Справа № 462/2532/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 серпня 2015 року Залізничний районний суд м.Львова у складі:

головуючого судді Колодяжного С.Ю.

при секретарі Обертас Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м.Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1, яка діє в своїх інтересах і в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_2, до Львівської міської ради та Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради, треті особи гаражний кооператив «Автолюбитель-6», ОСОБА_3, про визнання права власності на гаражний бокс в порядку спадкування,

встановив:

ОСОБА_1, в своїх інтнересах і в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_2, звернулися в суд із позовом до Львівської міської ради та Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради, в якому просить визнати за нею і сином ОСОБА_2 право власності на гаражний бокс № 284 в гаражному кооперативі «Автолюбитель-6» по вул.Кульпарківській, 224 у м.Львові, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 Свої позовні вимоги мотивує тим, що ОСОБА_4 належав вказаний гаражний бокс, що підтверджується свідоцтвом про право власності від 19.05.2004 року. 25.05.2014 року чоловік помер, після його смерті відкрилась спадщина, в тому числі на спірний гараж, проте свідоцтва про право нас спадщину, за видачею якого вона звернулася у визначений законом термін, їй в нотконторі не видали з посиланням на те, що право власності на гаражний бокс не було зареєстроване за померлим. Відсутність реєстрації права власності на гараж за ОСОБА_4 позбавляє її можливості оформити свої спадкові права шляхом оформлення спадщини в нотаріальному порядку.

Суд ухвалив справу розглядати без участі позивача, яка представила заяву, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить розглядати справу у її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує, що відповідає вимогам ст.158 ЦПК України.

ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, при цьому подав заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просить проводити розгляд справи за його відсутності (а.с.43).

Відповідачі у судове засідання не зявилися, заяви про розгляд справи за їхньої відсутності не подали, про причини неявки суд не повідомили, хоча належно були повідомлені про день, час та місце розгляду справи, наслідки неявки, що стверджується повідомленням про вручення поштових відправлень.

За таких обставин, відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень позивача проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Третя особа ОСОБА_3 будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, при цьому подав заяву, в якій просить розгляд справи проводити за його відсутності, зазначивши, що позов визнає і просить задовольнити такий.

Третя особа гаражний кооператив «Автолюбитель-6», будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, не забезпечив в судове засідання свого представника, заяви про розгляд справи за відсутності такого не подав, про причини його неявки не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а згідно ч.1 ст.16 ЦПК України, кожен має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Пунктом 1 ч.2 ст.16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 належав гаражний бокс №284 в гаражному кооперативі «Автолюбитель-6» по вул.Кульпарківській, 224 у м.Львові, що стверджується свідоцтвом про право власності серії САА №674124 на від 19.05.2004 (а.с.16) та технічним паспортом на гараж (а.с.12).

Як вбачається з довідки №175 від 14.05.2015 року, виданої гаражним кооперативом «Автолюбитель-6», ОСОБА_4 був членом гаражного кооперативу «Автолюбитель-6» та йому належить гаражний бокс №284, пайові внески за вказаний бокс сплачено повністю (а.с.37).

25.05.2014 року ОСОБА_4 помер, що стверджується свідоцтвом про смерть серії 1-СГ №357270 від 26.05.2014 року (а.с.6), відтак після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить і вказаний гаражний бокс.

Згідно ст.ст.1216, 1222, 1223 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Статтею 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно даних паспорта позивача ОСОБА_1 серії КА 273334 та свідоцтва про народження ОСОБА_2 серії І-СГ № 034457 від 21.08.1998 року (а.с.15), ОСОБА_1 і ОСОБА_2 є дружиною і сином померлого ОСОБА_4

Відповідно до п. п. 4.15, 4.18 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Однак, як вбачається із постанов про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 31.03.2015 року приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_5 відмовив ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на гаражний бокс №284 в гаражному кооперативі «Автолюбитель-6» по вул.Кульпарківській, 224 у м.Львові, оскільки право власності на гаражний бокс за спадкодавцем зареєстровано не було (а.с.13, 14).

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р. № 7 визначено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ч.1 ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Частиною 3 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до вимог чинного законодавства з заявою про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно або змін до записів про державну реєстрацію прав на нерухоме майно може звернутися лише заявник, який реєструє право власності на своє майно.

Статтею 1273 ЦПК України передбачено, що спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Зі статті 1274 ЦПК України вбачається, що спадкоємець за заповітом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця за заповітом. Спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Зі змісту ст. 1275 ЦПК України якщо від прийняття спадщини відмовився один із спадкоємців за заповітом, частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за заповітом і розподіляється між ними порівну. Якщо від прийняття спадщини відмовився один із спадкоємців за законом з тієї черги, яка має право на спадкування, частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за законом тієї ж черги і розподіляється між ними порівну.

Як встановлено судом, старший син спадкодавця ОСОБА_3 (а.с. 27), який також є спадкоємцем першої черги від прийняття спадщини відмовляється на користь матері ОСОБА_1 і брата ОСОБА_2

Зі змісту ст. 10 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Положеннями ч.1 ст.11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

У відповідності до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Згідно ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Виходячи із наведеного та враховуючи, що ОСОБА_1 і ОСОБА_2 як дружина і син померлого ОСОБА_4, та як спадкоємці першої черги за законом після його смерті, мають право на спадкове майно, в тому числі на гаражний бокс №284 в гаражному кооперативі «Автолюбитель-6» по вул.Кульпарківській, 224 у м.Львові, другий син спадкодавця - ОСОБА_3 не претендує на спірний гараж після смерті батька, не заперечує проти визнання права власності на такий за матірю і братом, а тому суд приходить до переконання, що за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 слід визнати право власності на гаражний бокс №284 в гаражному кооперативі «Автолюбитель-6» по вул.Кульпарківській, 224 у м.Львові.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст. 15, 16, 1216-1219, 1258-1261, 1273-1275 ЦК України, суд

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності на гаражний бокс №284 в гаражному кооперативі «Автолюбитель-6» по вул.Кульпарківській, 224 у м.Львові в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Залізничний районний суд м.Львова шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: (підпис)

З оригіналом згідно.

Суддя: Колодяжний С.Ю.