У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2015 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області в складі:головуючого судді: - Ковальчук Н.М.,

суддів - Григоренка М.П., Максимчук З.М.,

секретар судового засідання - Коробчук А.М.,

з участю представника позивача- ОСОБА_6,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Гощанського районного суду від 10 вересня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про припинення права на частку в спільному майні,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Гощанського районного суду від 10 вересня 2015 року задоволено вказаний позов. Припинено право власності ОСОБА_3 на 1/2 частину житлового будинку в АДРЕСА_1, житловою площею 16,0 м. кв., та компенсовано їй з депозитного рахунку НОМЕР_1 територіального управління Державної судової адміністрації в Рівненській області, ГУ ДКСУ в Рівненській області, код отримувача 26259988 суму - 8 801 грн., внесених ОСОБА_4 як вартість 1/2 частки житлового будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1. Визнати за ОСОБА_4 право власності на 1/2 частину житлового будинку, що розташований в АДРЕСА_1. Вирішено питання про судові витрати.

Вважаючи рішення суду незаконним та необґрунтованим, ОСОБА_3 оскаржила його в апеляційному порядку. В поданій апеляційній скарзі вказує на недотримання місцевим судом положень ст. 365 ЦК України, котра передбачає можливість припинення права власності співвласника на частку в спільному майні виключно за умови, що такі дії не завдадуть істотної шкоди його інтересам та членам його сім'ї. Зазначаючи вказане, апелянт посилається на висновки Верховного Суду України, викладені в постанові від 02.07.2014 року при розгляді справи № 6-68цс14. Доводить, що припинення її права власності на частку в спірному будинку з огляду на її похилий вік, інвалідність ІІІ групи та проживання в багатоквартирному будинку, а також зважаючи на факт проведення ремонту в будинку та здійснення оформлення права власності на земельну ділянку під цим будинковолодінням, завдають істотної шкоди її інтересам. Пояснює, що хоча спірне домоволодіння за висновком експерта є неподільним, однак між нею та позивачем фактично встановлено порядок користування ним шляхом використання різних частин будинку, що свідчить про можливість здійснення правомочностей спільної власності. Заперечує висновок судової інженерно-технічної експертизи щодо неподільності будинку та пояснює, що експерт вибірково зосередив свою увагу на одній житловій кімнаті площею 16 кв.м., обґрунтовуючи свою позицію нормами ДБН, котрі вимагають наявності хоча б 30 кв.м. житлової площі для розподілу будинку на дві квартири, тоді як загальна площа будинку ________________________________________________________________________________________________________________________

Справа № 557/816/14-ц Головуючий у 1 інстанції - Чорноус Л.І.

Провадження № 22-ц 787/2060/2015 Доповідач - Ковальчук Н.М.

складає 63 кв.м., що в свою чергу дає можливість переобладнання її під дві жилові кімнати площею по 31,5 кв.м. Зазначає, що суд, не перевірив можливості сплати нею компенсації вартості частки спірного будинку, яким фактично володіють та користуються обидві сторони, та залишив поза увагою, що правовий режим спільної часткової власності має враховувати інтереси всіх її учасників, не обмежуючи права одних за рахунок інших. З наведених підстав просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в позові.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, беручи до уваги пояснення осіб, що з'явились в судове засідання, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Згідно ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції виходив з того, що частка відповідачки у спірному майні не може бути виділена в натурі, припинення права власності на 1/2 частину спірного будинку не завдасть істотної шкоди її інтересам, оскільки вона забезпечена іншим житлом і має у власності частку в квартирі, в якому зареєстрована та проживає, у зв'язку з чим, з урахуванням вимог ст. 365 ЦК України, дійшов законного висновку про задоволення позову .

З таким висновком суду першої інстанції погоджується колегія суддів апеляційного суду.

Судом встановлено: будинок АДРЕСА_1.на праві спільної часткової власності належить ОСОБА_3 та ОСОБА_4 1/2 частина житлового будинку з надвірними будівлями АДРЕСА_1 згідно свідоцтва про право власності на спадщину за законом від 27 березня 2013 року належить ОСОБА_4

Відповідно до рішення апеляційного суду Рівненської області від 21 березня 2013 року ОСОБА_3 належить 1/2 частина житлового будинку за цією адресою.

Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_2 земельна ділянка, площею 0,2500 га по АДРЕСА_1 належить ОСОБА_4

У червні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи вимоги тим, що він проживає у спірному будинку, є власником ? частини будинку, надвірних будівель та земельної ділянки, а відповідачка більше 40 років у будинку не проживає, не використовує його за призначенням, не проводить ремонт, їй належить тільки ? частини будинку і вона забезпечена іншим житлом. Враховуючи, що житловий будинок має тільки одну жилу кімнату, площею 16 м.кв, частка позивачки є незначною і будинок є неподільним на окремі об»єкти нерухомого майна, просив припинити право ОСОБА_3 на її частку у спільному майні за умови попереднього внесення ним на депозитний рахунок вартість цієї частки та визнати за ним право власності на ? частину будинку, що належить ОСОБА_3

Судом першої інстанції було призначено судову будівельно-технічну експертизу, за висновками якої від 29 травня 2015 року ринкова вартість 1/2 частини житлового будинку АДРЕСА_1 становить 8801 грн.; поділити будинок на дві частини без порушення вимог п.2.24 ДБН В.2.2-15-2005 «Житлові будинку.Основні положення» не можливо; провести виділення в натурі чи поділ житлового будинку АДРЕСА_1 між власниками не можливо; однієї жилої кімнати, площею 16,0 кв.м. недостатньо для утворення двох квартир, які відповідали б вимогам п.2.24 ДБН В.2.2-15-2005.

За висновками експерта поділ житлового будинку АДРЕСА_1 неможливим через значний фізичний знос та незадовільний технічний стан його основних конструктивних елементів.

Відповідно до ч.1 ст. 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною;3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім»ї.

Верховний Суд України в постанові від 16 січня 2012р. при розгляді справи № 6-81цс11 та у постанові від 2 липня 2014 року (справа № 6-68цс14) зазначив, що для припинення права особи на частку у спільному майні необхідно встановити наявність будь-якої із обставин, передбачених пунктами 1 3 частини першої статті 365 ЦК України за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім»ї.

Висновок про істотність шкоди, яка може бути завдана співвласнику та членам його сім'ї, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи та особливостей об'єкта, який є спільним майном.

Заперечуючи проти позову, відповідачка зазначала, що наявність висновку експерта про неможливість провести розподіл житлового будинку в натурі не може бути безумовними підставами для задоволення позову, оскільки позбавлення її права власності на частину майна завдасть істотної шкоди її інтересам.

На думку колегії суддів, доводи про відсутність підстав для задоволення позову та доводи апеляційної скарги відповідачки не ґрунтуються на доказах та вимогах закону.

Суд першої інстанції вірно встановив, що будинок є неподільним через значний фізичний знос житлового будинку - 62% та незадовільний технічний стан його основних конструктивних елементів, спільне користування будинком через неприязні стосунки між сторонами, які виникли ще 2009 року,є неможливим, а припинення права власності не завдасть істотної шкоди відповідачці, оскільки вона зареєстрована та постійно проживає у своїй квартирі в м.Рівне, позивач вніс на депозитний рахунок грошову суму вартості частки відповідачки у спірному будинку.

Суд першої інстанції при вирішенні спору вірно врахував ті обставини, що земельна ділянка, на якій знаходиться спірний житловий будинок належить позивачу, частка відповідачки у майні не може рахуватись значною, оскільки житлова кімната будинку складає 16 м кв, а половина цієї кімнати всього 8,0 кв.м., відповідачка має власне житло і більше 6-ти років не користується спірним майном, хоча її представник і посилається на те, що спірний житловий будинок є для неї необхідним.

Зазначені обставини спростовують доводи апеляційної скарги про те, що у разі припинення права власності на частку у спільному майні відповідачці буде завдано істотної шкоди її інтересам та членам її сім"ї.

Згідно квитанції №0.0.408503513.1 від 13.07.2015 року позивач вніс на депозитний рахунок НОМЕР_1 територіального управління ДСА в Рівненській області кошти в сумі 8801 гривень, як компенсацю 1/2 частин житлового будинку АДРЕСА_1 .

Таким чином, колегія суддів приходить до переконання, що судом першої інстанції були правильно, всебічно і повно встановлені обставини справи, характер правовідносин, які виникли між сторонами та застосовано правові норми, які підлягали застосуванню при вирішенні даного спору, в зв'язку із чим рішення підлягає залишенню без змін, як ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 303, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Гощанського районного суду від 10 вересня 2015 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий суддя Н.М.Ковальчук

Судді : З.М.Максимчук

М.П.Григоренко