30.10.2015 Справа № 363/3886/15-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

30 жовтня 2015 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді Скарлат О.І.,

при секретарі Хом»як А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та знятті з реєстрації за місцем проживання,

ВСТАНОВИВ:

Позивач в серпні 2015 року звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що він являється власником ? частини житлового будинку АДРЕСА_1 згідно договору дарування. Разом з ним в даному будинку зареєстрований відповідач. Однак, відповідач на даний час у вищевказаному будинку з дня реєстрації та по даний час не проживає. У зв'язку з тим, що відповідач зареєстрований в даному будинку, позивач сплачує за комунальні послуги із розрахунку всіх зареєстрованих осіб в даному будинку.

На підставі викладеного, позивач просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням - будинком АДРЕСА_1.

В судовому засіданні позивач підтримав позов та просить його задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, а саме оголошенням в газеті «Час Київщини» № 40 (183) від 23 жовтня 2015 року, причини неявки суду не відомі.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що позивач являється власником ? частини житлового будинку АДРЕСА_1 згідно договору дарування від 25 грудня 2007 року.

Відповідно до будинкової книги, виданої 30 липня 2008 року Новопетрівською сільською радою Вишгородського району Київської області, відповідач ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 з 28 березня 2012 року.

Як встановлено в судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 з дня реєстрації за вищевказаною адресою та по даний час у будинку не проживає, але залишається зареєстрованим на даній житловій площі.

Місцезнаходження ОСОБА_2 позивачу не відоме.

Відповідно до ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.

За змістом ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

В судовому засіданні не встановлено будь-яких переконливих доказів, які вказували б на поважність причин відсутності відповідача за місцем проживання, а також не встановлено, що відповідачу чинилися перешкоди у користуванні квартирою.

Таким чином, оцінюючи у сукупності добуті в судовому засіданні докази, суд знаходить достовірно встановленим, що відповідач ОСОБА_2 більш як 6 місяців без поважних на то причин в спірному жилому приміщенні не проживає, а тому втратив право користування ним.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 71, 72 ЖК України, на підставі, ст.ст. 60, 212-215 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування жилим приміщенням - житловим будинком АДРЕСА_1.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення

Суддя О.І.Скарлат