справа № 243/4468/15-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2015 року м. Словянськ

Словянський міськрайонний суд Донецької області в складі

головуючої судді Неженцевої О.В.

при секретарі Каліух К.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні місцевого суду в місті Словянську заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства « Банк «Фінанси та Кредит» в особі Словянського відділення № 15 про покладання зобовязання повернути суми вкладів та нарахованих відсотків,

В С Т А Н О В И В :

18 травня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства « Банк «Фінанси та Кредит» в особі Словянського відділення № 15 про покладання зобовязання повернути суми вкладів та нарахованих відсотків,згідно умов строкових банківських вкладів за договорами № 335816/36358/6-14 від 30 квітня 2014 року та № 335816/36356/6-14 від 30 квітня 2014 року, строк дії яких закінчився 30 квітня 2015 року.

Ухвалою від 20 травня 2015 року відкрито провадження по даній цивільній справі.

18 травня 2015 року на розгляд до суду одночасно надійшла заява ОСОБА_1 у якій, з посиланням на положення статей 151 та 152 ЦПК України ставиться клопотання про прийняття заходів забезпечення позову, шляхом накладення арешту на кошти відповідача, які знаходяться на його рахунках в Словянському відділенні №154 АТ « Банк «Фінанси та Кредит». У заяві зазначено про те,що 23 квітня 2015 року позивач звернувся до відповідача з заявою про припинення дії цих договорів та про виплату коштів по цим договорам в день закінчення строку їх дії. 30 квітня 2015 року він звернувся до Словянського відділення №154 АТ « Банк «Фінанси та кредит» за виплатою коштів. Договори були закриті і кошти за цими договорами перераховані на особисті рахунки, але фактично були виплачені лише відсотки по договору № 335816/36356/6-14 від 30 квітня 2014 року в національній валюті та усно завідуючою відділенням було надано пояснення про те,що вища інстанція не виділяє коштів на виплати по депозитним вкладам. Враховуючи таку позицію банку,позивач вважає за потрібне поставити питання про забезпечення його позову таким видом.

Згідно положень частини 1 та 3 статті 151 ЦПК України суд, за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до частини 2 статті 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: 1) причини, у звязку з якими потрібно забезпечити позов; 2) вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 152 ЦПК України одним із видів забезпечення позову є накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами, про що зазначено у частині 3 статті 152 ЦПК України.

Вивченням заяви про забезпечення позову встановлено, що зміст заяви не відповідає вищезазначеним вимогам закону, оскільки відповідно до статті 4 Закону України від 08 липня 2011року №3674-VI « Про судовий збір» за подання заяви про забезпечення доказів або позову передбачено сплату судового збору у розмірі 0,1 розміру мінімальної заробітної плати ( 121 грн. 80 коп.) Як розяснено у пункті 6 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року №10 « Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах»,оскільки передбачені Законом

№3674-VI пільги щодо сплати судового збору стосуються лише справи та її руху, то сплата судового збору за подання до суду заяв про забезпечення доказів або позову ( підпункт 13 пункту 1 частини другої статті 4 Закону №3674-VI ) здійснюється на загальних підставах за визначеними ставками незалежно від того, чи звільнені позивачі від сплати судового збору за предявлення певних позовів. Проте це не стосується деяких категорій осіб незалежно від виду позову, оскільки Законом №3674-VI вони взагалі звільнені від сплати судового збору, тобто і за оскарження ухвал суду та за вчинення інших процесуальних дій(зокрема категорії, визначені у пунктах 8,9,18 частини першої статті 5 Закону №3674-VI).

При зверненні до суду із зазначеним клопотанням про забезпечення позову ОСОБА_1 до заяви не були долучені документи на підтвердження проведення оплати судового збору.

Положеннями статей 151-153 ЦПК України не передбачено надання заявнику строку для усунення недоліків по поданій заяві про забезпечення позову.

Як передбачено положеннями частини 8 статті 153 ЦПК України, суд встановивши,що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Таким чином,є законні підстави для повернення цієї заяви ОСОБА_1

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 151,152,153,293 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства « Банк «Фінанси та Кредит» в особі Словянського відділення № 15 про покладання зобовязання повернути суми вкладів та нарахованих відсотків, повернути заявнику.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана в Апеляційний суд Запорізької області через Словянський міськрайонний суд Донецької області протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається у той же строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Неженцева О.В.