У Х В А Л А

ПРО ЗАЛИШЕННЯ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ (ЗАЯВИ) БЕЗ РУХУ

18.05.2015 місто Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Стефанишин М.М. розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1, до ОСОБА_2, Приватного нотаріуса УМНО - ОСОБА_3 про визнання правочину недійсним,-

ВСТАНОВИВ:

Зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху оскільки подана з порушенням вимог ст. 119 ЦПК України, а саме: заява повинна містити найменування суду, до якого подається заява; ім'я (найменування) позивача і відповідача, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку, якщо такі відомі; зміст позовних вимог; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування; перелік документів, що додаються до заяви.

Позивачем у позовній заяві не вказано ціну позову, оскільки вимога про визнання договору недійсним залежить від вартості майна, обумовленого правочином, та відноситься до вимог майнового характеру. Таким чином ціну позову, щодо вимог майнового характеру, слід вказати саме згідно дійсної вартості спірного житлового будинку, та з урахуванням чого слід сплатити судовий збір відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до п.26 Постанови Пленуму ВСУ від 06.11.2009 року №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» Особами, які беруть участь у справі про визнання правочину недійсним, є насамперед сторони правочину.

Нотаріуси, що посвідчували правочини, залучаються до участі у справі як треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, якщо позивач обґрунтовує недійсність правочину посиланням на неправомірні дії нотаріуса.

Виходячи із змісту позовної заяви, позивач зазначив приватного нотаріуса у якості відповідача, що суперечить вищевказаним нормам.

Відповідно до ч.4 ст.119 ЦПК України заява повинна відповідати іншим вимогам, встановлених законом.

Разом з тим позивач в позовній заяві посилається на ст. 216 ЦК України, однак відповідно до Постанови Пленуму ВСУ від 06.11.2009 року №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» реституція як спосіб захисту цивільного права (частина перша статті 216 ЦК) застосовується лише в разі наявності між сторонами укладеного договору, який є нікчемним чи який визнано недійсним. У зв'язку з цим вимога про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, за правилами реституції може бути пред'явлена тільки стороні недійсного правочину. Норма частини першої статті 216 ЦК не може застосовуватись як підстава позову про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, яке було відчужене третій особі.

Зважаючи на викладене, приходжу до висновку, що дану позовну заяву слід залишити без руху, а позивачу надати строк, протягом якого він повинен усунути вказані недоліки.

Суд, керуючись ст. 121 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1, до ОСОБА_2, Приватного нотаріуса УМНО - ОСОБА_3 про визнання правочину недійсним - залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність виправити зазначені недоліки заяви до 29 травня 2015 року, але не більше пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Розяснити, що інакше позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_4