виготовлено 19 травня 2015 року.

Суддя Н. Ф. Теремецька