Справа № 405/5288/15-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.09.2015 року Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі

головуючого судді Плохотніченко Л.І.

при секретарі Волошиній І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кіровограді цивільну справу за позовною заявою ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся з даним позовом до відповідача, обґрунтувавши його тим, що 11.03.2008 року між ним та відповідачкою було укладено кредитний договір № KGPLAN08636897 від 11.03.2008 року.

До початку розгляду справи по суті, відповідач заявила клопотання про закриття провадження у справі посилаючись на те, що 09 жовтня 2012 року Ленінським районним судом м. Кіровограда за вказаним кредитним договором було винесено рішення суду, відповідно до якого з неї стягнено заборгованість у сумі 37 276,14 грн.

Представник позивача клопотання відповідача вважав не обгрунтованим та безпідставним, в його задоволенні просив відмовити.

Заслухавши клопотання відповідача, врахувавши думку представника позивача, вивчивши матеріли справи суд вважає, що заява відповідача не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до кредитного договору № KGPLAN08636897 від 11.03.2008 року, відповідач отримала від позивача кредит у розмірі 9021,42 долари США, на термін до 10.03.2015 року.

У звязку з неналежним виконанням відповідачем умов вказаного кредитного договору, у 2012 році позивач звернувся до Ленінського районного суду м. Кіровограда з позовом про стягнення з відповідача заборгованості, за наслідками розгляду якого судом було винесено рішення про стягнення з відповідачки заборгованості у сумі 37 276,14 грн., яке в теперішній час перебуває на виконанні в державній виконавчій службі.

По даній справі позивач, з урахуванням зменшення позовних вимог просить стягнути з відповідача 113 002,78 грн.

Відповідно до постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справи № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» зобов'язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК). Такі підстави, зокрема, зазначені у статтях 599 - 601, 604 - 609 ЦК. Разом з тим, згідно з вказаною постановою наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК.

За вказаних обставин суд не вбачає правових підстав, передбачених ст. 205 ЦПК України для закриття провадження у справі.

Керуючись Постановою Пленуму Вищого Спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справи № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», ст. 205, 210 ЦПК України

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання ОСОБА_1 про закриття провадження у справі відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда Л. І. Плохотніченко