Провадження № 6/522/755/15
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2015 року Приморський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого - судді Чернявської Л.М.,

при секретарі Прусс О.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду в м. Одесі подання Першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України,

В С Т А Н О В И В:

25 вересня 2015 року Перший Приморський відділ державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника ФОП ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України.

Заявник мотивує вимоги тим, що у відділі на виконанні знаходиться наказ № 8/17 -4366/2011 від 11.01.2012 року, виданий Господарським судом Одеської області про стягнення з ФОП ОСОБА_1 на користь ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» грошової суму у розмірі 7478,96 гривень. Боржник не здійснює дій щодо погашення заборгованості.

Дослідивши матеріали подання, перевіривши їх доказами, суд вважає, що подання підлягає задоволенню, виходячи з наступних обставин.

Наказом Господарського суду Одеської області про примусове виконання рішення від 11 січня 2012 року стягнуто з ФОП ОСОБА_1 на користь ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» грошову суму заборгованості у розмірі 7140,96 гривень, витрати по сплаті судового збору у сумі 102 гривень та витрати по сплаті на інформаційно технічне забезпечення у розмірі 236 гривень. Рішення набрало законної сили 11.01.2012 року.

Виконавчий документ був звернений до примусового виконання.

Як вбачається із матеріалів справи, постановою Першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції від 18 березня 2015 року відкрито виконавче провадження за зазначеним судовим документом.

Як вбачається із наданих суду матеріалів, боржник ухиляється від виконання виконавчого документу про стягнення коштів.

Згідно відповіді з відділу адресно довідкової роботи Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області ОСОБА_1 був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 та знятий з обліку 27.12.2013 року за рішенням суду.

Окрім цього, матеріалами справи встановлено, що інформація про відкриті рахунки у банках та інших фінансових установах боржника відсутня.

Згідно відповіді з Пенсійного фонду України про осіб боржників, які працюють за трудовими та цивільно правовими договорами, про останнє місце роботи та які отримують пенсію інформація відсутня.

Також встановлено, що за ОСОБА_1 рухоме майно на праві власності не зареєстроване.

Відповідно до статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами України і є обовязковими до виконання на всій території України.

Однією з основних засад судочинства є обовязковість рішення суду (ст. 129 КУ)

Згідно ст. 11 Закону України «Про судоустрій», судове рішення, яким закінчується розгляд справи у суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обовязковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими особами, обєднаннями громадян та іншими організаціями, громадянами та юридичними особами на всій території України. Невиконання судових рішень тягне передбачену законом відповідальність.

Примусове виконання судових рішень в Україні покладається на Державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Умови та порядок виконання рішень суддів, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначає Закон України «Про виконавче провадження». Зокрема, державний виконавець зобовязаний вжити заходи щодо примусового виконання рішень, установлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії (ст. 5 Закону України)

Порядок здійснення права громадян України на виїзд в Україну, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України регулює Закон України «Про порядок виїзду з України і вїзд в Україну громадян України».

Положеннями ст. 6 цього Закону встановлено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта або громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у випадках, якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконанні зобовязання до виконання зобовязань або розвязання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або заперечення зобовязань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, або він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобовязань.

Стаття 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка у відповідності до ст.9 Конституції України, Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод громадян», Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» є частиною національного законодавства, передбачає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи за невиконання законного припису суду або для забезпечення виконання будь-якого обовязку, встановленого законом.

При цьому, виконання будь якого рішення є невідємною стадією процесу правосуддя, а тому має відповідати вимогам ст. 6 Конституції про захист прав людини та основних свобод.

п. 34 рішення Європейського суду з прав людини, ухваленому 07 травня 2002 року у справі «Бурдов проти Росії» рішення якого відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини, може застосовуватись судами як джерело права: «суд знову наголошує «право на суд», одним з аспектів якого є право доступу до суду, тобто право порушувати в судах позов для вирішення цивільного спору. Однак це право було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обовязкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним, на шкоду будь якій стороні. Важко уявити собі ситуацію, якби пункт 1 статті 6 докладно описував процедурні гарантії, які надано сторонам у спорі, - справедливість, відкритість і оперативність проваджень, - і не передбачав би гарантій виконання судових рішень».

Статтею 217 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочку або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Отже, наявність в особи невиконаних зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, є підставою для обмеження боржника у праві виїзду за межі України, що є одним із заходів забезпечення виконання рішення суду.

Керуючись ст.ст. 15, 208-210, 377-1 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Подання Першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України задовольнити.

Тимчасово обмежити ФОП ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, що був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 у праві виїзду за межі України до виконання зобовязань за судовим наказом № 8/17 -4366/2011 від 11.01.2012 року, виданим Господарським судом Одеської області.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області, через Приморський районний суд міста Одеси, шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня отримання копії цього рішення сторонами у справі.

Суддя

Приморського районного

суду міста Одеси ОСОБА_2

29.09.2015