Справа № 696/80/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2015 року Кам'янський районний суд Черкаської області

у складі: головуючої - судді Романової Н. Г.

при секретарі - Ткачук Т. С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кам'янка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Агро Плюс 2006» с. Тимошівка Кам'янського району Черкаської обл., третя особа на стороні відповідача відділ Держземагенства у Кам'янському районі Черкаської обл. про визнання недійсним договору оренди землі № 62 від 11.11.2006 р. з усіма існуючими до нього додатками,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Кам'янського райсуду із позовом до ТОВ «Агро Плюс 2006» с. Тимошівка Кам'янського району Черкаської обл., третя особа на стороні відповідача відділ Держземагенства у Кам'янському районі Черкаської обл. про визнання недійсним договору оренди землі № 62 від 11.11.2006 р. з усіма існуючими до нього додатками, посилаючись на те, що восени 2006 р. під час видачі їй державного акту на право власності на земельну ділянку розміром 4,30 га., що розташована в адмінмежах Баландинської сільради, їй в даній сільраді повідомили, що надалі протягом 5 років успадковану нею земельну ділянку буде використовувати ТОВ «Агро Плюс 2006». Ніяких документів про це, в тому числі і договору оренди землі вона не підписувала. Протягом 2007-2011 рр. ТОВ «Агро Плюс 2006» видавало їй зерно, що сприймала, як орендну плату. В серпні 2011 р. отримавши від відповідача зерно, вважаючи, що його кількість є недостатньою платою за використання належної їй земельної ділянки, звернулась у бухгалтерію ТОВ «Агро Плюс 2006», де їй пояснили, що виплата здійснюється відповідно її розміру, визначеного договором оренди землі № 62 від 11.11.2006 р. та на її вимогу було надано примірник названого договору. У договорі виявила не свій підпис і так як дія цього договору (5 років) закінчувалась, то з офіційною заявою про підроблення підпису в правоохоронні органи не зверталась. Після листопада 2011 р. відповідач земельну ділянку їй не повернув, тому у травні 2012 р. звернулась до нього із письмовою вимогою, відповіді на це звернення до цього часу не отримала, ТОВ «Агро Плюс 2006» продовжує користуватись належною їй земельною ділянкою; жодних виплат за це користування після серпня 2011 р. не отримувала. Надіслані їй відповідачем поштовими переказами у 2012 р. та 2013 р. гроші не отримувала, так як вважає, що між нею і ТОВ «Агро Плюс 2006» не існує договірних відносин. У лютому 201З р. дізналась, що 18.12.2008 р. Кам'янським відділом Черкаської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру» було зареєстровано Додаток до Договору оренди землі № 62 від 11.11.2006 р., щодо визнання якого недійсним у вересні 201З р. подавала позов до суду. Під час судового процесу у Кам'янському районному суді у справі за її позовом до ТОВ «Агро Плюс 2006» про визнання недійсним Додатку від 25 лютого 2008 р. до Договору оренди землі від 11.11.2006 р. ще раз переконалась, що у Договорі оренди № 62 від 11 листопада 200б р. у графі «Орендодавець» стоїть не її підпис. Крім того, нею було виявлено, що у її примірнику вищеназваного договору, і у примірнику, який знаходиться у ТОВ «Агро Плюс 2006» у графі «Орендар» замість підпису генерального директора ОСОБА_2 стоїть факсиміле без зазначення прізвища уповноваженої на підпис особи, тобто договір не був підписаний уповноваженою особою; письмової згоди сторін договору на проставлення даного факсиміле не було.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилась, повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи, тому суд вважає можливим розглянути справу у її відсутність. В судовому засіданні 24.02.2014 р. свій позов підтримала та пояснила, що не підписувала оспорюваний договір і додатки до нього та нікому не давала довіреності на їх підписання. У 2007 р. на вулиці за її місцем проживання представник ТОВ «Агро Плюс 2006» ОСОБА_3 видавав зерно і в т. ч. їй сказавши, що ТОВ «Агро Плюс 2006» користується її земельним паєм. Також у 2008-2009 рр. одержала від відповідача зерно, претензій не має. У 2010 р. її син захотів обробляти землі одноосібно і дізнався, що є договір оренди землі по її земельному паю строком на 5 років. Вона звернулась до відповідача за копією договору оренди землі, додатків до нього і одержала його у 2011 р., виявила не свій підпис у договорі. Однак у правоохоронні органи не зверталась через закінчення терміну дії договору. У 2011 р. одержала орендну плату від відповідача не повністю; не додали кукурудзу. У 2012 р. одержала по пошті 2500 грн. орендної плати, але відіслала її назад, так як, дізналось, що інші люди отримали по 5000 грн. Також у 2013 р. після звернення до суду одержала по пошті 7500 грн. орендної плати, яку повернула, так як її це не влаштовувало. На питання представника відповідача Кутового М. М. щодо підписання довіреності від 01.02.2008 р. повідомила, що «підпис у довіреності наче мій».

Представник позивачки ОСОБА_6 позовні вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні, просила стягнути з відповідача 393 грн. 60 коп. судових витрат за проведення експертизи та 243 грн. 60 коп. судових витрат, вказавши, що позивачці на час отримання нею Державного акта, успадкована земельна ділянка не була виділена в натурі і знаходилась у складі єдиного земельного масиву, який перебував у користуванні невідомої на той час особи з невідомих їй підстав. Дана обставина підтверджується технічною документацією із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі, яка датована квітнем 2014 р. (тобто межі земельної ділянки були встановлені вже тоді, коли йшов судовий процес). ТОВ «Агро Плюс 2006» ніколи до позивачки не звертався з пропозицією укласти Договір оренди землі, оспорюваний договір вона не підписувала і для його реєстрації до відповідних державних органів не зверталась. Оспорюваний договір зі сторони відповідача підписаний за допомогою факсиміле. Жодним нормативним актом не встановлено випадків, у яких можливо здійснювати підписання договору за допомогою факсиміле. Зокрема, ЗУ «Про оренду землі», також не передбачає можливості використання факсиміле при укладенні договору оренди землі. Матеріали справи не містять доказів досягнення у письмовій формі згоди сторін оскаржуваного договору про використання факсиміле, замість власноручних підписів. Представником відповідача не було надано доказів, які б засвідчували факт виготовлення такого факсиміле та не було надано документу, який би засвідчував надання права іншій особі ставити факсиміле на договорах оренди землі, замість підпису генерального директора ОСОБА_2 Під час розгляду справи стороною відповідача не було належними та достовірними доказами підтверджено факту волевиявлення ТОВ «Агро Плюс 2006» на укладення Договору оренди землі № 62 від 11.11.2006 р. Відповідач не надав жодного документу, який би підтверджував факт виплати ОСОБА_1 орендної плати, у формі та розмірі, вказаному у оскаржуваному договорі. Позивачка не клопотала про призначення почеркознавчої експертизи її підпису в договорі, так як її вартість складає близько 1500 грн., що набагато більше чим вартість експертизи по факту проставлення факсиміле (393,60 грн.). Таким чином, в момент вчинення вищевказаного правочину, не були додержані вимоги ч. 3 ст. 203 ЦК України, що є підставою для визнання його недійсним. Вважає, що строки позовної давності по даному спору не пропущені, так як примірник оспорюваного договору позивачка одержала 12.08.2011 р.

Представник відповідача Вовк С. П. позов не визнав, заперечував проти його задоволення, пояснивши, що позивачка ОСОБА_1 не оспорювала свого підпису в договорі оренди землі від 11.11.2006 р. та не просила з приводу цього призначити почеркознавчу експертизу. 01.02.2008 р. вона підписала доручення у Баландинській сільраді Кам'янського району на уповноваження інших осіб здійснити державну реєстрацію додатків до договору оренди земельної ділянки. Тривалий час позивачці, починаючи з 2007 р. надходила орендна плата по оспорюваному договору, яку вона одержувала, але останнім часом її не влаштовувала лише кількість орендної плати. Крім цього вважає, що нею пропущений строк позовної давності по даному спору, так як про існування Договору ОСОБА_1 було відомо із 2007 р.

Представник третьої особи Кунцевич Т. О. у вирішенні даного позову поклалась на розсуд суду.

Заслухавши пояснення сторін, представника третьої особи, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до слідуючого.

Судом встановлено, що 11.11.2006 року між позивачкою ОСОБА_1, та відповідачем ТОВ «Агро Плюс 2006» в особі генерального директора ОСОБА_2, був укладений Договір оренди землі № 62 терміном на 5 років, про передачу у строкове платне користування земельної ділянки, що знаходиться на адміністративній території Баландинської сільської ради за межами населеного пункту, загальною площею 4,30 га., для вирощування сільськогосподарських культур. Відповідності до п. 41 Даного Договору він набуває чинності з дати його державної реєстрації, тобто з 28.12.2007 року і діє до 28.12.2012 року. Договір зареєстровано у Кам'янському відділі ЧРФ ДП «Центр ДЗК» 28 грудня 2007 року, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис за № 62. 25.02.2008 року між вказаними Сторонами був укладений та підписаний Додаток до Договору оренди землі від 11.11.2006 року, який був зареєстрований у Кам'янському відділі ЧРФ ДП «Центр ДЗК» 18.12.2008 року, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис за №09. В п.1 Додатку від 25.02.2008 року були внесені зміни до п.8 Договору оренди землі від 11.11.2006 року, про те, що договір укладено терміном на 10 років, починаючи з моменту державної реєстрації Додатку. Після підписання та реєстрації Додатку від 25.02.2008 року до Договору оренди землі від 11.11.2006 року, термін дії Договору становить 10 років, з моменту його державної реєстрації і він діє до 18.12.2018 року.

В судовому засіданні позивачка не заперечувала, що одержувала орендну плату за 2007 р., 2008 р., 2009 р. та 2011 р. (в цьому році не повністю одержала кукурудзу); поштовими переказами отримала у 2012 р. - 2500 грн., а в 2013 р. - 7500 грн. орендної плати, однак повернула ці кошти відповідачу, так як її це не влаштовувало. Претензій до відповідача щодо орендної плати у даній справі не пред'являє. Тому суд вважає, що ОСОБА_1 своїми діями, щодо одержання орендної плати схвалила вказаний вище правочин.

Позивачка просить визнати оспорюваний Договір та Додаток до нього недійсними, як такі, що в порушення вимог законодавства укладені за допомогою факсимільного відтворення підпису однієї із сторін правочину.

Стаття 202 ЦК України встановлює, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно п. 2, 3 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законами, іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, електронно-числового підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Зі змісту п. 3 ст. 207 ЦК України випливає, що передбачена пунктом 3 цієї норми письмова згода сторін на використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису є лише формою підтвердження відповідного факсимільного відтворення підпису його власноручному аналогу. Відсутність такої письмової угоди у випадку вчинення дій по виконанню договору, підписаного факсиміле, не може бути умовою недійсності повністю виконаного правочину.

Відповідно до висновку експертів ЧВ КНДІСЕ за результатами проведення комісійної судово-технічної експертизи документів № 1115/14-23 від 26.09.2014 р. підпис від імені ОСОБА_2 у графі «Орендар» в договорі оренди землі № 62 від 11.11.2006 р., укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ «Агро Плюс 2006» в особі генерального директора ОСОБА_2, який зареєстрований у Кам'янському відділі ЧРФ ДП «Центр Д» 28.12.2007 р. за № 62 - виконано (нанесено) не звичайним способом, а за допомогою рельєфного еластичного кліше з виступаючими друкуючими елементами (факсиміле).

Із доручення посвідченого секретарем Баландинської сільради Кам'янського району Черкаської обл. Драченко Г. С., реєстр № 103 від 01.02.2008 р. (а. с. 66) вбачається, що ОСОБА_1 прож. в АДРЕСА_1 вповноважила ОСОБА_2 та ОСОБА_3 здійснити державну реєстрацію додатків до договору оренди земельної ділянки.

Позивачка та її представник не наполягали на призначенні у даній справі судово-почеркознавчої експертизи щодо підпису ОСОБА_1, як у договорі оренди землі і додатку до нього, так і в указаному вище дорученні.

Таким чином, суд вважає, що підписання в даному випадку оспорюваного договору зі сторони відповідача за допомогою факсимільного відтворення підпису не є підставою для визнання його недійсним, враховуючи те, що в подальшому він був схвалений сторонами, а тому договір підписаний уповноваженою особою.

Відповідно до змісту ст. ст. 257, 258 ЦК України, строк позовної давності за даними вимогами позивачки складає 3 роки. Перебіг позовної давності за цими вимогами не зупинявся та не переривався. Договір був укладений 11.11.2006 року, а з позовом до суду ОСОБА_1 звернулась 16.01.2014 року, тобто після закінчення трирічного строку. В судовому засіданні вона пояснила, що вперше одержала орендну плату у вигляді зерна від представника відповідача ОСОБА_3 у 2007 р., останній їй повідомив, що ТОВ «Агор Плюс 2006» користується її земельним паєм, а сам примірник договору оренди одержала 12.08.2011 р. Тому суд вважає, що про існування оспорюваного договору позивачка знала з моменту його підписання, а також при послідуючому одержанні орендної плати з 2007 р.

Таким чином, є підстави для застосування ч. 4 ст. 267 ЦК України.

Враховуючи викладене, суд вважає, що підстав для задоволення позову не має, а тому в його задоволенні необхідно відмовити.

На підставі ЗУ «Про оренду землі», ст. ст. 202, 203, 204, 207, 215, 257, 258, 267 ч. 4 ЦК України, керуючись ст. ст. 10, 60, 61, 212-215, 294 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ТОВ «Агро Плюс 2006» с. Тимошівка Кам'янського району Черкаської обл., третя особа на стороні відповідача відділ Держземагенства у Кам'янському районі Черкаської обл. про визнання недійсним договору оренди землі № 62 від 11.11.2006 р. з усіма існуючими до нього додатками - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу з дня отримання копії цього рішення.

Суддя :