АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 листопада 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого: Корчевного Г.В.,

суддів: Лапчевської О.Ф., Слободянюк С.В.,

при секретарі Лознян О.С.,

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 04 вересня 2015 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Приватного акціонерного товариства «Українська охоронна страхова компанія» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

УСТАНОВИЛА:

У березні 2015 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до Святошинського районного суду м.Києва із позовом до ОСОБА_2, ПрАТ «Українська охоронна страхова компанія» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 04 вересня 2015 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Приватного акціонерного товариства «Українська охоронна страхова компанія» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди залишено без розгляду.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 звернулася з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 04 вересня 2015 року скасувати, а справу направити для розгляду до суду першої інстанції.

Свою апеляційну скаргу мотивує тим, що ухвала суду 1-ї інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права.

Вважає, що залишаючи скаргу без розгляду, судом не встановлено усі обставини, що мають значення для справи, зокрема не взято до уваги, що особисто позивач та її представник не отримували судову повістку на 04 вересня 2015 року, тобто не були повідомлені належним чином про час, дату та місце розгляду справи, тому суд не мав права залишати позовну заяву без розгляду.

Колегія суддів, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Унікальний номер справи: 759/3548/15-ц
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/14291/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Кириленко Т.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Корчевний Г.В.
Установлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд повинен свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 4 ст. 60 ЦПК України).

Статтею 57 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів і висновків експертів.

Судом першої інстанції встановлено, що скаржник звертався до суду із скаргою на бездіяльність державного виконавця, що була подана його представником ОСОБА_5, з долученою довіреністю ОСОБА_6, якою він уповноважує ОСОБА_5 бути його представником в усіх судових органах України всіх інстанцій (а.с. 47).

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що в судові засідання 10.06.2015 р., 10.08.2015 р. та 04.09.2015 р. позивач або його представник не з'явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, що підтверджується зворотніми повідомленнями про вручення поштового відправлення, та з того, що із заявою про розгляд справи за його відсутності представник позивача не звертався.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 169, п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання позивача, повідомленого належним чином, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Відповідно до положень вказаних норм суд не повинен з'ясовувати причини повторної неявки належним чином повідомленого позивача в судове засідання.

Керуючись позиціями Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, слід зазначити, що для вирішення питання про залишення позовної заяви без розгляду поважність причин повторної неявки в судове засідання позивача не мають правового значення, адже факт повторної (другої підряд) неявки в судове засідання позивача незалежно від причин неявки є підставою для залишення позовної заяви без розгляду лише при наявності сукупності таких обставин як: факту належного повідомлення позивача про час і місце розгляду справи; відсутності заяви про розгляд справи за відсутності позивача.

Крім того, розглядаючи доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо необґрунтованості дій суду, який не звернув увагу на те, що особисто позивач та її представник не отримували судову повістку на 04 вересня 2015 року, тобто не були повідомлені належним чином про час, дату та місце розгляду справи, тому суд не мав права залишати позовну заяву без розгляду, колегія суддів вважає їх неповажними та не доведеними належними доказами.

Відповідно до ст. 40 ЦПК України, представником у суді може бути адвокат або інша особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність і належно посвідчені повноваження на здійснення представництва в суді, за винятком осіб, визначених у статті 41 цього Кодексу.

Статтею 44 ЦПК України визначено, що представник, який має повноваження на ведення справи в суді, може вчиняти від імені особи, яку він представляє, усі процесуальні дії, що їх має право вчиняти ця особа. Обмеження повноважень представника на вчинення певної процесуальної дії мають бути застережені у виданій йому довіреності. Підстави і порядок припинення представництва за довіреністю визначається статтями 248-250 Цивільного кодексу України. Про припинення представництва або обмеження повноважень представника за довіреністю має бути повідомлено суд шляхом подання письмової заяви або усної заяви, зробленої у судовому засіданні.

Як вбачається з матеріалів справи, позовну заяву подано представником позивача - адвокатом ОСОБА_7 (а.с. 1).

Судову повістку в засідання 06.05.2015 р. отримано ОСОБА_1 особисто 22.04.2015 р. (а.с. 19), в засіданні присутнім був її представник - адвокат ОСОБА_7, який розписався про повідомлення про слухання справи 29.05.2015 р. (а.с. 25-27)

В засіданні 29.05.2015 р. присутнім був представник позивача - адвокат ОСОБА_9, який розписався про повідомлення про слухання справи 10.06.2015 р. (а.с. 65-66)

Разом з тим, в судове засідання 10.06.2015 р. (а.с. 69) ні позивач, ні її представники не з'явилися.

В судове засідання 10.08.2015 р. (а.с. 84) ні позивач, ні її представники також не з'явилися, хоча позивач була повідомлена шляхом направлення їй судової повістки рекомендованою кореспонденцією, яку згідно зворотного повідомлення, отримав за довіреністю брат позивача - ОСОБА_10 02.07.2015 р. (а.с. 75).

Крім того, в судове засідання 04.09.2015 р. (а.с. 87) ні позивач, ні її представники також не з'явилися, хоча позивач була повідомлена шляхом направлення їй судової повістки рекомендованою кореспонденцією, яку згідно зворотного повідомлення, отримала особисто 29.08.2015 р. (а.с. 86).

Таким чином, встановлено матеріалами справи, що станом на день розгляду справи у позивача були наявні два представники - адвокати, що є фахівцями в галузі права, позивач та її представники були належним чином та завчасно повідомлені про судові засідання, однак в засідання не з'явилися, ні від позивача, ні від її представників не надійшла заява про розгляд справи за відсутності позивача, та крім того, від позивача не надходила заява про припинення представництва або обмеження повноважень представників.

З огляду на вказане, колегія суддів зазначає, що будь-яких доказів того, що позивача не було повідомлено про судові засідання в справі, під час апеляційного розгляду справи не надано, за таких обставин доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 не знайшли підтвердження матеріалами справи.

Відповідно до вимог ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

Згідно положень ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Враховуючи викладене та оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, колегія суддів вважає законними й обґрунтованими висновки районного суду про наявність правових підстав для залишення позовної заяви без розгляду.

Справа судом розглянута повно та об'єктивно. Норми матеріального і процесуального права застосовано правильно.

Інші доводи апеляційної скарги недоведені та містяться лише на формальних міркуваннях.

Відповідно до ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 308, 312, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 04 вересня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає чинності негайно, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів з моменту проголошення шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: