МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Пр. № 2/521/7431/14
06 січня 2015 року м. Одеса
Малиновський районний суд міста Одеси в складі:
головуючого - судді Сегеди О.М.,
при секретарі - Бондаренко О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання договору купівлі-продажу дійсним,
В листопаді 2014р. ОСОБА_2 звернувся до суду із зазначеним позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_5, посилаючись на те, що 01.11.1997р. на Одеській універсальній біржі «Вітязь» між ним та ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_3, який діяв в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, було укладено договір купівлі-продажу №97-180М від 01.11.1997р. квартири АДРЕСА_1. Всі істотні умови договору були дотримані, відповідачі отримали грошові кошти, однак він не може розпорядитися належним йому майном, оскільки вказаний договір не був нотаріально посвідчений. Посилаючись на порушення своїх прав, позивач просив суд визнати договір купівлі-продажу №97-180М від 01.11.1997р. квартири АДРЕСА_1 дійсним.
За заявою позивача ухвалою суду від 06.01.2015р. з числа відповідачів було виключено ОСОБА_6, у зв'язку з відмовою позивача від позовних вимог до ОСОБА_6 (а.с.36,38).
Позивач та його представник, діюча за довіреністю від 16.10.2014р. в судове засідання не з'явилися, надали заяву якою підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити та розглянути справу за їхвідсутністю (а.с.32).
Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час, місце і дату судового засідання були повідомлені відповідно до вимог ст. 74 ЦПК України.
У зв'язку з неявкою відповідачів та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 169 ЦПК України, зі згоди позивача суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідачів та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Згідно зі ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності вважає, що позовні вимоги про визнання договору купівлі-продажу дійсним, підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом.
Відповідно до п.4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України в редакції 2003р. до правовідносин, які виникли до 01.01.2004р. застосовуються норми ЦК УРСР, який діяв на час виникнення спірних правовідносин.
Купівля-продаж житла є договірним зобов'язанням і регулюється правилами цивільного законодавства.
Згідно ст.224 ЦК УРСР за договором купівлі-продажу продавець зобов'язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Судом встановлено, що 01.11.1997р. на Одеській універсальній біржі «Вітязь» між позивачем та ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_3, який діяв в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, було укладено договір купівлі-продажу №97-180М від 01.11.1997р. квартири АДРЕСА_1.
Договір був оформлений на Одеській універсальній біржі «Вітязь», без наступного нотаріального посвідчення та зареєстрований в журналі реєстрації біржових правочинів із нерухомістю, під реєстраційним №97-180М від 01.11.1997р. (а.с.4-6).
Істотною умовою договору купівлі - продажу житла є умова про ціну, яка в договорі встановлюється за домовленістю сторін.
Зазначений договір фактично є підтвердженням наміру сторін, досягнення між ними домовленості щодо всіх істотних умов даного договору, а також змісту умов домовленості про передачу права власності на квартиру.
Згідно ст.153 ЦК УРСР договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах.
Відповідно до ст.128 ЦК УРСР 1963р. право власності /право оперативного управління/ у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором.
Передачею визнається вручення речей набувачеві, а так само здача транспортній організації для відправки набувачеві і здача на пошту для пересилки набувачеві речей, відчужених без зобов'язання доставки.
До передачі речей прирівнюється передача коносаменту або іншого розпорядчого документа на речі.
Судом встановлено, що після укладення зазначеного договору і його реєстрації в КП «ОМБТІ та РОН», позивач вселив в квартиру свою доньку та онуку, які зареєстровані та проживають у ній по теперішній час, сплачують комунальні послуги, несуть затрати по її утриманню, тобто фактично володіють та користується вказаною квартирою.
Підтвердженням факту виникнення у позивача права власності на квартиру АДРЕСА_1, є реєстрація 25.11.1997р. його права власності на вищезазначену квартиру в КП «ОМБТІ та РОН» (а.с.6).
Відповідно до технічного паспорту від 30.11.2006р. квартира АДРЕСА_1 складається з трьох жилих кімнат площею 9,7 кв.м., 18,2 кв.м.,11,5 кв.м., кухні площею 7,0 кв.м., коридору площею 11,5 кв.м., ванної кімнати площею 2,4 кв.м., туалету площею 0,9 кв.м., балконів площею 0,8 кв.м., 0,8 кв.м. загальною площею 62,8 кв.м., в тому числі житловою 39,4 кв.м. (а.с.33-34).
Таким чином, суд прийшов до висновку, що сторони у справі вважали, що уклали між собою правомірну угоду, відповідно до вимог ст.15 Закону України «Про товарну біржу», яка згідно договору та закону, не підлягала подальшому нотаріальному посвідченню. Весь цей час сторони вважали і вважають цей договір дійсним.
Тому, суд вважає, що договір купівлі-продажу квартири за №1132/97 від 08.09.1997р., укладений на Одеській універсальній біржі «Вітязь», без наступного нотаріального посвідчення та зареєстрований в журналі реєстрації біржових правочинів із нерухомістю, під реєстраційним №1132/97 від 08.09.1997 р., необхідно визнати дійсним.
Згідно ч.2 ст. 47 ЦК УРСР якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.
Суд вважає, що сторони у справі повністю виконали всі умови договору купівлі-продажу квартири під АДРЕСА_1, і ці умови не є протизаконними.
Небажання відповідачів у теперішній час посвідчити зазначений договір в нотаріальній конторі розцінюється судом, як навмисне ухилення від нотаріального оформлення угоди, що порушує права та інтереси позивачки. Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відмова від права на звернення до суду за захистом є недійсною.
Згідно ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном.
Таким чином, суд вважає, що зібрані у справі докази, встановлені судом фактичні обставини справи та належна оцінка доказів вказують на наявність підстав для задоволення позову про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним.
Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.
Судовий збір по справі складає 243,60 грн., які повністю сплачено позивачем при зверненні до суду.
Керуючись ч.2 ст.47, 128, 153, 224, 225, 227 Цивільного кодексу УРСР, ст.15 Закону України «Про товарну біржу», ст.ст.10,11,60,88,130,209,212,214,215,224- 226 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання договору купівлі-продажу дійсним - задовольнити.
Визнати дійсним договір купівлі-продажу квартири за №1132/97 від 08.09.1997р., укладений на Одеській універсальній біржі «Вітязь», згідно якого ОСОБА_2 придбав у ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_3, який діяв в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_5 у власність квартиру під АДРЕСА_2, та складається з трьох жилих кімнат площею 9,7 кв.м., 18,2 кв.м., 11,5 кв.м., кухні площею 7,0 кв.м., коридору площею 11,5 кв.м., ванної кімнати площею 2,4 кв.м., туалету площею 0,9 кв.м., балконів площею 0,8 кв.м., 0,8 кв.м. загальною площею 62,8 кв.м., в тому числі житловою 39,4 кв.м.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Іншими особами, які брали участь у справі, заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя: О.М.Сегеда